Справа № 464/3585/20
пр.№ 2/464/420/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

15.01.2021 Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого - судді Горбань О.Ю.

при секретарі судових засідань Бігун Ю.І.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - Львівська міська рада про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом - квартирою АДРЕСА_1 .

Обґрунтовує позов тим, що він зареєстрований і проживає у вказаній квартирі з 1971 року, разом з ним зареєстровані, але не проживають відповідачі - племінники ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Вказує, що відповідачі за вказаною адресою не проживають з часу свого народження, протягом тривалого часу, не приймають будь-якої участі в утриманні квартири, на теперішній час місце їх фактичного проживання встановити неможливо. Просить в судовому порядку захистити його порушене право і визнати відповідачів такими, що втратили право користування вказаним житловим приміщенням.

Ухвалою від 20.07.2020 позовну заяву прийнято до провадження і призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 28.08.2020 підготовче провадження закрите і призначено судовий рохгляд по суті.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Просить врахувати, що комунальні послуги нараховуються на кількість осіб, зареєстрованих у квартирі, відповідачі весь час проживали разом з батьками за іншою адресою, ніколи не цікавились житлом, в якому прописані, з позивачем не спілкуються, не несуть витрат по житлово-комунальним платежам, речей відповідачів у квартирі немає.

Представник третьої особи Львівської міської ради Синьовський Б.В.,Ю діючи згідно довіреності, в судовому засіданні 11.12.2020 позов не визнав. В останнє судове засідання не прибув, повідомлений належно, про причини неявки суд не поввідомив.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, відзив на позов не подали.

Суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України з урахуванням достатніх матеріалів про взаємовідносини сторін.

Заслухавши учасників судового процесу, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані позивач і відповідачі. Квартира неприватизована, є власністю Львівської міської ради. (а.с.5)

З копії акту, складеного комісією в складі майстрів по експлуатації житлового фонду ЛКП «Житловик-С» від 02.07.2020 вбачається, що відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_4 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем реєстрації не мешкають (а.с. 6). Долучена копія акту сумніву у суду не викликає.

Допитаний судом свідок ОСОБА_5 показав, що є родичем і періодично приходить в гості до свого дядька. Вказав, що ніколи не бачив відповідачів, лише обізнаний про їх існування.

Допитана судом свідок ОСОБА_6 показала, що є сестрою позивача. Мати відповідачів, їх сестра у 1985 році вийшла заміж за ОСОБА_3 і пішла проживати до свого чоловіка, в подальшому вона народила двох хлопців, відповідачів по справі. Ствердила, що родина ОСОБА_3 ніколи не проживала у квартирі АДРЕСА_1 , з ними не спілкуються ні позивач, ні вона.

Свідок ОСОБА_8 показав суду, що є сусідом позивача. Ствердив, що відповідачів ніколи не бачив, підписав акт, складений комісією ЛКП "Житлвик" про непроживання відповдіачів.

Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст.9 Житлового кодексу Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ст. 61 ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців; якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом.

Згідно з ст. 72 цього Кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку.

Як роз`яснено у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК УРСР), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Отже, згідно вимог статтей 71, 72 ЖК Української РСР є підстави вважати, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: непроживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин.

Вказаний висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 24.10.2018 у справі № 490/12384/16-ц.

Таким чином, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи,суд погоджується з доводами представника позивача про відсутність підстав для збереження за відповідачами житлового приміщення. На переконання суду, реєстрація відповідачів у спірній квартирі створює позивачу перешкоди у реалізації належних їй прав, у зв`язку з чим вказане порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, встановлено, щовідповідачі добровільно залишили зареєстроване місце проживання, не проживають у квартирі більше 20 років; жодних поважних причин відсутності відповідачів за вказаною адресою судом не встановлено; відповідачі не несуть жодних обов`язків по сплаті комунальних платежів, фактично втратили інтерес до вказаного житла понад визначені законодавцем терміни. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог судовий збір у розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідачів в користь позивача.

На підставі ст.с. 71,72, 163 ЖК УРСР та керуючисьст.ст. 12, 19, 81, 141, 263-265, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 420,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 420,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто Сихівським районним судом м.Львова за письмовою заявою відповідача, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 .

Третя особа: Львівська міська рада, м.Львів, пл.Ринок, 1.

Рішення суду виготовлено та підписано 20.01.2021.

Суддя О.Ю.Горбань