КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року

м. Київ

справа № 357/7191/20

провадження №22-ц/824/1468/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБолотова Є.В., Музичко С.Г.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 жовтня 2020 року /суддя Бондаренко О.В./

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом про зміну способу і порядку стягнення аліментів, що стягуються за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.06.2010 року у справі № 2- 7346/2010 та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішення суду законної сили до повноліття дитини.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 жовтня 2020 року позов задоволено. Ухвалено змінити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.06.2010 року, у справі № 2-7346/2010, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 500,00 грн. щомісячно, на 1/4 частину заробітку (доходу) ОСОБА_1 щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішення суду законної сили до повноліття дитини. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн. /а.с. 55-60/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, апелянт звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення скасувати, у задоволенні позовних вимог відмовити.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, вказуючи, що ним отримано в дохід, як засновником ТОВ «СПЛІІТ» у сумі 1 421 594 грн, по тендерам, що виграло товариство, не врахував, що жодного доказу, що ці кошти отримав він, як дивіденди, надано не було. Не взято до уваги судом першої інстанції витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно із якого вбачається, що в 2020 році остання на підставі договору дарування набула у власність 3/4 квартири а в 2010 році і по даний час являється власником нежитловим приміщенням в АДРЕСА_1 , вартістю 1 003 450 грн. Окрім цього, судом не взято до уваги пояснення позивачки, про те, що її матеріальний та сімейний стан не змінився. Підставою звернення є те, що розмір 500 гривень є меншим за прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, водночас, судом не було досліджено, в якому фактичному розмірі позивач отримувала аліменти. Також при ухваленні рішення судом порушено норму ст. 183 СК України - не взято, що на його утриманні є ще одна неповнолітня дитина.

ОСОБА_2 звернулась з відзивом на апеляційну скаргу, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність її доводів. Вказувала на те, що відповідач є директором Товариства, отримує заробітну плату, що не може бути меншою за мінімальну, а отже з 01.01.2021 р. становить 6000 грн. Крім того, відповідачем не спростовано наявності у останнього наступного майна:

- земельна ділянка з кадастровим номером :01:016:002, площею 0,1284м. із цільовим призначенням «для обслуговування будівель торгівлі» за адресою, АДРЕСА_2 , які останнім використовуються як складські приміщення. Земельна ділянка придбана 03.12.2019 р.

- гараж загальною площею 251,25 квадратних метрів, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 . Гаражний кооператив «Лада», гараж НОМЕР_1 . Дата придбання - 29.03.2018 р.

- нежитлова будівля (склад) літера А, площею 472,5 квадратних метрів за адресою АДРЕСА_2 , дата купівлі - 24.02.2012 р.

Вказувала, що витрати, необхідні для утримання та забезпечення належного рівня життя дитини, необхідного для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку значно перевищують суму у 500 гри., стягуваних аліментів на даний час, а тому судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувала з ОСОБА_1 у зареєстрованому шлюбі, від спільного проживання вони мають дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач разом із донькою зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_4 та вказана квартира перебуває у їх власності на підставі договору дарування від 01.07.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Федорякою О.С.

Також, з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав не нерухоме майно вбачається, що позивачу на підставі договору купівлі - продажу від 19.11.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Мельничук І.М., належить на праві власності побутовий корпус № 5, загальною площею 6425,00 кв.м., вартістю 1003450,00 грн. за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначені обставини підтверджено матеріалами справи ( а.с. 4-5,11-14,47).

Також, судом встановлено, що відповідач зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_5 (а.с. 6-7,38), є батьком двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с. 10,46).

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, на підставі якого 05.07.2010 року було видано виконавчий лист, у справі № 2-7346/2010 ( а.с. 13), з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто аліменти в розмірі 500,00 грн. щомісячно, починаючи з 07.05.2010 року до повноліття дитини.

З матеріалів справи (а.с. 15-32) вбачається, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі - продажу від 03.12.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Дерун А.А., являється власником земельної ділянки, площею 0,1284 га із цільовим призначенням: для обслуговування будівель торгівлі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; на підставі довідки від 26.03.2018 року, виданої Гаражним кооперативом «Лада» про членство в кооперативі та внесення пайового внеску в повному обсязі з 29.03.2018 року має у власності гараж загальною площею 251,25 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 ; на підставі договору купівлі - продажу від 24.02.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Іванчишиною Л.Г., має у власності нежитлову будівлю площею 472,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 .

Також, встановлено, що відповідач є засновником та бінефіціарним власником ТОВ «СПЛІТ», місцезнаходження якого: м. Київ, Проспект Голосіївський, 70, офіс 219, зі статутним капіталом 200000,00 грн., займається підприємницькою діяльністю та в період з 2017 року по 2020 рік приймав участь у 27 тендерах, з яких переміг у 18, на поставку меблів та фурнітури до комунальних та державних підприємств, на загальну суму 1421594,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вірно керувався ч. 3 ст. 181 СК України, про те, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів; ст. 192 СК України, про те, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За змістом ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а спосіб стягнення аліментів змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Також судом першої інстанції враховано, що ч. 1 ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

Отже, здійснено обґрунтований висновок, що розмір аліментів визначений в сумі 500,00 грн. є недостатнім для утримання та забезпечення належного рівня життя дитини, необхідного для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку та суттєво обмежує права дитини на даний час.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позов підлягає задоволенню, змінивши розмір аліментів, в розмірі 500,00 грн. щомісячно, на 1/4 частину заробітку (доходу) ОСОБА_1 щомісячно, оскільки визначений спосіб стягнення аліментів відповідає положенням законодавства та інтересам дитини, її рівню життя, фізичному, моральному, культурному, духовному і соціальному розвитку.

Доводи апеляційної скарги, про недоведеність отриманого доходу з ТОВ «СПЛІІТ», колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки рішенням суду такого не встановлювалось, а обставини щодо отриманого доходу підприємства вірно оцінені судом з огляду його дохідності та беззбитковості, оскільки відповідач є директором зазначеного товариства, відповідно і отримує дохід у вигляді як мінімум заробітної плати.

Крім того, не спростовані апелянтом і наявність у нього рухомого та нерухомого майна, тягар по утриманню якого він має нести, а тому доводи про наявність іншої неповнолітньої доньки повністю узгоджуються з 1/4 частиною стягнення, присудженою за рішенням суду першої інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 жовтня 2020 року - залишити без задоволення.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 жовтня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: