ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2021 року м. Херсон

справа № 658/4090/19

провадження № 22-ц/819/165/21

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач)Кузнєцової О.А.,
суддів:Радченка С.В.,
Семиженка Г.В.,
секретарЛитвиненко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє від імені ОСОБА_2 , на рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області у складі судді Терещенко О.Є. від 04 червня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач посилалась на те, що з 04 липня 2015 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 .. Від шлюбу мають малолітню лдитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з нею та знаходяться на її вихованні. На теперішній час шлюб між ними не розірвано, але фактично вони разом не проживають, не ведуть сумісного господарства та не підтримують шлюбних відносин. Вона не має можливості працювати, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Єдиним джерелом її доходу є соціальні виплати у розмірі 860,00 грн. на місяць. Таким чином вона не має достатніх коштів для повноцінного матеріального забезпечення та виховання доньки. Зазначає, що відповідач офіційно працює у компанії Marlow Navigation Ukraine на посаді другого помічника капітана та має постійний дохід в середньому в сумі 3 000 доларів США на місяць, розмір заробітної плати залежить від судновласника з яким підписується контракт на співпрацю. По закінченню контракту та до настання наступного, працює в Херсонському морському спеціалізованому тренажерному центрі.

Оскільки відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, але в добровільному порядку її відмовляється надавати, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (або у твердій грошовій сумі в розмірі 8 000,00 грн.), починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною трирічного віку.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції позивач уточнила свої позовні вимоги та остаточно просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 8 000,00 грн., щомісчяно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 04 червня 2020 року позов ОСОБА_3 задоволено. Вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дружини ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 8 000,00 грн., щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, починаючи з 01 жовтня 2019 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 включно. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , яка діє від імені ОСОБА_2 , вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права, з неповним дослідженням всіх фактичних обставин справи, просить рішення суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обгрунтування апеляційної скарги апелянт зазначала, що позивачем у відповідності до ч.1 ст. 84 СК України, не надано належних доказів на підтвердження офіційного працевлаштування відповідача та розміру його доходу станом на дату подання позову та під час розгляду справи. Тобто недоведено можливість відповідача надавати матеріальну допомогу. Судом першої інстанції не зазначено, якими доказами встановлено спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу, не зазначено розміру його доходів. Не надано належної оцінки і тому, що окрім відсутності доходів у відповідача, він не має у власності рухомого або нерухомого майна, а також є внутрішньо переміщеною особою. Окрім того, позивач жодним чином не обгрунтувала суму у розмірі 8 000,00 грн. і не надала доказів, що саме така сума необхідна їй щомісячно.

Відзиву (заперечень) на скаргу до апеляційного суду не надходило.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у визначених цивільним процесуальним законом межах, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, враховуючи те, що дітина проживає разом з позивачем та потребує догляду, виходив із наявності підстав, передбачених ч.ч.2,4 ст.84 СК України, на утримання відповідачем позивачки до досягнення дитиною трирічного віку. При цьому, при визначенні розміру таких аліментів, судом враховано працездатність, стан здоров`я відповідача та відсутність на його утраманні інших непрацездатних осіб. Судом визначено, що такий розмір аліментів є розумним і необхідним для забезпечення мінімальних потреб, необхідних для матері дитини, з якою проживає дитина, в період догляду за дитиною до трьохрічного віку.

З матеріалів справи вбачається, що з 04 липня 2015 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.3). На час звернення до суду з позовом шлюб між сторонами не розірвано.

Сторони по справі є батьками малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої виконавчим комітетом Тавричанської сільської ради Каховського району Херсонської області 26 січня 2018 року за №198, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 26 січня 2018 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5).

Під час розгляду справи сторонами не заперечувався той факт, що на теперішній час сторони проживають окремо, дітина мешкає разом з матір`ю і перебуває на її утриманні. Також позивачем не заперечувалося, що відповідачем деякий період часу надавалася певна матеріальна допомога на утримання дітини, проте позивач зазначає, що вона була не регулярною та вважала її недостатньою.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції представником відповідача надано копію рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 04 червня 2020 року, яким шлюб між сторонами розірвано.

Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу (ч.ч.4,6 ст.84 СК України).

Аналіз викладених норм вказує на те, що для виникнення у дружини права на утримання від чоловіка, крім умови проживання дитини, яка не досягла трьох років, з матірю, необхідна наявність у чоловіка можливості надавати таку матеріальну допомогу.

Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Так, звертаючись до суду з вимогою про стягнення аліментів, позивач зазначала, що відповідач є матеріально забезпеченою особою, оскільки працює у компанії Marlow Navigation Ukraine на посаді другого помічника капітана та має постійний дохід в середньому в сумі 3 000 доларів США на місяць. По закінченню контракту та до настання наступного, працює в Херсонському морському спеціалізованому тренажерному центрі.

На підтвердження зазначеного позивачем надано суду розрахунковий лист про заробітну плату, виданий ОСОБА_2 ТОВ «Марлоу Навігейшн» за травень 2015 року. В даному листу зазначено, що ОСОБА_2 працює на посаді третього помічника капітана і його заробітна плата за місяць склала 4 764,54 доларів США, з якої відраховуються сума в розмірі 276,95м доларів США (а.с.22,23).

Також позивачем надано довідку Чорноморської професійної спілки моряків від 02 серпня 2019 року, в якій зазначено, що ОСОБА_2 вступив в члени ЧПСМ в березні 2013 року. Профспілкові внески сплачувалися ОСОБА_2 за період з 07 серпня 2016 року по 09 лютого 2017 року, під час його роботи по контракту на судні «Clovelly» на посаді другого помічника капітана. В інші періоди профспілкові внески ОСОБА_2 не сплачувалися, відомості про інші контракти ОСОБА_2 відсутні (а.с.24).

У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначала, що наданий позивачем розрахунковий лист про заробітну плату датований травнем 2015 року, в той час як позов подано у жовтні 2019 року. Доказів на підтвердження того, що по закінченню контракту та до настання наступного, ОСОБА_2 працює в Херсонському морському спеціалізованому тренажерному центрі, позивачем також не надано. Взагалі, будь-яких доказів на підтвердження офіційного працевлаштування та розміру доходу станом на дату подання позову, позивачем не надано. Відповідач наразі не має підписаних контрактів або ж трудових договорів, немає постійного заробітку. Також не має у власності рухомого або нерухомого майна та є внутрішньо переміщеною особою.

Згідно довідки від 10.06.2019 року №6522- ОСОБА_2 взято на облік як внутрішньо переміщену особу (а.с.44).

Крім того, позивач не зазначила, що відповідач, як тільки мав змогу, добровільно надсилав їй кошти на утримання дитини, що підтверджується квитанціями у кількості 11 штук за 2018-2019 роки.

Так, із наявних в матеріалах справи квитанцій, вбачається, що відповідач в 2018 та 2019 роках періодично здійснював надання допомоги на утримання дитини та дружини: у вересні 2018 року 5 600,00 грн.; у листопаді 2018 року 5 600,00 грн.; у грудні 2018 року 5 600,00 грн.; у березні 2019 року 5 300,00 грн.; у травні 2019 року 6 250,00 грн.; в липні 2019 року 5 195,00 грн. Також міститься квитанція за сплату автокрісла на суму 3 990,00 грн., здійснена у вересні 2018 року (а.с.45-46).

Під час розгляду справи в суді першої інстанції позивач ОСОБА_3 додатково надала суду докази, які на її думку підтверджують працевлаштування відповідача.

Так, з витягу щодо перетинання державного кордону України з бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України» від 20 грудня 2019 року №10648/19-Вих вбачається, що відповідач у період з 09 лютого 2017 року по 15 жовтня 2019 року (виїзд) неодноразово перетинав державний кордон України в різних напрямках (а.с.62). Останній перетин кордону 15 жовтня 2019 року, було здійснено до Туреччини на судні Zealand Beatrix.

Дати виїздів та вїздів відповідача співпадають з датами перебування відповідача на бортах суден, про що зазначено в паспорті моряка ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 та послужній книжці (а.с.65,71-72).

Згідно відповіді інспекції з питань підготовки та дипломування моряків від 28 січня 2020 року №1/4-120/02-28пп/20, ОСОБА_2 регулярно проходив відповідні перепідготовки та навчання, починаючи з 2013 року. Останнє свідоцтво фахівця офіцера з охорони судна було отримане ОСОБА_2 16 серпня 2019 року (а.с.61,63,64,66-67,68,69-70).

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, представник відповідача надала суду копію рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 17 липня 2020 року, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000,00 грн.щомісячно, починаючи з 01 жовтня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Дане рішення суду сторонами не оскаржувалося.

Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Оцінюючи надані позивачем докази у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про те, що ОСОБА_2 , маючи професію моряка, дійсно працював за відповідним фахом за кордоном. Однак, починаючи з жовтня 2019 року (на час звернення до суду з зазначеним позовом), доказів на підтвердження того, що відповідач дійсно працював за кордоном на суднах за відповідним фахом та отримував достатню заробітну плату позивач суду не надала. Не встановлено зазначених обставин і під час розгляду справи.

Також, в рішенні Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 17 липня 2020 року про стягнення аліментів на утримання дитини судом першої інстанції було встановлено, що відповідач останній раз працював за контрактом на судні у 2016-2017 роках, згідно паспорту моряка він звільнений з судна у травні 2019 року. На даний час відповідач працює у ТОВ «Херсонський морський спеціалізований тренажерний центр при Херсонській державній морській академії», що сторони не оспорюють. Згідно довідки АТ «Райффайзен Банк Аваль», рахунок відповідача закрито 26.09.2019 року.

Разом з тим, зазначаючи в позовній заяві розмір аліментів, позивач посилалась на те, що ОСОБА_2 працює на іноземних суднах за відповідним фахом і отримує заробітну плату достатню для сплати аліментів у зазначеному нею розмірі. Однак позивачем не надано будь-яких відомостей стосовно місця працевлаштування та розміру заробітної плати позивача на час звернення до суду, яка б була достатньою для її щомісячного утримання в сумі 8 000,00 грн.

Враховуючи, що працездатний вік відповідача, можливість працевлаштування на роботу з достатнім рівнем заробітної плати в силу свого досвіду та освіти, за не доведенням відповідачем іншого, надають йому можливість надавати допомогу на утримання колишньої дружини, з якою проживає дитина, та зважаючи на те, що рішенням суду було стягнуто з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 2 000,00 грн., колегія суддів, з урахуванням наведених норм матеріального права, встановивши всі фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, оцінивши докази у їх сукупності, приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання у розмірі 2 000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку.

Суд вважає, що такий розмір аліментів є об`єктивним, відповідає встановленим судом обставинам справи, наданим доказам, вимогам СК України та засадам розумності і справедливості.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні в частині розміру аліментів, стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на її утримання, зменшивши суму стягнення з 8 000,00 грн до 2 000,00 грн щомісячно.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384,390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє від імені ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 04 червня 2020 року змінити. Зменшити розмір стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дружини ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі з 8 000,00 грн. до 2 000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, починаючи з 01 жовтня 2019 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 включно.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Дата складання повного тексту судового рішення 18 січня 2021 року.

Головуючий О.А.Кузнєцова

Судді: С.В.Радченко

Г.В.Семиженко