Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/2893/20
Провадження № 2/935/266/21
24 травня 2021 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області в складі:
головуючої судді - Янчук В.В.,
за участю секретаря - Кумечко С.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коростишів, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-
Відповідач отримав грошові кошти в повному обсязі, про що свідчить написана 17.12.2019 р. власноруч відповідачем розписка. Відповідач зобов`язувався повернути кошти позивачу до 15.12.2020 згідно договору позики б/н від 17.12.2019 та графіку погашення. З 15.09.2020 відповідач перестав вносити платежі.
Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 19.02.2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явивсь, про час та місце судового розгляду повідомлявсь належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів на підтвердження своїх заперечень. Інших заяв та клопотань не подавав.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи вищевикладене, відповідно ч.4 ст.223, ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.
Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, дійшов до наступного висновку.
Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.
Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Судом встановлено, що 17.12.2019 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики, який сторони оформили шляхом письмового договору позики та написання відповідачем ОСОБА_2 боргової розписки у простій формі.
Згідно договору позики від 17.12.2019 позикодавець ОСОБА_1 надав позичальнику ОСОБА_2 позику в сумі 100.000,00 грн. строком на 12 місяців, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити відсотки за користування позикою у визначений договором строк. Позика повертається Позичальником шляхом виплат в готівковій або безготівковій формі у національній валюті України. Сума платежу в рахунок повернення позики становить 6.666,67 грн. по датах визначених графіком платежів. Загальна сума всіх платежів Позичальника за Договором з урахуванням відсоткової ставки за позикою становить 160.000,00 грн, що становить 100.000,00 грн. та 60.000,00 грн. процентів за користування позикою, або 60% річних у процентному значенні (п.1.1,1.2,1.3).
Відповідно до оригіналу розписки від 17.12.2019, ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 100.000,00 грн та зобов`язався повернути згідно договору позики та графіку погашення від 17.12.2019 р.
Як вбачається з графіку погашення по договору позики від 17.12.2019 р. відповідачем ОСОБА_2 останній платіж було внесено 15.06.2020.
У встановлений договором строк відповідач ОСОБА_2 суми позики ОСОБА_1 не повернув у повному обсязі та ухилився від виконання зобов`язання, таким чином свої зобов`язання за договором позики не виконав, про що свідчить наявність оригіналу розписки у матеріалах справи .
Відповідно до частини другої статті 1046 ЦК України договір є укладеним з моменту коли одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.
Укладений договір позики відповідає вимогам частини другої статті 1047 ЦК України, оскільки на підтвердження укладення договору позики та його умов позивачем представлена розписка позичальника, яка посвідчує передання їй позикодавцем визначеної грошової суми.
Згідно статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до частини 1 статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Згідно із статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Правовідносини які склалися між сторонами регулюються статтею 526 ЦК України, відповідно до якої зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Оскільки судом встановлено, що відповідач позику у визначений строк не повернув в повному обсязі, то право позивача на своєчасне повернення позики є порушеним та підлягає судовому захисту.
Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Як передбачено частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Під час розгляду справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов`язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині подання ними доказів, заяв та клопотань.
Відповідач ОСОБА_2 в порушення вимог договору позики та норм ЦК України, не виконав взятого на себе зобов`язання, відзиву не надав, а також і не надав жодного доказу на спростування доводів позивача.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України документально підтверджені судові витрати позивача, понесені ним при подачі позовної заяви до суду, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 927,74 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265 , 280 ЦПК України, ст. 509, 510, 525, 526, 527, 625, 1046, 1048, 1050, 1052 Цивільного кодексу України, суд,-
Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Коростишівський районний суд Житомирської області до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте Коростишівським районним судом Житомирської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повне рішення суду складено: 28 травня 2021 року.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Суддя Янчук В.В.