Справа № 337/693/19
Провадження № 2/337/31/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2021 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі головуючого судді Кучерук І. Г.

з участю секретаря Карташевої І.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження, у підготовчому засіданні, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, вказавши, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її вітчим ОСОБА_3 , заповіту не залишив. 12.03.1983 року її мати ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_3 , у даному шлюбі у них народився син ОСОБА_2 - відповідач по справі. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, після її смерті право власності на квартиру було оформлено в судовому порядку, визнано за вітчимом право власності на 4/6 частки квартири, за позивачкою та відповідачем на 1/6 частки квартири за кожним. У теперішній час, оформити спадщину після смерті ОСОБА_3 позивач у позасудовому порядку, у нотаріальній конторі, не має можливості через відсутність документів, що підтверджують факт проживання ОСОБА_3 однією сім`єю з позивачкою не менше п`яти років до дня відкриття спадщини, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.10.2020 року, приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Т.Ю., якою позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 . Інший спадкоємець син померлого ОСОБА_2 не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в передбачений законом строк. Від моменту вселення до квартири в листопаді 1983 року, її матір та вітчим мешкали в ній по день смерті, позивачка і понині, відповідач проживав у ній по 2015 рік, після виїхав з України на постійне місце проживання з кордон. Просить суд встановити факт проживання з ОСОБА_3 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (зокрема з 12 березня 1983 року), визнати за позивачем право власності на 4/6 частки квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 02.12.2020 року, відкрито провадження по справі, та ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

14.12.2020 року від ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що відповідач визнає обставини, викладені у позовній заяві, скільки вони викладені правдиво та відповідають дійсності, не заперечує проти задоволення позову.

21.12.2020 року до суду надійшли матеріали копії спадкової справи №65/2020.

Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про день та місце розгляду справи.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, матеріали цивільної справи, копію спадкової справи, надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.03.1983 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, видане 12.03.1983 року Ленінським відділом ЗАГС м. Запоріжжя, серія НОМЕР_1 .

Позивачка ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження, видане 05.06.1971 року Жовтневим ЗАГС м. Запоріжжя, серія НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_2 є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження, видане 11.04.1985 року Ленінським відділом ЗАГС м. Запоріжжя, серія НОМЕР_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, видане 01.08.2001 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції, серія НОМЕР_4 .

Після смерті ОСОБА_4 , відповідно до рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19.03.2002 року, визнано право власності на 4/6 частки квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 , на 1/6 частки квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 , на 1/6 частки квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, видане 26.02.2020 року Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), серія НОМЕР_5 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на 4/6 частки квартири за адресою: АДРЕСА_2 , що належала померлому на підставі рішення суду.

Право власності зареєстроване у ЗМБТІ у реєстровій книзі № 188 за реєстраційним № 34617 від 03.11.2006 року.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є його син відповідач ОСОБА_2 .

Згідно з ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову він неї. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

В установлений законом шестимісячний строк позивач звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини і тому в силу ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину.

Згідно Постанови від 27.10.2020 року приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Т.Ю. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутні належні документи, які б підтверджували факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем протягом п`яти років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Суду не надано доказів того, що відповідач ОСОБА_2 , як спадкоємець, звертався із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори після смерті ОСОБА_2 .

Згідно з п. 7 Постанови ПВСУ «Про судову практику про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року №5, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Згідно п. 2 постанови ПВСУ №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Аналізуючи надані докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позивачкою ОСОБА_1 документально підтверджено належними доказами факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_3 протягом п`яти років до часу відкриття спадщини, та позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем четвертої черги, згідно зі ст. 1264 ЦК України.

Відповідно до ст. 200 ч.3 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ст. 206 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження, а вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що вони підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 4, 12, 81, 89, 141, 200, 206, 229, 247, 265, 268, 315, 319, 354 ЦПК України,суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , іпн. НОМЕР_6 , АДРЕСА_2 ) з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , іпн. НОМЕР_7 ), померлим ІНФОРМАЦІЯ_5 , однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (зокрема, з 12 березня 1983 року).

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , іпн. НОМЕР_6 , АДРЕСА_2 ), право власності на 4/6 частки квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На рішення може бути подана апеляція в Запорізький апеляційний суд, протягом 30 днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя:

Повний текст рішення складений 22.01.2021 року.

Суддя: