26.05.2021 Справа № 940/590/21
Провадження по справі № 2/940/331/21
УХВАЛА

Іменем України

26 травня 2021 року суддя Тетіївського районного суду Київської області Мандзюк С.В., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), третя особа: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Полтаві, про зняття арешту з майна (виконавче провадження з стягнення аліментів),

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Тетіївського районного суду Київської області із позовною заявою до відповідача Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), третя особа Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Полтаві, про зняття арешту з майна (виконавче провадження з стягнення аліментів).

Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд вважає за необхідне передати цивільну справу на розгляд іншому суду, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідачем у позовній заяві визначено Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), зареєстрованим місцезнаходженням якого у позовній заяві зазначено місто Київ, вул. Ломоносова, 22/15, що територіально відноситься до підсудності Голосіївського районного суду м. Києва у відповідності до ч. 2 ст. 27 ЦПК України.

Більш того, у позовній заяві та у доданих до неї документах відсутні будь-які відомості про те, що спір стосується саме нерухомого майна, оскільки не може вважатись таким посилання у позовній заяві на арешт усього майна без конкретизації виду, титулу, адреси чи інших реквізитів майна, за якими його можна віднести до категорії нерухомого, як підстави для застосування положень щодо виключної підсудності.

Між тим, нормами ЦПК України передбачено перелік підстав для застосування правил виключної підсудності.

Так, відповідно до ст. 30 ЦПК України виключна підсудність застосовується у разі, якщо: 1. Позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою. 2. Позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. 3. Позови кредиторів спадкодавця, що подаються до прийняття спадщини спадкоємцями, пред`являються за місцезнаходженням спадкового майна або основної його частини. 4. Позови до перевізників, що виникають з договорів перевезення вантажів, пасажирів, багажу, пошти, пред`являються за місцезнаходженням перевізника. 5. Справи про арешт судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, розглядаються судом за місцезнаходженням морського порту України, в якому перебуває судно або до якого прямує, або порту реєстрації судна. 6. Зустрічний позов та позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, незалежно від їх підсудності пред`являються в суді за місцем розгляду первісного позову. Це правило не застосовується, коли відповідно до інших визначених у цій статті правил виключної підсудності такий позов має розглядатися іншим судом, ніж тим, що розглядає первісний позов. 7. У випадку об`єднання позовних вимог щодо укладання, зміни, розірвання і виконання правочину з вимогами щодо іншого правочину, укладеного для забезпечення основного зобов`язання, спір розглядається судом за місцезнаходженням відповідача, який є стороною основного зобов`язання. 8. Вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій розглядаються судом, визначеним за правилами підсудності щодо розгляду спору, похідними від якого є такі вимоги.

В зв`язку з викладеним, суд вважає, що викладені у позовній заяві відомості унеможливлюють визначення спору як такого, що стосується (виникає) з приводу зняття арешту саме із нерухомого майна чи основної його частини, отже правила виключної підсудності в даному випадку не застосовуються.

Крім того, посилання позивачем на ст. 30 ЦПК України без зазначення у позовній заяві конкретного положення вказаної статті за одночасної відсутності відомостей у позовній заяві про тип майна, суд також вважає недостатньою підставою для застосування правил виключної підсудності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 3 даної статті встановлено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

У відповідності до положень ч. ч. 1, 2 ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст. 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Крім того, недотримання правил юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Враховуючи викладені обставини та зазначені норми чинного законодавства України, суд приходить до висновку про те, що позовна заява не підсудна Тетіївському районному суду Київської області і відноситься до територіальної юрисдикції Голосіївського районного суду м. Києва.

Керуючись ст. ст. 27, 30, 31, 32, 187, 260, 354 ЦПК України, суд -

постановив:

Цивільну справу № 940/590/21 за позовом ОСОБА_1 до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), третя особа Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Полтаві, про зняття арешту з майна (виконавче провадження з стягнення аліментів) передати за підсудністю на розгляд Голосіївському районному суду м. Києва, адреса: 03127, м. Київ, вул. Полковника Потєхіна, 14 А.

Роз`яснити позивачеві, що передача справи до іншого суду здійснюється не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження ухвали суду, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, а в разі подання такої скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Тетіївський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Мандзюк С.В.