Справа № 204/5676/20
Провадження № 4-с/204/31/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2020 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська, у складі:

головуючого судді Приваліхіної А.І.,

за участю секретаря судового засідання Сокола Д.О.,

скаржниці ОСОБА_1 , представниці скаржниці ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі скаргу ОСОБА_1 на дії в. о. начальника Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Кравченка Є., заінтересована особа Третя дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання дій неправомірними та усунення порушення шляхом скасування арешту, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії в. о. начальника Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Кравченка Є., визначивши заінтересованою особою Третю дніпровську державну нотаріальну контору (а.с. 2-13).

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона в порядку спадкування за законом успадкувала 1/6 частку квартири АДРЕСА_1 . У нотаріуса отримала інформацію про наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно обтяження належного їй майна з відміткою про відсутність ідентифікаційного коду, а саме: арешту нерухомого майна, накладеного на підставі виконавчого провадження № 146 від 19 лютого 2008 року. На її звернення від 23 січня 2020 року до Чечелівського ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області їй було повідомлено про те, що вказані матеріали було знищено, у зв`язку із чим надати будь-яку інформацію та скасувати арешт неможливо. При зверненні до Третьої дніпровської державно нотаріальної контори вона отримала копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 19 лютого 2008 року про стягнення із ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 9060 гривень 54 копійки на користь ЗАТ «Агробанк». Зважаючи на те, що вона ніколи не була клієнтом ЗАТ «Агробанк», а ідентифікаційний номер їй присвоєно 04 червня 1997 року, вважає, що запис про обтяження внесено до іншої особи із такими ж анкетними даними. З цих підстав вважає дії посадових осіб Чечелівського ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області неправомірними, через що звернулася до суду за захистом своїх майнових прав та прохала зобов`язати їх усунути порушення та зняти арешт з її майна.

Ухвалою суду від 04 вересня 2020 року у справі відкрито провадження, судове засідання призначено на 14 вересня 2020 року (а.с. 52).

06 жовтня 2020 року на адресу суду надійшли додаткові пояснення ОСОБА_1 , в яких вона прохає визнати дії в.о. начальника Чечелівського ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області неправомірними, зобов`язати його усунути порушення шляхом скасування запису про арешт нерухомого майна та скасувати арешт з її майна (а.с. 60-63).

Ухвалою суду від 29 жовтня 2020 року витребувано у Банка «Восток» належним чином засвідчену копію кредитного договору на ім`я ОСОБА_1 , що укладений між ЗАТ «Агро Банк», та розрахунок заборгованості (а.с. 89).

Ухвалою суду від 02 грудня 2020 року витребувано у ТОВ «Колект-Кредит» належним чином засвідчену копію кредитного договору № 770/2-04 на ім`я ОСОБА_1 , що укладений між ЗАТ «Агро Банк», та розрахунок заборгованості (а.с. 89), до теперішнього часу не виконана.

У судовому засіданні скаржниця та її представниця скаргу підтримали, прохали задовольнити у повному обсязі. Пояснення надали аналогічні тексту скарги. Представниця скаржниці додатково пояснила, що її довірителька ніколи не перебувала в жодних відносинах із ЗАТ «Агро Банк», до неї ніхто не звертався ані телефоном, ані засобами поштового зв`язку із вимогами про повернення будь-яких коштів, тому відкладати справу сенсу. Наполягала на тому, що державним виконавцем неправомірно не знято арешт з майна скаржниці при закритті виконавчого провадженні. Прохала поновити майнові права скаржниці.

В. о. начальника Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Кравченко Є. у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлений належним чином (а.с. 87), будь-яких письмових заяв та клопотань суду не надав, причини неявки суду не відомі.

Представник Третьої дніпровської державно нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 58, 59, 105).

Спираючись на норми ч. 2 ст. 450 ЦПК України, суд розглянув скаргу за відсутності в. о. начальника Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Кравченка Є. та заінтересованої особи.

Вивчивши скаргу, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши фактичні обставини справи наданими до неї письмовими доказами, суд доходить висновку про можливість часткового задоволення скарги, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 отримала у спадок 1/6 частку квартири АДРЕСА_1 (а.с. 20). Проте при зверненні до нотаріуса з метою державної реєстрації успадкованого нерухомого майна вона дізналася, що на все її майно накладено арешт в межах виконавчого провадження № 146 від 19 лютого 2008 року, про що внесені відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 19). Інформація про обтяження внесено відносно ОСОБА_1 із записом про відсутність ідентифікаційного номеру. На запит її адвоката Чечелівським ВДВС їй було повідомлено, що матеріали виконавчого провадження про стягнення із неї грошових коштів було знищено, через що скасувати арешт та надати будь-яку інформацію не є можливим (а.с. 26). На теперішній час відкритого виконавчого провадження відносно скаржниці немає.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Нормою ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції станом на 2015 р.) передбачені наслідки завершення виконавчого провадження. Відповідно до вимог ч. 1 цієї статті, У разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Нормами ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України встановлений принцип непорушності права власності, який також закріплений у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. ОСОБА_1 отримала у спадок 1/6 частку квартири АДРЕСА_1 . При зверненні до нотаріуса з метою державної реєстрації успадкованого нею нерухомого майна вона дізналася, що на все її майно накладено арешт, про що внесені відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Інформація про обтяження внесено відносно ОСОБА_1 із записом про відсутність ідентифікаційного номеру. На запит її адвоката Чечелівським ВДВС їй було повідомлено, що матеріали виконавчого провадження про стягнення із неї грошових коштів було знищено, через що скасувати арешт та надати будь-яку інформацію не є можливим. Виконавче провадження на теперішній час знищено, що дає підстави вважати, що воно завершене. Проте при завершенні виконавчого провадження державним виконавцем не було вжито заходів щодо зняття арешту з майна скаржниці. Іншого виконавчого провадження органами ДВС відносно скаржниці наразі немає. При зверненні до Чечелівського ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області із проханням вирішити питання щодо зняття арешту з її майна, їй було повідомлено, що це не є можливим у зв`язку із знищенням виконавчого провадження. Проте суд не може погодитися із такими твердженнями органів ДВС, оскільки особа не повинна відповідати за помилки, які допущені службовими особами органів державної влади. З цих підстав, з метою недопущення порушення конституційних майнових прав ОСОБА_1 , її скарга на дії посадових осіб органів ДВС підлягає задоволенню в частині визнання дій посадових осіб Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з відмови у скасуванні арешту, який накладено 19 лютого 2008 року на майно боржниці ОСОБА_1 по виконавчому провадженню № 146, неправомірними та зобов`язання посадових осіб Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зняти з майна боржниці ОСОБА_1 арешт, який накладено 19 лютого 2008 року по виконавчому провадженню № 146.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення вимог скаржниці щодо зняття арешту з її майна, оскільки суд немає таких дискреційних повноважень та не може підмінювати під собою повноваження інших органів державної влади.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 260-261, 353, 447-450 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії в. о. начальника Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Кравченка Є., заінтересована особа Третя дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання дій неправомірними та усунення порушення шляхом скасування арешту задовольнити частково.

Визнати дії посадових осіб Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з відмови у скасуванні арешту, який накладено у межах виконавчого провадження № 146 від 19 лютого 2008 року на майно боржниці ОСОБА_1 , - неправомірними.

Зобов`язати посадових осіб Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зняти з майна боржниці ОСОБА_1 арешт, який накладено у межах виконавчого провадження № 146 від 19 лютого 2008 року.

У задоволенні скарги в іншій частині відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання до Дніпровського апеляційного суду апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів зо дня її проголошення, а учасниками справи, що не були присутніми у судовому засіданні, протягом п`ятнадцяти днів зо дня отримання її копії, через суд першої інстанції.

Ухвала суду набирає законної сили протягом п`ятнадцять днів зо дня її проголошення, або протягом п`ятнадцять днів зо дня отримання її копії учасниками справи, що не були присутніми у судовому засіданні, якщо не буде оскаржена у встановленому порядку.

Суддя А.І. Приваліхіна