Провадження № 2/201/752/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в особі головуючого судді Ткаченко Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Державний ощадний банк України про зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Демидової С.О. з 31.10.2019р. перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ПАТ Державний ощадний банк України про зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою суду від 22.07.2020р. провадження у справі було закрито (а.с.№ 178-180 т. № 1).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 12.11.2020р. ухвала від 22.07.2020р. скасована та справа передана для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с.№ 206-209 т.№ 1).

18.11.2020р. справа повернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючою визначена суддя Ткаченко Н.В.

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 23.11.2020р. було відкрито провадження по справі та відповідно до положень ч.5 ст.279 ЦПК України призначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. № 2 т. № 2).

В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяви посилався на те, що 24.12.2015р. він підписав Заяву про приєднання №1044129 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобі (платіжної карти). Заява була оформлена у відділенні AT Ощадбанк - ТВБВ III типу №10003/0439 філії-Дніпропетровське обласне управління Ощадбанк за адресою: м. Дніпро, пров. Крушельницької, буд.6, прим.3. Відповідно до умов договору №1044129 позивачеві відкрито у 2015 році поточний рахунок за тарифним пакетом «Пенсійний» (у т.ч. «Арсенал»), операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу. Позивач посилався на те, що законом передбачено укладання Пенсійним фондом України договорів з уповноваженим банком - переможцем конкурсу на право виплати пенсій. 17.05.2018р. такий договір №30 був між ГУ ПФУ в Дніпропетровській області і AT Ощадбанк, умовами якого передбачені питання встановлення AT Ощадбанк тарифів на обслуговування поточних рахунків з виплати пенсій. 14.08.2019р. та 17.09.2019р. відповідач за власної ініціативи здійснив переказ 20 грн. з поточного рахунку позивача на свій рахунок (комісію за обслуговування неактивного карткового рахунку). 12.09.2019р. позивач звернувся до AT Ощадбанк із заявою, в якій просив повідомити у письмовій формі інформацію про те, якими умовами Договору №30 він керувався, коли 14.08.2019р. здійснив за власної ініціативи переказ у 20 грн., всупереч тому, що законом плата за обслуговування поточних рахунків з виплати пенсії не передбачена. 11.10.2019р. позивач подав до банку скаргу з вимогою поновити його право на безкоштовне обслуговування поточного рахунку і зарахувати на рахунок самоправно переказані відповідачем на свій рахунок 14.08.2019р. та 17.09.2019р. кошти у загальній сумі 40 грн. У відповідь на скаргу відповідач надіслав листа від 23.10.2019р., в якому стверджував, що відповідь вже було надано 23.09.2019р. Проте, як вказує позивач, ніякого листа від 23.09.2019р. він не отримував, як і не отримував відповідь на заяву від 12.09.2019р., щодо надання інформації про підстави здійснення відповідачем переказів (списання комісії) з його поточного рахунку. На підставі викладеного, посилаючись на положення Законів України Про інформацію, Про захист прав споживачів, ст. 23 ЦК України, умови укладеного договору №1044129 ОСОБА_1 просив суд, зобов`язати відповідача сплатити неустойку (пеню) за період з 14.08.2019р. і на момент винесення судом остаточного рішення за даним позовом, наразі у сумі 600 грн.59коп., тобто у розмірі 3% річних від вартості замовлення, відшкодувати моральну шкоду у спосіб передбачений ч.3 ст.23 ЦК України з врахуванням вимог розумності і справедливості у розмірі визначеному на розсуд суду.

14.01.2020р. від відповідача АТ Державний ощадний банк України надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник ОСОБА_2 заперечував проти задоволення позову в повному обсязі та зазначив про наступне. 24.12.2015р. між банком і ОСОБА_1 була підписана Заява про приєднання №1044129 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Шляхом підписання цієї заяви про приєднання, ОСОБА_1 беззастережно приєднався до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в редакції, яка на день підписання заяви про приєднання розміщена на інтернет-сторінці банку та уклав з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку (п.3.1 Заяви про приєднання). Відповідно до п.3.4.2 Заяви про приєднання, банк надав позивачеві платіжну картку типу Mastercard Debit Standard. У пункті 5.1. Заяви про приєднання позивач погодив викласти укладений між ними та банком договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки №1044129 від 24.12.2015р., рахунку № НОМЕР_1 в новій редакції, викладеній/закріпленій в цій Заяви про приєднання, Тарифах та договорі, та підтвердив досягнення згоди щодо істотних умов договору, які передбачені чинним законодавством України для такого роду договорів та достовірність усіх даних в т.ч. персональних, вказаних в цій Заяві про приєднання. Відповідно до п.п.5.5. 5.6 Заяви про приєднання, клієнт підтверджує, що отримав, ознайомився і погоджується із Правилами користування карткою, Тарифами, які діють на дату підписання цієї Заяви про приєднання. Клієнт усвідомлює, що ця Заява про приєднання рівною мірою поширюється на всі продукти та послуги, що будуть надаватися банком клієнту в майбутньому в рамках цієї Заяви про приєднання, Тарифів та Договору. У відповідності до п.6.8 Правил здійснення операцій за рахунками, відкритими фізичним особам в АТ Ощадбанк затверджені постановою АТ Ощадбанк від 05.08.2015р. №694 за неактивним рахунком, починаючи з першого робочого дня місяця, наступного за місяцем, в якому сплинуло три місяці відсутності операцій, перелік яких наведено в Тарифах, Банк має право щомісячно стягувати плату за обслуговування неактивного рахунку у встановленому Тарифами розмірі. У випадку, якщо сума залишку коштів на неактивному рахунку менше встановленого Тарифами розміру плати за його обслуговування плата стягується в розмірі такого залишку. Договір, Тарифи, умови розміщення депозитів (вкладів) фізичними особами, умови користування кредитною лінією (кредитом), правила, інструкції та інше, які відносяться до договору укладеного банком з позивачем знаходяться у відкритому доступі на офіційній інтернет сторінці www.oschadbank.ua. за посиланням: https://www.oschadbank.ua/ua/private/paycards/dogovir-taryf-inshe. Згідно Тарифів за послуги АТ Ощадбанк встановлено вартість послуги обслуговування неактивного рахунку (в місяць) 20 грн. Відповідно до виписки руху коштів по рахунку позивача вбачається, що 12.05.2019р. було здійснено операцію видача готівки через АТМ в сумі 100 грн., у серпні 2019р. рахунок набув статусу неактивний, відповідно до діючих Тарифів банку за обслуговування неактивного карткового рахунку комісія складає 20 грн., а тому відповідно, 14.08.2019р. та 17.09.2019р. з карткового рахунку було списано комісію (плату за обслуговування неактивного рахунку) на загальну суму 40 грн., а отже дії банку щодо списання комісії не суперечили умовам Договору. Також, представник відповідача наголошував на тому, що посилання позивача, що ним не було отримано відповідь на його лист від 12.09.2019р. про надання у письмовій формі інформації проте, якими умовами Договору №30 керувався банк коли здійснював з власної ініціативи перекази комісії не відповідають дійсності, враховуючи, що письмову відповідь на даний лист було надано 23.09.2019р. Крім того, відповідну письмову відповідь було направлено позивачу на виконання рішення Жовтневого районного суду від 23.12.2019р. у справі №201/11869/19. Стосовно необґрунтованості заявлених вимог про стягнення пені, представник відповідача посилався на те, що з позивачем було укладено договір банківського рахунку, правовідносини у сфері правового регулювання банківського рахунку та переказу коштів по ньому регулюються статтями 1066-1076 ЦК України та Законом України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні, відповідно відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин ч.5 ст.10 Закону України Про захист прав споживачів, окрім того, позовна заява не містить жодних обґрунтувань та доказів щодо підстав визначення позивачем вартості замовлення у розмірі 20019,50 грн. та нарахування пені на вказану суму. Вимога про відшкодування моральної шкоди також не підлягає задоволенню, оскільки дії банка є цілком правомірними, відшкодування шкоди у разі порушення зобов`язання (ст.611 ЦК України) може здійснюватися виключно у випадках, що прямо передбачені законом, а також якщо умови про відшкодування передбачені укладеним договором (а.с. № 40-47 т. № 1).

Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, надавши оцінку доводам та запереченням сторін в сукупності з наданими письмовими доказами та положеннями законодавчих актів, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1. ст.13 ЦПК України).

Згідно із ст.ст. 76, 77, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку, як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як встановлено при розгляді справи і не заперечується сторонами, 24.12.2015р. між банком і ОСОБА_1 була підписана Заява про приєднання №1044129 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (а.с. №48-50 т.№1).

Згідно з пунктів 3.1, 3.4., 3.4.1, 3.4.2 Заяви про приєднання, шляхом підписання цієї заяви про приєднання клієнт (позивач ОСОБА_1 ) беззастережно приєднався до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в редакції, яка на день підписання заяви про приєднання розміщена на інтернет-сторінці банку та уклав з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку. Банк на підставі наданих клієнтом відповідно до вимог чинного законодавства України документів відкриває клієнту поточний рахунок за тарифним пакетом. Поточний рахунок № НОМЕР_1 в гривні, на умовах пакету Пенсійний ( в.т.ч. Арсенал), Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті Банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ Банка. Банк надає клієнту платіжку картку типу Mastercard Debit Standard 0 грн. та ПІН конверт до неї.

Сторонами не оспорюється, що відповідно до п.п. 3.4.1, 3.4.2 Заяви про приєднання банк видав позивачеві платіжну картку типу Mastercard Debit Standard, на його ім`я банком був відкритий поточний рахунок за тарифним пакетом «Пенсійний» (у т.ч. «Арсенал»), операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу.

У пункті 5.1 Заяви про приєднання сторони домовилися викласти укладений між ними договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки №1044129 від 24.12.2015р., рахунку № НОМЕР_1 в новій редакції, викладеній/закріпленій в цій Заяви про приєднання, Тарифах та договорі, та підтвердили досягнення згоди щодо істотних умов договору, які передбачені чинним законодавством України для такого роду договорів та достовірність усіх даних в т.ч. персональних, вказаних в цій Заяві про приєднання.

У пункті 5.3 Заяви про приєднання, клієнт ОСОБА_1 запевнив Банк, що із змістом Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою правління Національного банку України № 492 від 12.11.2003р. (зі змінами) ознайомлений та розуміє, що вимоги цієї інструкції для нього обов`язкові.

У пункті 5.5, 5.6. Заяви про приєднання, клієнт ОСОБА_1 підтвердив, що отримав, ознайомився і погоджується із Правилами користування карткою, Тарифами, які діють на дату підписання цієї Заяви про приєднання. Клієнт усвідомлює, що ця Заява про приєднання рівною мірою поширюється на всі продукти та послуги, що будуть надаватися банком клієнту в майбутньому в рамках цієї Заяви про приєднання, Тарифів та Договору.

Як зазначав відповідач, та не було спростовано позивачем, Договір, Тарифи, умови розміщення депозитів (вкладів) фізичними особами, умови користування кредитною лінією (кредитом), правила, інструкції та інше, які відносяться до договору укладеного банком з позивачем знаходяться у відкритому доступі на офіційній інтернет-сторінці www.oschadbank.ua, за посиланням: https://www.oschadbank.ua/ua/private/paycards/dogovir-taryf-inshe. про що повідомлено клієнта та останній надав згоду про ознайомлення з ними.

Укладений між сторонами договір відповідно до ст.ст. 633, 634 ЦК України є договором приєднання до публічного є договору, до якого друга сторона не може запропонувати свої умови.

AT «Ощадбанк» відповідно до ст. 641 ЦК України зробив пропозицію на його укладення шляхом оприлюднення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб на своєму сайті www.oschadbank.ua. Договір містить умови приєднання до нього, які є однаковими для всіх споживачів.

Вирішуючи позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача АТ Державний ощадний банк України сплатити ОСОБА_1 неустойку у розмірі 3% від вартості замовлення за період з 14.08.2019р. і до винесення судом остаточного рішення, суд виходив з наступного.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно до ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно до ч1 ст.1067 ЦК України, договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Згідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема,сплата неустойки.

У позові позивач вказував, що 14.08.2019р. і 17.09.2019р. банк за власною ініціативою здійснив перекази по 20 грн. з його поточного рахунку на свій рахунок, як комісію за обслуговування «неактивного» карткового рахунку. Вважав, що таке перерахування передбачено умовами договору №30 від 17.05.2018р., укладеного між ГУ ПФУ в Дніпропетровській області і AT «Ощадбанк», який регулює у т.ч. питання встановлення AT «Ощадбанк» тарифів на обслуговування поточних рахунків з виплати пенсій, а тому списання комісії за рахунок коштів клієнта є безпідставним.

У заяві від 12.09.2019р. позивач просив надати інформацію про те, якими умовами договору з ГУ ПФУ в Дніпропетровській області №30 від 17.05.2018р. керувався банк, коли 14.08.2019р. здійснив з власної ініціативи переказ 20 грн. з його поточного рахунку позивача на рахунок банку, як комісію за обслуговування неактивного карткового рахунку; а також про те, на підставі якого правового акта та тарифних умов банк здійснив 12.04.2019р. списання 5 грн. комісії з його поточного рахунку позивача (а.с. №55 т. №1.) На вказаний лист позивачем було отримано відповідь банка, що підтверджується наявними в матеріалах доказами( а.с. №56-57 т.№1).

В матеріалах справи наявна копія договору копії договору № 30 від 17.05.2018р. про зарахування і виплату пенсій через АТ «Ощадбанк», укладеного між АТ «Ощадбанк» і ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, предметом якого є виконання банком функцій з виплати пенсії відповідно до Порядку виплати пенсій та грошової допомога через поточні рахунки в банках, затвердженим постановою КМУ від 30.08.1999р. № 1596 (у редакції постанови КМУ від 22.08.2016р. № 662), за місцем фактичного проживання одержувачів пенсії в населених пунктах у межах Дніпропетровській області, в яких функціонує Банк, його відокремлені підрозділи (філії, відділення, представництва тощо) (надалі - установи Банку) (а.с. №168-171 т. №1).

Виплата пенсій шляхом їх зарахування на поточні рахунки одержувачів у банку здійснюється на підставі договору, що укладається між банком та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яке здійснює нарахування та фінансування пенсій відповідно до цього Договору.

Договором передбачений обов`язок банка забезпечення безоплатного здійснення операцій з виплати пенсій, а також безоплатна видача пенсійних платіжних карток. Умовами вказаного договору не передбачено питання встановлення AT Ощадбанк тарифів на обслуговування поточних рахунків клієнтів з виплати пенсій.

Постановою Правління НБУ від 05.11.2014р. №705 затверджене Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, яке встановлює загальні вимоги Національного банку до емісії банками-резидентами, філіями іноземних банків (далі - банки) електронних платіжних засобів і визначає порядок здійснення операцій з їх використанням.

На підставі вказаного Положення банк має право здійснювати емісію електронних платіжних засобів та/або еквайринг на підставі внутрішньобанківських правил, розроблених відповідно до законодавства України, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку і правил платіжних систем. Внутрішньобанківські правила затверджує орган управління банку, уповноважений на це згідно зі статутом (п. 7).

Внутрішньобанківські правила залежно від особливостей діяльності банку повинні містити, серед іншого, порядок здійснення платіжних операцій, операцій за допомогою платіжного застосунку, нарахування комісійної винагороди та процентів за користування емітентом коштами користувача (п. 8).

Згідно наданих сторонами виписок по картковому рахунку вбачається, що 14.08.2019р. і 17.09.2019р. здійснені транзакції на суми «-20,00 грн.» як «переказ на рахунок: Client Account Bank Account за обслуговування неактивного карткового рахунку» (а.с. №2-3, 53-54 т.№1).

Як встановлено судом, та не заперечується сторонами в заявах по суті, з підписанням 24.12.2015р. Заяви про приєднання позивач ОСОБА_1 своїм підписом засвідчив, що беззастережно приєднався до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в редакції, яка на день підписання заяви про приєднання розміщена на інтернет-сторінці банку та уклав з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку.

Судом було оглянуто Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, Правила здійснення операції за рахунками, відкритими фізичним особам в АТ Ощадбанк в редакції від 19.11.2015р., які відносяться до укладеного між банком позивачем договору і знаходяться у відкритому доступі на офіційній інтернет сторінці www.oschadbank.ua. за посиланням: https://www.oschadbank.ua/ua/private/paycards/dogovir-taryf-inshe.

Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в редакції від 19.11.2015р. чинній станом на дату підписання позивачем Заяви про приєднання від 24.12.2015р. містив наступні умови:

Пункти 3.1.3.6 визначають, що договір визначає умови та порядок здійснення банком комплексного банківського обслуговування клієнта, регулює відносини сторін при наданні клієнту послуг банку. Згідно з умовами цього договору банк, у разі приєднання клієнта до договору, зобов`язується надавати клієнту визначені Договором та обрані клієнтом послуги, а клієнт зобов`язується їх оплатити в розмірах та в порядку, передбачених Договором і Тарифами. Укладаючи Договір клієнт погоджується з умовами надання послуг та розміром винагород за надані послуги, що передбачений Тарифами Банку. Банк пропонує надання послуг на умовах цього Договору, перелік послуг не є вичерпним і в процесі діяльності Банку може бути змінений, клієнт погоджується з такою умовою укладаючи Договір.

Пункти 4.1. 4.2. 4.4, 4.7. визначають, що договір вважається укладеним (акцептованим клієнтом в частині надання обраних клієнтом послуг) з моменту оформлення Заяви на приєднання до Договору за встановленою Банком формою, інших документів, надання яких необхідне за умовами цього Договору, в тому числі документів і відомостей, необхідних для з`ясування особи клієнта, суті діяльності та фінансового стану. В разі ненадання фізичною особою необхідних банку документів та відомостей або умисного надання неправдивих відомостей щодо себе, вважається що такі дії фізичної особи позбавляють банк можливості надання цій особі банківських послуг, у зв`язку з чим банк відмовляє такій особі в укладенні з нею Договору та її обслуговуванні. Укладаючи цей Договір клієнт та банк приймають на себе всі обов`язки та набувають всіх прав, що передбачені Договором. Підписанням Заяви на приєднання клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору він ознайомився з повним текстом Договору, в тому числі з додатками до Договору та Тарифами, повністю зрозумів його зміст та погоджується з усіма умовами Договору, а також отримав примірник Договору. Приєднуючись до Договору, фізична особа таким чином висловлює свою згоду з тим, що ініціювання банком змін Договору не є односторонньою зміною Договору, не порушує прав і законних інтересів цієї фізичної особи, не має своїм наслідком істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду фізичній особі. Розміщення змін на сайті є належним виконанням банком обов`язку щодо додержання форми та порядку повідомлення клієнта про зміни до Договору. Клієнт приймає на себе ризики та обов`язок самостійно відстежувати наявність/відсутність повідомлень банку про зміни до Договору на сайті.

Неактивний рахунок - рахунок клієнта, по якому протягом 3-ох місяців відсутні будь-які операції, крім списання банком комісійної винагороди за надані послуги, зарахування процентів, нарахованих на залишок коштів на рахунку.

Умовами пунктів 6.1.6.8. визначено, що послуги, які надаються банком згідно з пп.1 п. 3.2 розділу ІІІ цього Договору (договору банківського рахунку) оплачуються клієнтом згідно з Тарифами, чинними на момент здійснення відповідної операції, отримання послуги, якщо інше не передбачено умовами Договору. За неактивним рахунком, починаючи з першого робочого дня місяця, наступного за місяцем, в якому сплинуло три місяці відсутності операцій, перелік яких наведено в Тарифах, банк має право щомісячно стягувати плату за обслуговування неактивного рахунку у встановленому Тарифами розмірі. У випадку якщо сума залишку коштів на неактивному рахунку менше встановленого Тарифами розміру плати за його обслуговування плата стягується в розмірі такого залишку.

Також, право банка здійснювати стягнення комісії за обслуговування неактивного рахунку передбачено п.6.8 Правил здійснення операцій за рахунками, відкритими фізичним особам в АТ Ощадбанк в редакції від 19.11.2019р. затверджені постановою АТ Ощадбанк від 05.08.2015р. №694. Порядок сплати клієнтом комісійної винагороди на користь Банку у зв`язку з укладенням та виконанням цього договору, визначається цим договором в т.ч. Тарифами (пункт 6.7).

Умовами п.6.5. Правил визначено, що клієнт, який не згоден зі змінами до Тарифів, має право до дати набрання ними чинності розірвати Договір без сплати додаткової комісійної винагороди за його розірвання, вчинивши до 15-00 години за київським часом банківського дня, який передує дню набрання чинності змінами до Тарифів, сукупність дій, визначених п.4.10. розділу IV Договору. Момент припинення дії (розірвання) Договору визначається відповідно до пп.4.11-4.12 Договору.

З виписки по картковому рахунку позивача (а.с. №53-54 т. №1) вбачається, що останню видаткову операцію по рахунку було здійснено 12.05.2019р. видача готівки через АТМ UKR DNIPRO BRANCH 10003-0439 в сумі 100 грн., а тому оскільки протягом 3-х місяців були відсутні будь-які операції, у серпні 2019р. рахунок набув статусу - неактивний, що не суперечить умовам Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та Правилам здійснення операцій за рахунками, відкритими фізичним особам.

Відповідно до діючих Тарифів банка, які були чинні з 13.08.2019р. та знаходяться у відкритому доступі на офіційній інтернет-сторінці банка, комісія за обслуговування неактивного карткового рахунку складає 20 грн., а тому відповідно, 14.08.2019р. та 17.09.2019р. з карткового рахунку позивача було списано комісію, як плату за обслуговування неактивного рахунку за два місяця на загальну суму 40 грн.

Враховуючи, що станом на дату здійснення банком операцій по списання комісії за обслуговування неактивного рахунку, украдений між банком та ОСОБА_1 Договір №1044129 не було припинено чи розірвано, послуги, які надаються банком, в тому числі і за обслуговування неактивного рахунку оплачуються клієнтом згідно з Тарифами, чинними на момент здійснення відповідної операції, отримання послуги, суд приходить до висновку, що дії банку щодо списання комісії не суперечили умовам укладеного з позивачем Договору, а отже, відповідач не несе відповідальності за невиконання, прострочення виконання або інше неналежне виконання зобов`язань за договором, а позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання банка сплатити неустойку за порушення виконання договору в розмірі 3% від вартості замовлення необґрунтовані.

Вирішуючи спір у межах позовних вимог, з урахуванням установлених обставин, суд вважає, що позивачем не доведений факт порушення відповідачем умов договору, які б полягають у невиконанні або неналежному виконанні договору обслуговування банківського рахунку, що мало б наслідком для стягнення неустойки, внаслідок чого позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача сплатити неустойку за порушення виконання договору в розмірі 3% від вартості замовлення не знайшли підтвердження під час розгляду справи, а отже не підлягають задоволенню.

Варто зазначити, що за змістом обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, звернення позивача до суду з відповідним позовом виникло у зв`язку з нарахуванням та переказом банком комісійної винагороди за обслуговування неактивного карткового рахунку позивача, проте, розрахунок 3% пені відповідно до ч.5 ст.10 Закону України Про захист прав споживачів ОСОБА_1 розраховує від вартості замовлення, зробленого ним 09.08.2019р. у розмірі 20 019грн.50коп., проте не зазначає жодних обґрунтувань щодо обставин, які виникли з між ним та банком за відповідним замовленням, порушень зі сторони банка та настання правових наслідків, як підстав для нарахування неустойки (пені) на вказану суму.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його права як споживача, суд дійшов висновку про безпідставність такої вимоги, з огляду на таке.

Відповідно до ст.23 ЦК України моральна шкода може полягати: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням її майна; у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та вимог ст.23 ЦК України спори про відшкодування моральної шкоди розглядаються, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України та законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди. що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування шкоди (збитків), завданих дефектною чи фальсифікованою продукцією або продукцією неналежної якості, а також майнової та моральної (немайнової) шкоди, заподіяною небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством.

В позовній заяві позивач зазначає, що неправомірна бездіяльність відповідача порушила звичний уклад його життя, він був змушений витрачати додатковий час на захист своїх прав, відмовитися від звичних зручностей, налагоджувати своє життя за поневірянь по судах, нести додаткові витрати для поновлення своїх порушеннях прав, що викликало в нього душевні страждання та заподіяло моральну шкоду.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 20.03.2019р. у справі №761/26293/16-ц погодилася з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення вимоги про стягнення моральної шкоди, оскільки відшкодування моральної шкоди у разі порушення зобов`язання (ст.611 ЦК України) може здійснюватися виключно у випадках, що прямо передбачені законом, а також, якщо умови про відшкодування передбачені укладеним договором. Відповідно до положень статей 4, 22 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки у разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією у випадках, передбачених законом» .

Враховуючи, що під час розгляду справи не встановлено наявності підстав для задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідача сплатити позивачу неустойку, як наслідок порушення умов договору, які б полягають у невиконанні або неналежному виконанні договору обслуговування банківського рахунку, суд дійшов висновку, що відсутні правові підстави для відшкодування позивачу моральної шкоди, завданої позивачеві як споживачу, передбачених Законом України «Про захист прав споживачів», а тому позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди також задоволенню не підлягають.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, з урахуванням того, що в задоволенні позовних вимог відмовлено, а позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України Про захист прав споживачів, судові витрати по сплаті судового збору слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 11, 611, 1067 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, ч.1 ст. 274, ч.5 ст. 279 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.