Ухвала

25 травня 2021 року

м. Київ

справа № 607/23412/19

провадження № 61-6860ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 вересня 2020 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 21 січня

2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Тернопільський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про поновлення

на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом

до державного підприємства «Тернопільський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати, середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області

від 08 вересня 2020 року, залишеним без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 21 січня 2021 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

23 квітня 2021 року до Верховного Суду ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 вересня 2020 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 21 січня 2021 року і ухвалити нове судове рішення про задоволення його позову.

Ухвалою Верховного Суду від 30 квітня 2021 року касаційну скаргу

ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліку касаційної скарги.

На виконання вимог вищевказаної ухвали Верховного Суду заявником усунуто недолік касаційної скарги.

Підставами касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначив неправильне застосування судами норм матеріального і порушення норм процесуального права, вказавши, що суди в оскаржуваних судових рішеннях застосували норми права без урахування висновків

щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених

у постановах Верховного Суду від 16 січня 2018 року у справі

№ 202/2917/16-ц, від 06 березня 2018 року у справі № 235/2284/17,

від 24 квітня 2019 року у справі № 607/8298/18, від 23 жовтня 2019 року

у справі № 598/175/15-ц, від 08 січня 2020 року у справі № 752/6096/14-ц,

від 20 січня 2020 року у справі № 619/562/18, від 20 травня 2020 року

у справі № 596/1219/18, від 18 березня 2021 року у справі № 9901/177/20 (пункт 1 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України), а також не дослідив належним чином зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Заявник вказує також на відсутність висновку Верховного Суду щодо

питання застосування норм права у подібних правовідносинах

(пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України) та порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, внаслідок неналежного дослідження судом зібраних

у справі доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Посилання заявника на неврахування судами при ухваленні оскаржуваного судового рішення роз`яснень, які містяться у постановах Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду трудових спорів» та від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», а також в ухвалі Верховного Суду України

від 31 жовтня 2002 року не є визначеною частиною другою статті 389 ЦПК України підставою касаційного оскарження судових рішень.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень, посилаючись на те, що копію оскарженої постанови суду апеляційної інстанції, оприлюдненої в Єдиному державному реєстрі судових рішень 26 лютого 2021 року, було отримано ним 27 березня 2021 року, що підтверджується копією конверта Тернопільського апеляційного суду.

Оскільки причина пропуску процесуального строку є поважною,

строк на касаційне оскарження на підставі частини другої

статті 390 Цивільного процесуального кодексу України підлягає поновленню.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 вересня 2020 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 21 січня 2021 року подана

з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема касаційна

скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені

пунктами 1, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного, касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку

на касаційне оскарження рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 вересня 2020 року та постанови Тернопільського апеляційного суду від 21 січня 2021 рокузадовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження

рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області

від 08 вересня 2020 року та постанови Тернопільського апеляційного суду від 21 січня 2021 року.

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Тернопільський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку

за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 вересня 2020 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 21 січня 2021 року.

Витребувати з Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області вищезазначену цивільну справу (№ 607/23412/19).

Надіслати відповідним учасникам справи копію касаційної скарги

та доданих до неї документів, роз`яснити йому право подати відзив

на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 11 червня 2021 року. До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович