Справа № 2684/10
У Х В А Л А

Іменем України

25 травня 2021 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Сенюти В.О.,

за участю секретаря: Кліванської М.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма Факторинг про заміну стягувача, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Оптіма Факторинг» звернулось до Деснянського районного суду м. Києва з заявою, в якій просить замінити стягувача.

Подану заяву обґрунтовано тим, що Деснянський районний суд м. Києва, розглянувши справу № 2-2684/10 за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, позов задоволено. На виконання вказаного рішення суду було видано виконавчий лист. Станом на 02.04.2021 року відсутні відкриті виконавчі провадження з примусового виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20.07.2010 року по справі за № 2-2684/10. 15.05.2018 року за результатами проведення електронних торгів по лоту № F07GL18920, було оголошено переможцем ТОВ «Оптіма Факторинг». 23.05.2018 року на виконання умов проведення електронних торгів по вказаному лоту було перераховано грошові кошти в сумі 1222551,00 грн. на реквізити ПАТ «Банк «Фінанси та кредит». 30.05.2018 року за результатами електронних торгів, оформлених протоколом електронного аукціону між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ТОВ «Оптіма Факторинг» укладено договір про відступлення прав вимоги № 000131-а. Відповідно до додатку № 1 до договору про відступлення прав вимоги, ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» передав ТОВ «Оптіма Факторинг» права вимоги за кредитним договором, що укладений між ПАТ «Банк Фінанси та кредит» та ОСОБА_1 на підставі викладеного, заявник просить замінити стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на ТОВ «Оптіма Факторинг» у виконавчому листі № 2-2684/10 від 10.09.2010 року Деснянського районного суду м. Києва

Сторони в судове засідання не з`явились, про місце, день і час проведення судового засідання повідомлялись належним чином, що відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження, а тому вивчивши матеріали справи, заяву з додатками, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, 20.07.2010 року заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва позов ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» в особі філії «Центральне регіональне управління» ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» в особі філії «Центральне регіональне управління» ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» борг за кредитним договором в сумі 68272,32 грн., витрати по сплаті судового збору - 682,72 грн., витрати на інформаційно - технічне забезпечення у сумі 120,00 грн.

На виконання вказаного рішення суду, було видано виконавчі листи, які отримані представником позивача, про що свідчить заява із відміткою про отримання.

30.05.2018 року між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ТОВ «Оптіма Факторинг» був укладений Договір № 000131-а про відступлення прав вимоги від 30.05.2018 року та додаток №1 до Договору № 000131-а про відступлення прав вимоги від 30.05.2018 року, відповідно до яких право вимоги за кредитним договором № «3»_223-03/06-МФ від 13.03.2006 , що було предметом розгляду цивільної справи № 2-2684/10, передано ТОВ «Оптіма Факторинг».

Відповідно до ст. 55 Цивільного процесуального кодексу України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного пронесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено можливість заміни кредитора у зобов`язанні внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), що являє собою договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові.

У відповідності зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, оскільки права вимоги відносяться до майна та є об`єктом права власності кредитора згідно зі ст. 190 ЦК України, вони можуть вільно відчужуватися кредитором, а виходячи з комплексного аналізу ст. 512, 513, 514, 516 та 517 ЦК України можна зробити висновок про те, що заміна кредитора в зобов 'язанні, в тому числі і шляхом відступлення права вимоги, є особливим способом зміни зобов 'язання на боці кредитора.

Оскільки процесуальне правонаступництво допускається на будь-якій стадії цивільного процесу, а примусове виконання рішення суду є його завершальною стадією, то ч. 5 ст. 15 Закон України «Про виконавче провадження», передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Положенням ст. 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним судом України в постанові від 20 листопада 2013 року, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувана.

Також, вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, які призвели до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України в постанові від 20 листопада 2013 року зазначила: «Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.»

Як вже зазначалося, в Постанові Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 20.11.2013 року, при перегляді ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.06.2013 року, встановлено, що заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Стаття 124 Конституції України передбачає, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Аналізуючи досліджені по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що заява ТОВ «Оптіма Факторинг» про заміну стягувача є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 55, 442 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ТОВ «Оптіма Факторинг» про заміну стягувача у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит» в особі Філії «Центральне регіональне управління» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Замінити стягувача - Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (, місцезнаходження 04050, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 60) на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Оптіма Факторинг» (, місцезнаходження за ЄДР: 04071, м. Київ, вул. Набережно - Лугова, 8), у виконавчому листі № 2-2684/10, виданого з примусового виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20.07.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит» в особі Філії «Центральне регіональне управління» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в сумі 68272,32 грн., витрати по сплаті судового збору - 682,72 грн., витрати на інформаційно - технічне забезпечення у сумі 120,00 грн.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

Повний текст ухвали суду складено: 26.05.2021 року.

Суддя: В.О.Сенюта