справа №932/2373/21
провадження №2/932/684/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2021 року м.Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Цитульського В.І.,

за участю секретаря: Ларіної К.А.,

представника позивача: Силенко Г.О.,

представника відповідача: Григоренко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради про визнання особи наймачем та зміну умов договору найму житлового приміщення, -

ВСТАНОВИВ:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська 22 брезня 2021 року надійшов вищезазначений позов, в якому позивач просить суд визнати його, наймачем житлового приміщення - квартири АДРЕСА_1 ; зобов`язати Департамент житлового господарства дніпровської міської ради підготувати проект рішення виконавчого комітету ДМР про зміну умов договору найму житлового приміщення - квартири АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_1 .

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2021 року відкрито провадження у справі та вирішено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Стислий виклад позиції позивача зазначеної у позові.

Так, позивачем зазначено, що він зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_2 з народження. Дана квартира є комунальною власністю Територіальної громади, ордер на вказану квартиру був виданий на ім`я ОСОБА_2 та в подальшому основним квартиронаймачем став його батько ОСОБА_3 . Після смерті батьків позивач звернувся до відповідача із заявою про зміну умов договору найму, проте отримав відмову у її задоволенні з підстав відсутності засвідченої належним чином копії ордер. на зазначену квартиру. Отримати таку копію не має можливості оскільки у КП «ЖИЛСЕРВІС 2» ДМР не зберігся обмінний ордер. Вважає, що він позбавлений можливості підтвердити своє право наймача, позбавлений права переоформити особовий рахунок на своє ім`я в позасудовому порядку.

Позивач у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, наполягав на задоволенні вимог.

Відповідач у судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог.

Фактичні обставини встановлені судом.

Відповідно до копії ордеру №537 від 17 квітня 1974 року ОСОБА_2 дозволено зайняти квартиру АДРЕСА_1 площею 19 кв.м.

В подальшому основний квартиронаймач змінився на ОСОБА_3 , що підтверджується відповідною карткою квартиронаймача № НОМЕР_1 форми №38.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_3 мав сина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті батька та матері останній вирішив звернутися до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради із заявою про надання дозволу на зміну умов договору найму займаного неприватизованого приміщення. На яку позивач отримав відмову, відповідно до листа №3/16-1090 від 10.03.2021, оскільки у поданому пакеті документів:

відсутня засвідчена належним чином копія ордеру від 19.04.1974 № 637 на квартиру АДРЕСА_1 ;

не надано довідку про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, також зазначена довідка не сформована в Електронній картотеці департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради;

не надано копії документів, виданих органами державної реєстрації актів цивільного стану або судом, що підтверджують родинні відносини між членами сім`ї (свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб, свідоцтва про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили тощо).

Відповідно до копії довідки бухгалтера КП «ЖИЛСЕРВІС 2» ДМР обмінний ордер на квартиру по АДРЕСА_3 або інші документи за даною адресою на підприємстві відсутні.

Норми права, що застосував суд.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Згідно з положеннями ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Частиною 2 ст. 65 ЖК України передбачено, що особи, які вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Згідно з ч. 1 ст. 106 ЖК України повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» №2 від 12.03.1985, вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. При цьому, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 01.11.1996 №9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Однак відсутність письмової згоди членів сім`ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду.

Висновки суду.

Встановлені по справі обставини свідчать про те, що позивач ОСОБА_1 був зареєстрований в квартирі та проживав у ній з народження як член сімї (син) головного квартиронаймача, вони постійно разом проживали, вели спільне господарство, постійно проживає у спірній квартирі за адресою АДРЕСА_3 .

Враховуючи вищевказані норми діючого законодавства, встановлені за наслідками розгляду справи обставини та досліджені на їх підтвердження докази, суд приходить до висновку, що позивачем в повному обсязі доведено належними та допустими доказами ту обставину, що він був членом сім`ї померлого ОСОБА_3 та набув права користування квартирою АДРЕСА_4 , а відтак позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Вимоги щодо зобов`язання відповідача підготувати проект рішення ВК ДМР про зміну умов договору найму задоволенню не підлягають, оскільки відмова у вчиненні відповідної дії була та мотивована наданням не повного пакету документів встановленого рішенням ВК ДМР від 23.04.2019 №389.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 12-13, 15-16, 76-81, 89, 258-260, 263-265, 352, 354 ЦПК України, ст.ст.9, 61, 63-65, 106 ЖК України, ст.816 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України", -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради про визнання особи наймачем та зміну умов договору найму житлового приміщення задовільнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , право користування квартирою АДРЕСА_1 .

В решті вимог позову відмовити.

Стягнути із Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради в користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 908 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду проголошено 24.12.2021 о 13:20 год.

Суддя: В.І.Цитульський