Справа № 477/2/20
Провадження № 2/477/498/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

26 травня 2021 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого у справі - судді Полішко В.В., з секретарем - Заїченко О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги,

ВСТАНОВИВ:

08 січня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» заборгованість за телекомунікаційні послуги в сумі 115983,85 грн., а також судовий збір у сумі 1921,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що між ПрАТ «ВФ Україна», яке з 23 травня 2017 року перейменоване із ПрАТ «МТС Україна» та ОСОБА_1 була досягнута згода з усіх істотних умов і укладено Договір про надання послуг рухомого (мобільного) телефонного зв`язку від 12 грудня 2013 року №6520998/1.12588023 (надалі - Договір).

З метою нарахування тривалості і тарифікації розмов та здійснення розрахунків за послуги зв`язку Відповідачу було присвоєно особовий рахунок НОМЕР_1 .

Відповідно до умов Договорів та Умов користування мережами мобільного зв`язку ПрАТ «МТС Україна» (далі - Умови), що є невід`ємною частиною зазначених Договорів, та згоду з якими підтверджено підписом Відповідача, Відповідач взяв на себе обов`язок своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за утримання номера в мережі ПрАТ «МТС Україна», особисто перевіряти залишок авансового платежу та вносити відповідні платежі за послуги, отримані за Договорами.

Згідно з підпунктом 5.1. Договорів, ОСОБА_1 взяла на себе обов`язок своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за утримання номера в мережі мобільного зв`язку. Відповідно до підпункту 6.1. Договорів, за наявності авансу рахунки повинні бути сплачені в строк до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим.

При цьому одна із сторін Договорів - ПрАТ «ВФ Україна», здійснила фактичні дії, щодо виконання Договорів в повному обсязі.

Станом на теперішній час відповідачка не оплатила отримані нею послуги зв`язку, в зв`язку з цим відповідно до умов Договорів була відключена від мережі зв`язку.

На адресу ОСОБА_1 позивачем надсилалась претензія з проханням терміново сплатити суму заборгованості. Проте, відповідачка залишила її без відповіді та без задоволення.

Таким чином, сума заборгованості перед ПрАТ «ВФ Україна», яка виникла з 28 лютого 2018 року (дата, до настання якої мав бути сплачений перший неоплачений рахунок) на момент звернення до суду із заявою становить 115 983 грн. 85 коп. (як вбачається з деталізованої інформації про розрахунки за телекомунікаційні послуги за період з 01 листопада 2017 року по 30 листопада 2017 року, з 01 лютого 2018 року по 28 лютого 2018 року за послуги міжнародного роумінгу).

Відповідачкою добровільно заборгованість не сплачена, в зв`язку з чим позивач просить стягнути її в судовому порядку.

У встановлений законом строк від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій він просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість. Вказав, що відповідачка своєчасно та в повному обсязі виконувала свої договірні зобов`язання та не порушувала порядок оплати та розрахунку. Тому посилання позивача на заборгованість відповідача за надані телекомунікаційні послуги - невірні та помилкові, і тому у задоволені позову у цивільній справі № 477/2/20 ПрАТ «ВФ Україна» повинно бути відмовлено у повному обсязі, виходячи з наступного.

Згідно з Договором про надання послуг рухомого (мобільного) зв`язку від 12 грудня 2013 року № 6520998/1.12588023 ОСОБА_1 не обирала, а відповідно і не замовляла послугу «міжнародний роумінг».

Із зазначеними діями позивача та нарахованою сумою заборгованості відповідачка не згодна, вважає її нарахування безпідставною, оскільки додатковим платним сервісом «Міжнародний роумінг» в мережі роумінг-оператора вона не користувалася, а тому, в силу вимог пункту 64 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №295 від 11 квітня 2012 року, заявник не вправі був стягувати з неї плату за послугу, яку вона, як споживач, не замовляла та не надавала своєї згоди на її отримання.

В матеріалах справи взагалі не має доказів того, що згідно з договором про надання послуг мобільного зв`язку, укладеного з відповідачем, серед переліку послуг, які замовлялися відповідачем, відсутня відмітка навпроти послуги «міжнародний роумінг», що свідчить про те, що дана послуга нею не замовлялася.

Під час здійснення розрахунків оператор, провайдер не має права стягувати плату за послугу, яку споживач не замовляв (підпункт 4 пункту 64 Правил).

Крім цього, позивачем не надано доказів щодо повідомлення абонента про суму коштів на особовому його рахунку для отримання міжнародного роумінгу, а також доказів щодо укладення договорів роумінгу з операторами Єгипту. А також не доведено тривалість Інтернет-сесії, оскільки як вбачається із довідкової інформації про надання послуг є початок сесії о 12:46 25 листопада 2017 року, але не має часу її закінчення, а тільки зазначено 377,93 МЬ вартістю 91 082,31 грн. В детальній інформації про розрахунки за телекомунікаційні послуги уже зазначена сума вартості послуги міжнародного роумінгу 91 082,31 грн., без вказівки тарифного плану, тривалості послуги. Крім того, немає назви конкретно замовленої/наданої послуги відповідачу.

Оператором не було повідомлено про старт Інтернет-сесії та про вартість такої послуги.

Під час здійснення розрахунків оператор, провайдер не має права стягувати плату за послугу, яку споживач не замовляв, що визначено підпунктом 4 пункту 64 Правил. Згідно з умовами договору відсутня відмітка навпроти послуги «міжнародний роумінг», що свідчить про те, що дана послуга відповідачкою не замовлялась.

Зазначив, що в рамках договору про надання послуг мобільного зв`язку, який за своїх змістом є договором приєднання, оператори, провайдери мобільного зв`язку зобов`язані надавати абонентам повну та достовірну інформацію про послуги, що надаються, їх вид, якість, вартість та тарифікацію та не вправі нараховувати та стягувати оплату за послуги, які не були замовлені споживачем та на отримання яких останній не надавав своєї усвідомленої згоди.

Зазначені дані у розрахунках, інформації та рахунках на оплату, не відповідають даним викладеним у Договорі про надання послуг рухомого (мобільного зв`язку 6520998/1.12588023, а саме не збігаються ні номер особового рахунку, ні номер телефону, ні номер сім-карти, ні номер договору (контракту).

Також, при укладанні Договору про надання послуг рухомого (мобільного) зв`язку 6520998/1.12588023, відповідачем послуга міжнародного роумінгу не була замовлена, позивачем в позові не доведено надання відповідачу цієї послуги, оскільки особові рахунки та зазначені тарифні пакети у наданих розрахунках не відповідають зазначеним у Договорі.

Враховуючи наведене, у позивача відсутні будь-які правові підстави для нарахування відповідачці заборгованості у сумі 115 983,85 грн. за користування послугою міжнародного роумінгу якої вона не замовляла, оскільки така послуга не передбачалася укладеним договором.

Також, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що відповідачка була ознайомлена (отримав повну і достовірну інформацію) із порядком і умовами надання вказаної послуги з передачі даних (інтернет-доступ) в режимі міжнародного роумінгу, її вартістю та погодився із запропонованими оператором телекомунікацій умовами.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, у якій підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на те, що мобільний номер відповідачки НОМЕР_2 був номером контрактної форми обслуговування в ПрАТ «ВФ Україна» на підставі Договору від 12 грудня 2013 року № 6520998. Своїм підписом у Договорі Відповідачка підтвердила ознайомлення та свою згоду з правилами укладання Договору, Умовами користування та Тарифами. Хоча при підписанні Договору, згідно якого виникла заборгованість, Відповідачкою не було замовлено надання послуг міжнародного роумінгу, проте абоненти мають змогу замовляти додаткові послуги, змінювати тарифні пакети тощо протягом усього терміну дії договору. Відповідно до пункту 3 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою КМУ від 11 квітня 2012 р. № 295, згода споживача визначена, як волевиявлення, виражене споживачем у будь-який спосіб, у тому числі вчинення ним дій, які можуть бути зафіксовані обладнанням оператора, провайдера (голосове, текстове повідомлення, використання сигналів тонового набору тощо). Вказане право було використане ОСОБА_1 .

Факт замовлення послуги відбувся 25 лютого 2016 року о 10:59:34 та підключення - 25 лютого 2016 року об 11:01:52, що зафіксовано автоматизованою (білінговою) системою оператора та відображено у Витягу з автоматизованої системи розрахунків за послуги (білінгової системи) ПрАТ «ВФ Україна» FORIS OSS щодо абонента ОСОБА_1 , особовий рахунок НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 ), про виконані запити. зазначив, що оператор лише надає можливість доступу до послуг Інтернет, тощо), але ініціатором з`єднання з мережею Інтернет виступає саме користувач пристрою.

Заборгованість Відповідача утворилася під час перебування останнього за межами України і користування послугами «Міжнародного роумінгу». Зазначена послуга не включається в жоден персональний тарифний план, обраний абонентом. На послуги роумінгу є окремі тарифи, які єдині для всіх Абонентів.

Стосовно номера особового рахунку Відповідача, то, як було зазначено у позовній заяві, з метою нарахування тривалості і тарифікації розмов та здійснення розрахунків за послуги зв`язку при підписанні Договору Відповідачеві було присвоєно особовий рахунок № НОМЕР_3 . З технічних причин, у зв`язку з переходом ПрАТ «ВФ Україна» на нову білінгову систему (автоматизовану систему розрахунків за послуги) особовий рахунок ПрАТ «ВФ Україна», 01601, Київ, вул. Лейпцизька, 15, тел.: +38 ,0 (800) 400 000, www.vodafone.ua абонента було замінено на № НОМЕР_1 . Така зміна особового рахунку жодним чином не впливає на умови Договору, укладеного з абонентом, є технічною інформацією, слугує для обліку нарахованих та сплачених коштів та не є підставою для звільнення абонента від оплати використаних послуг оператора. Про зміну особового рахунку, яка відбулася іще у 2013 році Відповідач повідомлявся у черговому виставленому рахунку і в подальшому це не викликало проблем для використання та оплати наданих послуг.

Судження Відповідача про те, що міжоператорські відносини і договори з роумінг-партнерами впливають на розрахунок заборгованості Відповідача є хибними. Роумінг-партнери лише передають інформацію про послуги, надані абоненту під час його перебування за межами України, а тарифікація отриманих абонентом послуг здійснюється ПрАТ «ВФ Україна» згідно Тарифів, згоду з якими надав абонент. Факт укладання та умови договорів ПрАТ «ВФ Україна» з закордонними операторами жодним чином не стосуються договірних взаємовідносин ПрАТ «ВФ Україна» із Відповідачем.

Тарифи на послуги встановлюються оператором (ПрАТ «ВФ Україна») і станом на момент виникнення заборгованості становили 23 грн. 53 коп. (без ПДВ та ПФ) за кожні 100 КБ. При цьому неповні 100 КБ тарифікуються як повні.

Оператор лише надає можливість доступу до послуг Інтернет, тощо), але ініціатором з`єднання з мережею Інтернет виступає саме користувач пристрою.

Відповідач в судове засідання не з`явився, направи до суду свого представника, який позовні вимоги не визнав, заперечував щодо їх задоволення, з підстав, вказаних в ухвалі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши письмові докази, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено, наступне.

12 грудня 2013 року між ПрАТ «МТС Україна», який 23 травня 2017 року перейменоване на ПрАТ «ВФ Україна», та ОСОБА_1 укладено договір про надання послуг рухомого (мобільного) телефонного зв`язку № 6520998/1.12588023. Була досягнута згода з усіх істотних умов, договір укладено та підписано без застережень (т. 1 а.с. 7-9).

Відповідачу було присвоєно особовий рахунок НОМЕР_1 .

Згідно з умовами договору позивачем обрано тарифний пакет GSM «Супер МТС без ПЗЗ 0-50» та наступні послуги: SMS, Переадресування дзвінка, Вам дзвонили, є дзвінок, переадресація встановлена оператором.

Відповідно до ліцензії Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації № 000813 від 10 липня 2017 року ПрАТ «ВФ Україна» здійснює надання послуг рухомого (мобільного) телефонного зв`язку з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв`язку на всій території України.

Згідно з підпунктом 1.1 Договору оператор надає замовлені Абонентом, згідно з договором послуги, мобільного зв`язку в межах України згідно з ліцензією серії АВ №546038 від 17 червня 2010 року. Міжнародний телефонний зв`язок здійснюється з країнами, що визначаються за вибором Оператора.

Відповідно до пункту 3 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою КМУ від 11 квітня 2012 р. № 295, згода споживача визначена як волевиявлення, виражене споживачем у будь-який спосіб, у тому числі вчинення ним дій, які можуть бути зафіксовані обладнанням оператора, провайдера (голосове, текстове повідомлення, використання сигналів тонового набору тощо).

Пунктом 4.4. Договору визначено, що абонент має право у випадку замовлення послуги міжнародного роумінгу - користуватись цією послугою у країнах з операторами яких Оператор уклав договори з роумінгу (дійсні зони покриття мобільним зв`язком Оператора та роумінгу зазначені на веб-сайті Оператора).

При цьому пунктом 5.5. Договору встановлено обов`язок абонента перед замовленням і використанням послуг Оператора ознайомитись з тарифами, а також іншою інформацією Оператора.

14 вересня 2020 року судом постановлено ухвалу про витребування у ПрАТ «ВФ Україна»: документів, що підтверджують взаємовідносини з іноземним роумінг-партнером (Єгиптом) (договори, контракти) в період часу з листопада 2017 року по березень 2018 року; доказів повідомлення відповідачки (абонента) про суму коштів на особовому рахунку для отримання послуг міжнародного роумінгу та про технічну неможливість припинення надання послуг у разі відсутності коштів на його особовому рахунку в період часу з листопада 2017 року по грудень 2017 року включно; документів підтверджуючи взаєморозрахунки з роумінг-партнером за надані відповідачці послуги міжнародного роумінгу (квитанції, банківські виписки, грошові перекази).

Вказана ухвала двічі, а саме 16 вересня 2020 року та 29 жовтня 2020 року направлялась на адресу позивача, водночас витребувана інформація так і не було надана. При цьому позивач у заяві послався на те, що факт укладання та умови договорів ПрАТ «ВФ Україна» з іноземними роумінг-партнерами жодним чином не стосується договірних відносин позивача з ОСОБА_1 .

В 2017 році та 2018 році ПрАТ «ВФ Україна» на адресу відповідачки направлялися повідомлення про необхідність оплатити вартість наданих послуг мобільного зв`язку у сумі 115983,85 (т. 1 а.с. 15,16).

Відповідно до довідкової інформації про надані послуги за період з 01 листопада 2017 року по 12 березня 2018 року, ОСОБА_1 нараховано оплату передачу даних у Роумінгу у сумі 109541,59 грн., що із врахуванням ПДВ та внеску у Пенсійний фонд України становить 115983,85 грн.

Згідно з частиною першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Абонент - це споживач телекомунікаційних послуг, який отримує телекомунікаційні послуги на умовах договору, котрий передбачає підключення кінцевого обладнання, що перебуває в його власності або користуванні, до телекомунікаційної мережі; оператор телекомунікацій - суб`єкт господарювання, який має право на здійснення діяльності у сфері телекомунікацій із правом на технічне обслуговування та експлуатацію телекомунікаційних мереж (стаття 1 України «Про телекомунікації» № 1280-IV (далі - Закон № 1280-IV).

Відповідно до положень статті 32, 37 Закону № 1280-IV споживачі під час замовлення та/або отримання телекомунікаційних послуг мають право на: державний захист своїх прав; вибір виду та кількості телекомунікаційних послуг; безоплатне отримання від оператора, провайдера телекомунікацій вичерпної інформації щодо змісту, якості, вартості та порядку надання телекомунікаційних послуг; оскарження неправомірних дій операторів, провайдерів телекомунікацій шляхом звернення до суду та уповноважених державних органів; відмову від оплати телекомунікаційної послуги, яку вони не замовляли.

Правовими основами діяльності операторів, провайдерів телекомунікацій є пріоритет інтересів споживачів телекомунікаційних послуг, що кореспондує загальному змісту законодавства про захист прав споживачів.

Згідно зі статтею 39 Закону № 1280-IV визначено, що оператори телекомунікацій зобов`язані: здійснювати діяльність у сфері телекомунікацій відповідно до законодавства; надавати споживачам вичерпну інформацію, необхідну для укладення договору, а також щодо телекомунікаційних послуг, які вони надають; вести достовірний облік телекомунікаційних послуг, що надаються споживачеві.

Відповідно до вимог частин першої та дев`ятої статті 15 Закону України «Про захист прав споживачів» № 1023-XII (далі - Закон № 1023-XII) споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Під час розгляду вимог споживача про відшкодування збитків, завданих недостовірною або неповною інформацією про продукцію чи недобросовісною рекламою, необхідно виходити з припущення, що у споживача немає спеціальних знань про властивості та характеристики продукції, яку він придбаває.

Статтею 21 Закону № 1023-XII визначено, що крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію.

У пункті 3 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 11 квітня 2012 року (далі - Правила), наведено ряд визначень, відповідно до яких: послуги рухомого (мобільного) зв`язку - це послуги, які надаються оператором рухомого (мобільного) зв`язку і під час отримання яких кінцеве обладнання абонента може вільно переміщатися в межах телекомунікаційної мережі такого оператора або його роумінг-партнера із збереженням абонентського номера або мережевого ідентифікатора споживача.

Договором про надання послуг вважається правочин, укладений між споживачем і оператором, провайдером, за яким оператор, провайдер зобов`язується на замовлення споживача надавати послуги, а споживач - їх оплачувати (якщо інше не передбачено договором).

Згодою споживача є волевиявлення, виражене споживачем у будь-який спосіб, у тому числі вчинення дій, які можуть бути зафіксовані обладнанням оператора, провайдера (голосове, текстове повідомлення, використання сигналів тонового набору тощо).

Роумінгом, у розумінні Правил, є послуга, яка забезпечує можливість абонентові одного оператора рухомого (мобільного) зв`язку отримувати послуги в мережі іншого оператора із збереженням початкової реєстрації абонента в телекомунікаційній мережі свого оператора, а роумінг-партнери - оператори, що уклали договір про роумінг.

Припинення надання послуг - остаточне припинення оператором, провайдером надання споживачеві послуг внаслідок припинення дії чи зміни умов договору в частині скорочення переліку послуг, а також у випадках, встановлених законом.

Відповідно до пункту 14 Правил надання послуг здійснюється у разі: 1) укладення договору відповідно до основних вимог, встановлених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації; 2) їх оплати споживачем. Надання програмної послуги абонентові здійснюється на підставі угоди, укладеної між абонентом і провайдером такої послуги відповідно до Закону України «Про телебачення і радіомовлення» та інших нормативно-правових актів.

Згідно з пунктом 15 Правил до укладення договору оператор, провайдер зобов`язаний безоплатно надати споживачеві для ознайомлення вичерпну інформацію про зміст, якість, вартість та порядок надання послуг, зокрема: тарифи, тарифні плани на послуги із зазначенням мінімального строку їх дії, пільги з надання та оплати послуг; умови і порядок оплати послуг; перелік країн, з якими організований міжнародний телефонний зв`язок та в яких надається роумінг; порядок розгляду звернень споживачів.

Зазначена інформація повинна надаватися споживачеві у доступній формі шляхом розміщення у місцях продажу послуг, пунктах колективного користування, довідково-інформаційних, сервісних службах оператора, провайдера, на його веб-сайті. Крім того, на вимогу споживача може надаватися інша інформація про надання послуг відповідно до законодавства.

У пункті 35 Правил зазначено, що споживачі під час замовлення та/або отримання послуг мають право на: вибір виду та кількості послуг та відмову від оплати послуги, яку вони не замовляли.

Відповідно до пунктів 27, 39 Правил оператори, провайдери зобов`язані повідомляти абонентові під час першої реєстрації його кінцевого обладнання в мережі роумінг-партнера для отримання міжнародного роумінгу про суму коштів на особовому рахунку абонента (за наявності технічної можливості), вартість послуг телефонного зв`язку з абонентами країни перебування та України, з передачі текстових повідомлень, доступу до Інтернету, а також додатково повідомляти абонентові, з яким укладений договір у письмовій формі, про технічну неможливість припинення надання послуг у разі відсутності коштів на його особовому рахунку.

Пунктом 4.5 Договору від 12 грудня 2013 року передбачено, що абонент має право користуватися послугами, що надаються за цим договором в межах районів України, зазначених на карті зон дії мереж мобільного зв`язку Оператора, а у випадку замовлення абонентом послуг міжнародного роумінгу користуватись цією послугою у країнах, з операторами яких Оператор уклав договори роумінгу (т. 1 а.с. 8).

Право користуватися передбаченими договором послугами за межами України виникає лише у випадку замовлення послуг міжнародного роумінгу.

Під час здійснення розрахунків оператор, провайдер не має права стягувати плату за послугу, яку споживач не замовляв (підпункт 4 пункту 64 Правил).

Відповідно до пункту 2.3 затверджених рішенням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації «Основних вимог до договору про надання телекомунікаційних послуг» від 29 листопада 2012 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 грудня 2012 року за № 2150/22462 - забороняється включати до договору положення, що передбачають отримання та/або сплату споживачем послуг, які не є предметом договору або які він не замовляв.

Згідно з частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, відповідно до положень статті 81 ЦПК України.

Аналізуючи викладене, дослідивши зміст укладеного договору про надання послуг мобільного зв`язку від 12 грудня 2013 року № 6520998/1.12588023, вказані положення ЦК України, Законів України № 1280-IV та 1023-XII, Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 11 квітня 2012 року, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 була ознайомлена (отримала повну і достовірну інформацію) із порядком і умовами надання вказаної послуги з передачі даних (інтернет-доступ) в режимі міжнародного роумінгу, її вартістю та погодилася із запропонованими оператором телекомунікацій умовами.

Також не надано доказів того, що відповідач була обізнана про суму коштів на особовому рахунку для отримання послуг міжнародного роумінгу, про технічну неможливість припинення надання послуг у разі відсутності коштів на її особовому рахунку.

Позивач не довів, що відповідач була обізнана, що вказані послуги їй надаються у кредит, оскільки Договір, укладений сторонами, передбачає надання послуг за попереднього авансування (пунктом 6.3 Договору визначено проведення розрахунку в строк до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, але в будь-якому разі до моменту фактичного використання авансу).

Крім цього, позивачем не обґрунтований та не наданий розрахунок щодо суми заборгованості, який зазначений у позові, а саме 115983,85 грн.

Вищезазначений висновок суду узгоджується із позицією Верховного Суду, висловленою у Постанові від 13.03.2019 року у справі № 607/7810/17.

Керуючись статями 258, 259, 263, 265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Водночас, відповідно до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. Тобто, через Жовтневий районний суд Миколаївської області.

Повне найменування сторін:

позивач - приватне акціонерне товариство «ВФ Україна», адреса: вул. Лейпцизька, 15, м. Київ, 01610, ;

представник позивача - Ярош Наталія Іванівна, адреса: вул. Лейпцизька, 15, м. Київ, 01610;

відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

представник відповідача - ОСОБА_2, адреса: АДРЕСА_2

Повний текст рішення складений та підписаний 31 травня 2021 року.

Суддя В.В. Полішко