Справа №478/1606/20 Пров. №2/478/155/2021
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 травня 2021 року смт.Казанка
Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючої судді Іщенко Х.В.
за участю: секретаря Луговської А.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду смт. Казанка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УНО КАПІТАЛ» про повернення стягненого за виконавчим написом та відшкодування моральної шкоди, -
09.11.2020 року представник позивача - адвокат Задерецький В. А. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УНО КАПІТАЛ» (долі ТОВ «ФК «УНО КАІТАЛ» про повернення стягненого за виконавчим написом та відшкодування моральної шкоди.
11 серпня 2020 року Казанківським районним судом Миколаївської області у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «УНО КАПІТАЛ», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький І.В., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Табінський О.В. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, було винесено рішення, яким позовні вимоги задоволені. Судом було визнано виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького І.В. вчиненого 20.02.2020 та зареєстрованого в реєстрі за № 2777 таким, що не підлягає виконанню.
За відкритим виконавчим провадженням, в період часу з травня по вересень 2020 року з пенсії позивача Головним управлінням пенсійного фонду України Миколаївської області по виконавчому листу приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Табінського О.В. було стягнуто грошові кошти, в розмірі 2184,35 грн.
Зазначеним вище рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області було встановлено, що виконавчий напис, що був вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В., не відповідає чинному законодавству України. Під час виконання приватним виконавцем обов`язків щодо стягнення з позивача коштів на підставі виконавчого напису нотаріуса, ОСОБА_1 зазнала багато страждань та їй було заподіяно, як матеріальну так і моральну шкоду з боку відповідача.
Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Задерецький В.А. у судове засідання не з`явилися, від представника надійшла заява про можливість розгляду справи в їхній відсутності, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.
Представник відповідача ТОВ «ФК «УНО КАПІТАЛ» у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзиву не подав, своє ставлення до заявлених позовних вимог не висловив.
Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, в межах що мають значення для правильного вирішення справи, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
20.02.2020 року ТОВ «ФК «УНО КАПІТАЛ» звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького І.В. із заявою про вчинення виконавчого напису.
Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.
Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону, арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
Відповідно до ч. 1 ст. 47 Закону, грошові суми, стягнуті з боржника (у тому числі одержані від реалізації майна боржника), зараховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця.
Відповідно до ч. 1 ст. 69 Закону, підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 85 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії виплачуються без урахування одержуваного заробітку (прибутку) за місцем проживання пенсіонера, незалежно від реєстрації місця проживання.
Відповідно до ст. 90 цього Закону, відрахування з пенсій можуть провадитися на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріальних контор та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до чинного законодавства провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати.
Згідно інформаційної довідки Новобузького відділу обслуговування громадян Головного управління пенсійного фонду України в Миколаївській області по виконавчому листу приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Табінського О.В. з пенсії ОСОБА_1 було стягнуто грошові кошти, в загальному розмірі 2184,35 грн., з них: у травні 2020 року - 435,61 грн., у червні 2020 року - 435,61 грн., у липні 2020 року - 435,61 грн., у серпні 2020 року - 435,61 грн. та у вересні 2020 року - 441,92 грн.,
11 серпня 2020 року Казанківським районним судом Миколаївської області у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «УНО КАПІТАЛ», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький І.В., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Табінський О.В. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, було винесено рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені. Судовим рішенням було визнано виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького І.В. вчиненого 20.02.2020 та зареєстрованого в реєстрі за № 2777 таким, що не підлягає виконанню.
Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).
Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.
Суд зауважив, що загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.
Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 у справі № 904/2444/18.
Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2016 у справі № 6-2978цс15 та від 03.06.2016 у справі № 6-100цс15.
В даному випадку, правовою підставою набуття ТОВ «ФК «УНО КАПІТАЛ» 2184,35 грн., став спірний виконавчий напис нотаріуса № 2777 від 20.02.2020 року, який виконанню не підлягає. Тому, правова підстава для отримання ТОВ «ФК «УНО КАПІТАЛ» 2184,35 грн. від ОСОБА_1 відпала, і вказані кошти підлягають поверненню відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України.
Щодо вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, суд встановив наступне.
Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених даної статтею.
Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди встановлено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
Разом з тим, позивачем не доведено протиправності дій відповідачів, їх вини, а також наявності завдання моральної шкоди. Обставини, що встановлені судом вище вказують на відсутність підстав вважати доведеним факт завдання позивачу моральної шкоди через недоведеність вчинення щодо неї протиправної поведінки з боку відповідача.
Крім того, відповідно до вказаної Постанови спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема, при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Однак, правовідносини, пов`язані з вчиненням виконавчого напису, зверненням стягнення на заставне майно, проведення виконавчого провадження не охоплюються дією Закону України «Про захист прав споживачів». Закони України, що регулюють спірні правовідносини також не передбачають відшкодування моральної шкоди, як форму захисту порушених прав.
Таким чином, позовні вимоги про стягнення відшкодування моральної шкоди не ґрунтуються на законі, є безпідставними та задоволенню не підлягають.
Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про необхідність у частковому задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «УНО КАПІТАЛ» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 18, 1212 ЦК України, ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст. ст. 4, 12, 141, 223, 258, 259, 264, 265, 268, 280 ЦПК України,-
Позов задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Суддя Іщенко Х.В.