Справа № 404/5838/20
Номер провадження 2/404/1729/20
20 січня 2021 року Кіровський районний суд м. Кіровограда
в складі: головуючого судді Мохонько В.В.,
за участі секретаря - Добровольської Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому, в порядку спрощеного позовного провадження, справу за позовом Кіровоградського міськрайонного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів,-
У вересні 2020 року представник позивача звернулась до суду з позовом, яким просила стягнути із відповідача безпідставно отримані кошти допомоги по безробіттю в розмірі 5 160,51 грн. та 2 102 грн. судового збору.
Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16.10.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін /а.с. 29-30/.
В судове засідання представник позивача надала заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечила проти винесення заочного рішення суду.
Відповідач до суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду невідомі, правом подачі відзиву на позов не скористався.
За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення вимог, виходячи з наступного.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом ( ст. 81 ЦПК України).
Кіровоградський міськрайонний центр зайнятості є базовим центром зайнятості, входить у централізовану систему державних установ державної служби зайнятості, виконує завдання і функції у сфері зайнятості населення, трудової міграції та соціального захисту від безробіття, а також функції виконавчої дирекції Фонду.
Відповідно до п.7 ч. 1 ст.5 та п.1 ч.1.ст.9 Закону №5067-VI держава гарантує у сфері зайнятості населення соціальний захист у разі настання безробіття, кожен має право на соціальний захист у разі настання безробіття, що реалізується, зокрема, шляхом участі в загальнообов`язковому державному соціальному страхуванні на випадок безробіття, яке передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття.
За приписами ст.1 Закону №1533-111 загальнообов`язкове державне соціальне страхування - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту громадянам, в тому числі матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.
Згідно зі ст.4 Закону України №5067-VI до зайнятого населення належать, особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою. До зайнятого населення також належать: непрацюючі працездатні особи, які фактично здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю, особою з інвалідністю І групи або за особою похилого віку, яка за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досягла 80-річного віку, та отримують допомогу, компенсацію та/або надбавку відповідно до законодавства; батьки - вихователі дитячих будинків сімейного типу, прийомні батьки, якщо вони отримують грошове забезпечення відповідно до законодавства; особа, яка проживає разом з особою з інвалідністю І чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, та одержує грошову допомогу на догляд за нею відповідно до законодавства.
За ст. 43 Закону №5067-VI статусу безробітного може набути: особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи; особа з інвалідністю, яка не досягла встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійного віку та отримує пенсію по інвалідності або соціальну допомогу відповідно до законів України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» та «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю»; особа, молодша 16-річного віку, яка працювала і була звільнена у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, зокрема припиненням або перепрофілюванням підприємств, установ та організацій, скороченням чисельності (штату) працівників.
Статус безробітного надається зазначеним вище особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.
Порядок реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п.2 ч. 1 ст.44 Закону №5067-VI зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону № 1533-ІІІ та цього Закону. Окрім того, згідно зі ст..23 Закону № 1533-ІІІ розмір допомоги по безробіттю визначається у відсотках до їх середньої заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого Кабінетом Міністрів України, залежно від страхового стажу.
При цьому, за п.4 ч.2 ст.44 Закону №5067-VI зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати центр зайнятості, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону, яка передбачає припинення реєстрації безробітного, зокрема, у разі зайнятості особи.
Відповідно до чл.2,3 ст. 36 Закону №1533-ІІІ застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, несуть відповідальність за неналежне виконання своїх обов`язків. Так, за приписами п.п.1,9 ч. 1 ст. 45 Закону України №5067-VI, ч. 3 ст. 36 Закону № 1533-ІІІ у разі встановлення факту виконання безробітним оплачуваної роботи (надання послуг) реєстрація такого безробітного припиняється, а сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг відповідно до законодавства України.
Статтею 39 Закону №1533-ІІІ визначено, що спори, які виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, паспорт НОМЕР_2 , виданий Кіровоградським РВ УМВС України в Кіровоградській обл. 31.10.2002, адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , зареєструвався як безробітна особа у Кіровоградському міськрайонному центрі зайнятості з 08.01.2019 (наказ від 14.01.2019 №НТ190114) /а.с.6/.
При цьому, у своїй заяві про надання статусу безробітного від 08.01.2019 відповідач, вказав, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно та ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного, а також відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення /а.с. 7/.
Відповідачем підписані Права та обов`язки зареєстрованих безробітних (Додаток 2 до Індивідуального плану працевлаштування безробітного) та Попередження про зобов`язання особи, зареєстрованої у державній службі зайнятості, в яких зазначено, що відповідач попереджений про необхідність своєчасного повідомлення фахівця центру зайнятості в разі працевлаштування на постійну чи тимчасову роботу, укладання цивільно-правового договору виконання робіт чи надання послуг, а також про зобов`язання відшкодувати суму виплаченого матеріального забезпечення та вартості наданих соціальних послуг внаслідок надання недостовірної інформації, умисного невиконання своїх обов`язків та зловживання ними /а.с. 10, 11/.
На підставі представлених відповідачем документів, керуючись приписами ч.ч. 1,3,4 ст.22, ч. 1 ст.23 Закону №1533-111, позивач призначив відповідачу допомогу по безробіттю з 8-го дня після реєстрації, як застрахованій особі залежно від страхового стажу (від 6 до 10 років - 60% середньої заробітної плати залежно від тривалості безробіття у відсотках до визначеного розміру: 100% - 90 календарних днів, 80% - 90 календарних, 70% - 180 календарних днів), з 15.01.2019 по 09.01.2020 (наказ від 15.01.2019 №НТ190115) /а.с. 12-13/.
10.10.2019 року відповідач подав заяву про зняття з обліку у зв`язку з відмовою від послуг служби зайнятості за сімейними обставинами, на підставі якої позивачем припинено відповідачу реєстрацію та виплату допомоги по безробіттю з 10.10.2019 (наказ від 10.10.2019 №191010) /а.с. 9/.
У жовтні 2019 року при обміні інформацією між ГУ ДПС України, Пенсійним фондом України та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування, що здійснюється згідно з Наказом Міндоходів і зборів України від 19.09.2013 №494, позивачем була отримана інформація про отримання відповідачем у період перебування на обліку у центрі зайнятості як безробітної особи доходу від ТОВ «Промбудсфера» за договором ЦПХ.
Згідно з актом та матеріалами розслідування відповідач виконував роботи у ТОВ «Промбудсфера» з 05.09.2019 по 25.09.2019 та отримував дохід від такої діяльності за цивільно-правовим договором про надання послуг №75 від 05.09.2019, що підтверджується Актом приймання-передачі від 25.09.2019. Вартість виконаних відповідачем робіт згідно з договором та актом приймання-передачі складає 5538,00 грн. /а.с. 14, 15-17/.
Отже, за правилами п.4 ч. 2 ст. 44 Закону №5067-VI відповідач був зобов`язаний протягом трьох робочих днів повідомити позивача про укладання ним цивільно-правового договору з ТОВ «Промбудсфера», а позивач з дня зайнятості відповідача - з 05.09.2019 мав припинити йому реєстрацію та виплату допомоги по безробіттю.
Порушуючи вимоги чинного законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, відповідач не повідомив позивача про укладання цивільно-правового договору, тобто про обставини які впливали на виплату йому матеріального забезпечення на випадок безробіття, а також не припинив з цих підстав свою реєстрацію в центрі зайнятості та продовжував отримувати допомогу по безробіттю по 09.10.2019.
Загальна сума отриманих відповідачем коштів допомоги по безробіттю, які перераховані позивачем на його картковий рахунок в банківській установі, за період з 05.09.2019 по 09.10.2019 складає 5160 грн. 51 коп. /а.с. 23/, що відповідно до приписів законів №1533-111, №5067-VI є незаконно отримані та поверненню до Фонду.
Враховуючи встановлення факту умисного невиконання відповідачем обов`язків безробітної особи та зловживання ними, на виконання приписів абз. ч. 1 ст. 34, абз. 1 ч.2, абз.. 1 ч. 3 ст. 36 Закону №1533-ІІІ, п. 4 ч. 2 ст. 44Закону №5067-VI, абз.1 п. 6, п.7 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 13.02.2009 № 60/62, позивач видав наказ від 17.01.2020 №7-Д про повернення відповідачем незаконно отриманих коштів допомоги по безробіттю за період з 05.09.2019 по 09.10.2019 у сумі 5160 грн. 51 коп. /а.с. 20/.
3 метою досудового врегулювання спору у порядку, визначеному чинним законодавством, позивач надіслав відповідачу повідомлення від 20.01.2019 №06-34/70/9 з копією наказу від 17.01.2020 №7-Д засобами поштового зв`язку у вигляді паперового документа /а.с. 21/.
Однак, відповідач кошти не повернув, а відправлений рекомендованим повідомленням лист повернувся без вручення з причини- закінчення терміну зберігання, що й стало підставою для звернення позивача до суду /а.с. 22/.
За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.
Згідно зі ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Таким чином, суд приходить до висновку, що права позивача порушено, відомостей про те, що станом на день розгляду справи відповідач у добровільному порядку повернув центру зайнятості безпідставно отриману суму допомоги по безробіттю суду не надано. Розрахунок безпідставно отриманої суми допомоги, відповідачем не оспорювалася, і у суду з приводу нарахованої суми сумнівів не виникає.
З огляду за викладене, заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 102 грн. /а.с. 5/.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов Кіровоградського міськрайонного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2 102,00 грн. на користь Кіровоградського міськрайонного центру зайнятості.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Кіровський районний суд м. Кіровограда).
Відомості про учасників справи:
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника НОМЕР_1 .
Повне судове рішення складено 20.01.2021 року.
Суддя Кіровського В. В. Мохонько
районного суду