ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Карпушина Г.Л., Хіль Л.М.

секретар Гнатюк О.С.

імена (найменування) сторін:

позивач: ОСОБА_1

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави, ухвалене 08 грудня 2019 року у складі судді Гольник Л.В.

по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Ющенко Вікторія Вікторівна, Перша полтавська державна нотаріальна контора, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину,-

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом та просила визнати недійсними свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 07 листопада 2019 року на 1/9 частину будинку по АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 реєстрові номери 2077, 2078, 2079 відповідно; визнати недійсними свідоцтва про право власності на спадщину від 21 жовтня 2019 року на 1/3 частину вказаного будинку на ім`я ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , реєстрові номери 1-402 та 1-403 відповідно.

В обґрунтування позовних вимог вказувала, що після смерті її батька ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , вона у встановлений законом строк звернулася із заявою про прийняття спадщини за законом. Державним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори Рой Т.В. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із неподанням правовстановлюючого документу на об`єкт нерухомого майна.

Згідно «Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно на житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , який входить до складу спадщини, у жовтні-листопаді 2019 року оформлені свідоцтва про право на спадщину на інших осіб, а саме відповідачів по справі.

Позивач вважає, що вказані особи незаконно набули право власності на спадкове майно.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 08 грудня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_7 задоволено.

Визнано недійсним Свідоцтво про право власності на спадщину за законом від 07.11.2019 року, реєстровий номер 2077, видане приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Ющенко Вікторією Вікторівною на 1/9 частину будинку по АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_3

Визнано недійсним Свідоцтво про право власності на спадщину за законом від 07.11.2019 року, реєстровий номер 2078, видане приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Ющенко Вікторією Вікторівною на 1/9 частину будинку по АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_4

Визнано недійсним Свідоцтво про право власності на спадщину за законом від 07.11.2019 року, реєстровий номер 2079, видане приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Ющенко Вікторією Вікторівною на 1/9 частину будинку по АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_5

Визнано недійсним Свідоцтво про право власності на спадщину від 21.10.2019 року, реєстровий номер 1-402, видане державним нотаріусом Першої Полтавської державної нотаріальної контори Рой Тетяною Володимирівною на 1/3 частину будинку по АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_6

Визнано недійсним Свідоцтво про право на спадщину від 21.10.2019 року, реєстровий номер 1-403, видане державним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори Рой Тетяною Володимирівною на 1/3 частину будинку по АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_8 .

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_2 , просив скасувати його та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення місцевого суду не відповідає вказаним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 17 квітня 2014 року, в частині, що набрало законної сили, встановлено факт, що ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 є двоюрідними сестрами ОСОБА_11 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнано ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 спадкоємцями ОСОБА_11 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Додатковим рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 26 червня 2014 року, яке набрало законної сили, встановлено факт, що ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 є рідними сестрами.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 07 грудня 2016 року, яке набрало законної сили, було встановлено факт проживання ОСОБА_11 однією сім`єю із ОСОБА_9 із 2001 року по день її смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13 грудня 2019 року на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 оформлені свідоцтва про право на спадщину, а саме приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Ющенко В.В. видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_3 на 1/9 частину, свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_4 на 1/9 частину, свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_5 на 1/9 частину, державним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори Рой Т.В. видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_6 на 1/3 частини, свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_8 на 1/3 частину (т. 1, а.с. 12-13).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 27 вересня 2018 року (т. 1, зв. а. с. 8).

Після його смерті у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини за законом до Першої полтавської державної нотаріальної контори звернулась його дочка ОСОБА_1 (т. 1, а. с. 11).

Згідно листа державного нотаріуса Першої полтавської державної нотаріальної контори Рой Т.В. № 2368/02-14 від 12 грудня 2019 року заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із неподанням правовстановлюючого документу на об`єкт нерухомого майна (т. 1 а.с. 24).

Колегія суддів не погоджується з висновком місцевого суду про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_7 .

Відповідно до частини першої статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

В основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення.

Згідно статті 1263 ЦК України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Частинами першою, третьою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкування за правом представлення врегульовано положеннями статті 1266 ЦК України, якою передбачено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини; прабаба, прадід спадкують ту частку спадщини, яка б належала за законом їхнім дітям (бабі, дідові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини; племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини; двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну.

Отже, спадкування за правом представлення - це спадкування за законом, яке передбачає появу в певних спадкоємців права на спадкування за умови смерті до відкриття спадщини того з їхніх родичів, хто був би спадкоємцем.

Таким чином, двоюрідні сестри (брати) мають право на спадкування за правом представлення за умови смерті їх батьків, як тітки або дядька спадкодавця, в силу закону, а не в силу судового рішення. Це право не залежить від наявності чи відсутності судового рішення, яким би визнавалось таке право.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вищезазначеними рішеннями судів, в частині, що набрали законної сили, було встановлено ступінь споріднення ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та спадкодавця ОСОБА_11 .

Окрім того, зазначеними рішеннями встановлено факт проживання ОСОБА_9 зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Це свідчить про те, що ОСОБА_9 після смерті ОСОБА_11 в силу положень ст. 1264 ЦК України став її спадкоємцем четвертої черги.

Проте, згідно правил черговості спадкування, ОСОБА_9 набув би права спадкування виключно у випадку неприйняття спадщини спадкоємцями попередніх черг.

Після смерті ОСОБА_11 , право на спадкування набула б її тітка, як спадкоємець третьої черги, однак у зв`язку із її смертю на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцями за правом представлення стали її діти (двоюрідні сестри спадкодавця) ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 .

Таким чином, висновок місцевого суду про порушення черговості спадкування не узгоджується із матеріалами справи та нормами чинного законодавства.

Враховуючи, що ОСОБА_9 не успадкував після смерті ОСОБА_11 належне їй на час смерті майно, то видача свідоцтв про право відповідачів на спадщину на будинок по АДРЕСА_1 не порушує прав ОСОБА_7 .

Виходячи з викладеного, внаслідок порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, місцевим судом ухвалено помилкове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_7 , що відповідно до ст. 376 ЦПК України є підставою для його скасування та ухвалення нового рішення.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, позивачем має бути відшкодовано державі судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1152,60 грн.

Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 2, ст. 376 ч. 1 п.п. 3, 4, ст. 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 08 грудня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_7 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину відмовити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судовий збір у розмірі 1152,60 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді Г.Л. Карпушин

Л.М. Хіль