Справа № 357/193/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2021 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Кошель Б. І. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із цивільним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Аланд», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко Іван Павлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 05.01.2021 року приватним виконавцем виконавчого Київської області Голяченком Іваном Павловичем, була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 64034622. Вказане виконавче провадження відкрите на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. від 05.10.2020 року, зареєстрованого в реєстрі за № 65934, про стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» боргу за кредитним договором № 010/0946/82/0232803 від 28.08.2012 року в розмірі 14 048,57 грн. Позивач вказує, що з дати укладення кредитного договору між ним та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» минуло понад 9 років та на даний час заборгованість перед банком позивачем погашена, а тому вважає, що вчинення виконавчого напису суперечить приписам ст. 88 Закону України «Про нотаріат» у зв`язку із спливом трирічного строку для виникнення права вимоги. Позивач зазначав, що вище зазначений виконавчий напис вчинений на підставі ст.ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та відповідно до п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ від 29.06.1999 за №1172. Такий перелік встановлений Постановою КМУ від 29.06.1999 року за №1172, при цьому розділ 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» даної постанови був включений до переліку документів на підставі змін, внесених постановою КМУ від 26.11.2014 за №662. Але, постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 в справі №826/20084/14, постанову КМУ від 26.11.2014 за №662 в тому числі і в частині пункту другого, яким саме перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів доповнювався новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», визнано незаконною та нечинною. Таким чином, всі виконавчі написи нотаріусів, починаючи з 26.11.2014, які вчинені відповідно до розділу другого «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», є незаконними і нечинними. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушено ст.88 Закону України «Про нотаріат». А тому, просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. від 05.10.2020, що зареєстрований в реєстрі за №65934, щодо стягнення заборгованості за Кредитним договором № 010/0946/82/0232803 від 28.08.2012 року, в сумі 14048,57.

Одночасно ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №65934, що вчинений 05.10.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з нього на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості за кредитним договором №010/0946/82/0232803 від 28.08.2012 року, в сумі 14048,57 грн. та плати за вчинення виконавчого напису в сумі 500,00 грн., в рамках виконавчого провадження №64034622 та заборони виконавцю виконавчого округу Київської області Голяченку І.П. вчиняти будь-які дії примусового характеру на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. №65934 від 05.10.2020 року, в тому числі в межах виконавчого провадження №64034622 від 05.01.2021 року. Заява мотивована тим, що оскільки ним оспорюється правомірність вчинення приватним нотаріусом вказаного виконавчого напису, який прийнятий до виконання та проводяться виконавчі дії з його примусового виконання, будуть неправомірно стягнуті грошові кошти з заробітної плати позивача.

Також ОСОБА_1 заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору, в обґрунтування якого зазначено, що майновий стан заявника не дозволяє сплатити судові витрати внаслідок того, що він має скрутне матеріальне становище.

При розгляді клопотання про звільнення від сплати судового збору та заяви про забезпечення позову суд приходить до наступних висновків.

Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно дост.151 ЦПК Українидо заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду заяви про забезпечення позову становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 454 грн. 00 коп.

Положеннями ст.136 ЦПК України визначено, що з підстав врахування майнового стану сторони суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній участині першій цієї статті.

Таким чином, відповідно достатті 8 Закону № 3674-VI підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення або звільнення від сплати судового збору є врахування одночасно як майнового стану сторони, так і наявність однієї із умов визначеної цією статтею, перелік яких є вичерпним.

Крім того, у пункті 29 Постанови Пленуму ВССУ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що відповідно до ст.8 Закону України «Про судовий збір» єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

До заяви заявником додано копію довідки Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради від 03.10.2014 року та копію довідки К УБМР «Територіальний центр надання соціальних послуг» №372 від 10.10.2019 року, в яких інформація про доходи ОСОБА_1 відсутня.

Заявляючи клопотання про розстрочення сплати судового збору або зменшення його розміру за подання заяви про забезпечення позову заявник не надав жодних доказів на підтвердження того, що за своїм майновим станом не має можливості сплатити судовий збір за подання заяви.

За таких обставин, підстави для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, а також зменшення його розміру, судом не встановлені.

Із врахуванням викладеного, до заяви про забезпечення позову не додані документи щодо сплати судового збору, що є підставою для її повернення відповідно до ч.9 ст.153 ЦПК України, згідно якої суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст.151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст.133,136,151,153 Цивільного процесуального кодексу України, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяБ. І. Кошель