Номер провадження 2/225/94/2021
Єдиний унікальний номер судової справи225/5936/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" січня 2021 р. м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області

у складі:

головуючого - судді Скиба М.М.,

за участю

секретаря Савченко О.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою представника позивача адвоката Саєнко О.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк», треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, Торецький міський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Саєнко О.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Ідея Банк", треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, Торецький міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Провадження у справі відкрито 16.10.2020 р.

Ухвалою від 30.10.2020 р. задоволено клопотання представника позивача про витребування у приватного нотаріуса Гуревічова О.М. копію нотаріальної справи за оскаржуваним виконавчим написом, у Торецькому міському відділі державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) засвідчену належним чином копію матеріалів виконавчого провадження №62877255 за яким провадиться стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк».

25.11.2020 р. закрито підготовче провадження у справі та призначений розгляд справи по суті.

Позивач в обґрунтування позову зазначає, що постановою державного виконавця Торецького міського відділу Державної виконавчої служби Лощаковою С.М. 21.08.2020 року відкрито виконавче провадження №62877255, за яким з ОСОБА_1 стягується заборгованість на користь АТ «Ідея Банк» в сумі 89000,43 грн.

Підставою для відкриття виконавчого провадження є виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича, вчинений 31.01.2017 року в місті Києві, зареєстрований в реєстрі за № 275, про звернення стягнення на транспортний засіб марки ЗАЗ, модель АБ4854 FORZA, 2011 року випуску, номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний державний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу: серія НОМЕР_3 , виданого 31.01.2012 року РЕВ 6-го МРВ м.Горлівка УДАІ ГУМВС України в Донецькій області, ОСОБА_1 , який на підставі договору застави транспортного засобу № 910.13088, посвідченого 11.04.2012 року Чорним І.О., приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, за реєстровим № 2514, переданий в заставу ПАТ «Ідея Банк» та запропоновано за рахунок коштів, отриманих від реалізації автомобіля марки ЗАЗ, модель АБ4854 FORZA, 2011 року випуску, номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний державний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , задовольнити вимоги ПАТ «Ідея Банк» за період з 01.01.2015 року по 20.12.2016 року включно у розмірі 89000,43 грн.

07.10.2020 р. в межах виконавчого провадження державним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна боржника, а саме накладено арешт на транспортний засіб марки ЗАЗ, модель АБ4854 FORZA, 2011 року випуску, номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний державний номер НОМЕР_2 .

Про існування вказаного виконавчого напису позивачу стало відомо лише з постанови державного виконавця від 07.10.2020 р. про опис та арешт транспортного засобу.

Вважає, що при вчиненні виконавчого напису не було дотримано вимог законодавства, внаслідок чого порушено його права та охоронювані законом інтереси. Позивач зазначив, що жодних письмових повідомлень щодо реєстрації відомостей про звернення стягнення на транспортний засіб позивача, про зобов`язання в 30-денний строк погасити заборгованість, про розмір заборгованості за кредитом позивач не отримував. Позивач вважає, що факт недотримання стягувачем положень частини третьої статті 24 та частини першої статті 27 Закону №1255-IV «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» і нездійснення ним до вчинення виконавчого напису реєстрації у Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет обтяження є достатньою правовою підставою для визнання за рішенням суду виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Крім того, позивач не згоден з розміром заборгованості за період з 01.01.2015 по 20.12.2016 р., всупереч ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» нараховані штрафні санкції за кредитним договором.

Просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу 31.01.2017 року, зареєстрований у реєстрі № 275 таким, що не підлягає виконанню.

В судове засідання представник позивача та позивач не з`явилися, до суду подано заяву про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, надав заяву з проханням розгляд справи здійснювати за відсутності відповідача.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якій представник відповідача просить в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, посилаючись на те, що 31.01.2012 року між ОСОБА_1 та АТ «Ідея Банк» було укладено кредитний договір №910.13088, згідно якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 80297,74 грн., а позичальник зобов`язався повернути його разом з процентами згідно з умовами цього договору. Позичальник власних зобов`язань за кредитним договором не виконував, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість за період з 01.01.2015 по 20.12.2016 в розмірі 87400,43 грн., у зв`язку з цим на адресу позичальника відповідачем було направлено вимогу про усунення порушення кредитних зхобовязань, яка була залишена позивачем без задоволення. АТ «Ідея Банк» звернулось до приватного нотаріуса Гуревічова О.М. з заявою про вчинення виконавчого напису про стягнення з ОСОБА_1 боргу за кредитним договором і було вчинено такий. Проте станом на сьогодні такий приватний нотаріус припинив свою діяльність. Відповідач не здійснював нарахування пені та штрафів на основну суму кредиту по кредитному договору. Кредитна заборгованість містить позицію «інші штрафні санкції», які стосуються страхових платежів здійсненних відповідачем 05.02.2013, 17.04.2014 щодо страхування життя позивача, що узгоджується з п.1 параграфу 5 додатку №2 до кредитного договору, який визначає, що в разі не укладення позичальником договору добровільного страхування життя банк має право самостійно на власний розсуд та на свою користь за рахунок позичальника укласти договір добровільного страхування життя, що і було зроблено відповідачем у 2013 та 2014 роках. Відповідачем належним чином повідомлено позивача про наявність та розмір кредитної заборгованості на намір задовольнити вимогу кредитора шляхом звернення стягнення на предмет застави у випадку невиконання вимоги позивачем у тридцяти денний термін. Крім того, відповідачем здійснена реєстрації інформації про звернення стягнення на предмет застави у Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет застави.

В судове засідання не з`явилася третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. Про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надав.

До судового засідання не прибув представник третьої особи - Торецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав:

Згідно з ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено такі обставини.

31.01.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 275, про звернення стягнення на транспортний засіб марки ЗАЗ, модель АБ4854 FORZA, 2011 року випуску, номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний державний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу: серія НОМЕР_3 , виданого 31.01.2012 року РЕВ 6-го МРВ м.Горлівка УДАІ ГУМВС України в Донецькій області, ОСОБА_1 , який на підставі договору застави транспортного засобу № 910.13088, посвідченого 11.04.2012 року Чорним І.О., приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, за реєстровим № 2514, переданий в заставу ПАТ «Ідея Банк» та запропоновано за рахунок коштів, отриманих від реалізації автомобіля марки ЗАЗ, модель АБ4854 FORZA, 2011 року випуску, номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний державний номер НОМЕР_2 , задовольнити вимоги ПАТ «Ідея Банк» за період з 01.01.2015 року по 20.12.2016 року включно у розмірі:

-43447,66 грн. - основного боргу;

-16883,24 грн. - прострочений борг;

-25685,18 грн. - прострочені проценти;

-738,83 грн. - строкові проценти;

-645,52 грн. інші штрафні санкції;

-1600,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису,

що становить загальну суму 89000,43 грн.

Відповідно до вказаного виконавчого напису винесено постанову державного виконавця Торецького міського відділу Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лощаковою С.М. від 21.08.2020 року про відкриття виконавчого провадження (ВП № 62877255).

31.01.2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №910.13088, згідно якого банк надав позичальнику кредит для фінансування купівлі транспортного засобу в сумі 80297,74 грн., на строк 84 місяці, а позичальник зобов`язався повернути його разом з процентами згідно з умовами цього договору.

Згідно договору застави транспортного засобу №910.13088, посвідченого 11.04.2012 року Чорним І.О., приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, за реєстровим № 2514,транспортний засіб ЗАЗ, модель АБ4854 FORZA, 2011 року випуску, номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний державний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу: серія НОМЕР_3 , виданого 31.01.2012 року РЕВ 6-го МРВ м.Горлівка УДАІ ГУМВС України в Донецькій області, ОСОБА_1 , переданий в заставу ПАТ «Ідея Банк» .

З огляду на викладене суд зазначає:

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

При цьому ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (стаття 572 ЦК України).

Законом № 1255-IV визначено правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Пунктом 1 частини першої статті 21 Закону № 1255-IVдо забезпечувальних обтяжень належить застава рухомого майна згідно з параграфом 6 глави 49 ЦК України, що виникає на підставі договору.

За змістом статті 22 Закону № 1255-IV обтяження може забезпечувати виконання боржником дійсної існуючої вимоги або вимоги, яка може виникнути в майбутньому. За рахунок предмета обтяження обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій договором. Розмір забезпеченої обтяженням вимоги визначається на момент її задоволення і включає: 1) відшкодування витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги і зверненням стягнення на предмет обтяження; 2) сплату процентів і неустойки; 3) сплату основної суми боргу; 4) відшкодування збитків, завданих порушенням боржником забезпеченого зобов`язання або умов обтяження; 5) відшкодування витрат на утримання і збереження предмета обтяження.

Згідно із частиною першою статті 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до частини першої статті 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом статті 20 Закону України «Про заставу» встановлено, що звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави.

У частині першій статті 23 Закону № 1255-IVу редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин передбачено, що відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов`язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом.

Статтею 26 Закону № 1255-IV визначено позасудові способи звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, серед яких і реалізація заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Згідно із частиною першою статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Частиною першою статті 50 цього Закону визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду.

Отже, можливість звернення стягнення на предмет застави передбачена як загальним Законом України «Про нотаріат», так і спеціальним - Законом № 1255-IV.

При цьому частинами першою, третьою статті 24 Закону № 1255-IV установлено порядок звернення стягнення на предмет застави. Зокрема, звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет застави.

Така вимога узгоджується з частиною першою статті 27 Закону № 1255-IV, згідно з якою обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов`язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Тобто, законодавець визначив, що для звернення стягнення на предмет застави необхідно письмово повідомити боржника та зареєструвати в Реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Вказані вимоги є імперативними і не виконуються на розсуд стягувача.

У статті 27 Закону № 1255-IV передбачені вимоги до повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання. Це повідомлення повинне містити таку інформацію: 1) зміст порушення, вчиненого боржником; 2) загальний розмір не виконаної боржником забезпеченої обтяженням вимоги; 3) опис предмета забезпечувального обтяження; 4) посилання на право іншого обтяжувача, на користь якого встановлено зареєстроване обтяження, виконати порушене зобов`язання боржника до моменту реалізації предмета обтяження або до переходу права власності на нього обтяжувачу; 5) визначення позасудового способу звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, який має намір застосувати обтяжувач; 6) вимогу до боржника виконати порушене зобов`язання або передати предмет забезпечувального обтяження у володіння обтяжувачу протягом 30 днів з моменту реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Згідно зі статтею 28 Закону № 1255-IV якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов`язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов`язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача. До закінчення процедури звернення стягнення обтяжувач зобов`язаний вживати заходи щодо збереження відповідного рухомого майна згідно з вимогами, встановленими статтею 8 цього Закону.

Закон № 1255-IV пов`язує подальші дії стягувача не лише з виконанням чи невиконанням боржником вимоги усунути порушення зобов`язання або передати предмет забезпечувального обтяження у володіння обтяжувачу, але й установлює відповідний строк для такого виконання - протягом 30 днів, та пов`язує початок спливу цього строку з моментом реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, а отже, і подальших дій зі звернення стягнення на предмет застави.

Тобто ухилення від надіслання боржнику повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання, реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, а також недотримання 30-денного строку з моменту реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження вважаються порушеннями, які унеможливлюють вчинення нотаріусом виконавчого напису про звернення стягнення на предмет застави.

Порядок ведення Реєстру та внесення відомостей до нього врегульовано статтею 42 Закону № 1255-IV, згідно з якою держателем Реєстру є уповноважений центральний орган виконавчої влади. До Реєстру вносяться, зокрема, відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.

Частиною четвертою статті 43 Закону № 1255-IV визначено, що відомості про звернення стягнення на предмет обтяження згідно зі статтею 24 цього Закону реєструються держателем або реєстратором Реєстру на підставі заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України або індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та посилання на звернення стягнення на предмет обтяження.

Порядок ведення Реєстру затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2004 року № 830 (далі - Порядок № 830).

Пунктом 4 Порядку № 830 визначено, що державна реєстрація відомостей про звернення стягнення на предмет обтяження проводиться шляхом внесення до Реєстру запису.

У пункті 5 Порядку № 830 передбачено, що державна реєстрація приватних обтяжень рухомого майна проводиться будь-яким нотаріусом або його помічником, які відповідно до законодавства отримали ідентифікатор доступу до Реєстру, а також адміністратором Реєстру та його філіями на підставі відповідного договору.

А у пункті 6 цього Порядку вказано, що заяву про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження (далі - заява) у паперовій формі підписує обтяжувач, справжність підпису якого нотаріально засвідчується (крім випадків подання заяви щодо публічних обтяжень та випадків подання заяви нотаріусу, яким безпосередньо вчинено дію, спрямовану на виникнення, зміну, припинення обтяження, а також на звернення стягнення на предмет обтяження).

Процедуру вчинення виконавчого напису врегульовано у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок № 296/5). Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява (підпункт 2.1пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5), а нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, передбачені Переліком № 1172, та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (стаття 88 Закону України «Про нотаріат», підпункти 3.1, 3.2 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5).

Підпунктом 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5 передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку № 1172, а якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус має право витребувати їх у стягувача, а якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в цьому Переліку, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи (підпункт 2.2 пункту 2 та підпункт 3.6 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5).

Разом з тим, відсутність у Законі України «Про нотаріат» та в Порядку № 296/5 вимоги до нотаріуса провести перевірку дотримання стягувачем норм спеціального Закону № 1255-IV щодо реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження,направлення боржнику письмового повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання та спливу тридцятиденного строку з моменту реєстрації не свідчить про можливість невиконання нотаріусом цих вимог, оскільки в разі розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовими актами перевага надається спеціальному, якщо його скасовано виданим пізніше загальним актом.

Тобто, в цьому випадку необхідно дотримуватися вимог Закону № 1255-IV. Встановлення нотаріусом на стадії відкриття нотаріального провадження, що заява стягувача не містить такої інформації або стягувач не надав необхідних документів, що підтверджують зазначені обставини, перешкоджає вчиненню нотаріусом виконавчого напису.

При цьому, неподання стягувачем на вимогу нотаріуса на стадії підготовки до вчинення нотаріального провадження доказів реєстрації у Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет застави, доказівнаправлення боржнику письмового повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання або спливу 30-денного строку з моменту такої реєстрації є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії на підставі пункту 2 частини першої статті 49 Закону України «Про нотаріат», а невчинення нотаріусом дій щодо вжиття заходів про витребування від обтяжувача згаданої інформації та документів на її підтвердження і, як наслідок, вчинення виконавчого напису без таких документів вказує на незаконність нотаріальної дії як виконаної без усіх необхідних даних.

Представником відповідача у відзиві зазначено, що АТ «Ідея Банк» внесено інформацію в Реєстр відомостей про звернення стягнення на предмет обтяження, а саме транспортний засіб марки ЗАЗ, модель АБ4854 FORZA, 2011 року випуску, номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний державний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 .

Зазначене підтверджується Витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №691152798, з якого вбачається, що зареєстровано звернення стягнення 19.01.2017 11:40:22. (а.с. 60).

В той же час виконавчий напис вчинено нотаріусом 31.01.2017 року, тобто до спливу 30-денного строку з моменту реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. (а.с. 45).

Зазначене свідчить про недотримання відповідачем 30-денного строку з моменту реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, що порушенням, яке унеможливлює вчинення нотаріусом виконавчого напису про звернення стягнення на предмет застави.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що факт недотримання стягувачем (відповідачем по справі) положень статті 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», а саме недотримання відповідачем 30-денного строку з моменту реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження є достатньою правовою підставою для визнання за рішенням суду виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Аналогічні висновки міститься у постановах Верховного Суду від 16 травня 2018 року (справа № 320/8269/15-ц, провадження № 14-83цс18), від 01 липня 2020 року (справа №755/12286/17, провадження 61-23551ск18).

Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18).

У відзиві представник відповідача зазначає, що АТ «Ідея Банк» було надіслано позивачу вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань від 20.12.2016, але доказів направлення цієї вимоги позивачу відповідачем не надано.

Матеріали справи відомостей про отримання позивачем відповідного повідомлення не містять.

При цьому суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доведення обставин, на які посилається відповідач є обов`язком відповідача.

У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення, надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором).

Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів:

- перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса;

- другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису).

Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права викладений у постанові Верховного Суду від 27 серпня 2020 року в справі № 554/6777/17 (провадження № 61-19494св18).

Також, суд відмічає, що вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліку документів за якими стягнення проводиться у безспірному порядку.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Боржник так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі необхідно перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Згідно з п. 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року в редакції, чинній на час вчинення виконавчого напису, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

З тексту оспорюваного виконавчого напису № 275 від 31.01.2017 року судом встановлено, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст.ст.87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172.

З наявних доказів, а саме з копії кредитного договору №910.13088, укладеного між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , вбачається, що відповідно до параграфу 1 вказаного договору банк надав ОСОБА_1 кредит у сумі 80297,74 грн. на строк 84 місяців для: фінансування купівлі позичальником транспортного засобу марки ЗАЗ, модель АБ4854 FORZA, 2011 року випуску, номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_1 , у сумі 77958,00 грн. та фінансування страхового платежу за страхування життя позичальника в сумі 2339,74 грн., зі сплатою процентів річних у розмірі 14,3700 %, що разом з ОСОБА_2 банку разом складає 18,9900 %. Параграфом 9 передбачено, що банк має право нарахувати та стягнути з позичальника штрафні санкції (пеню) у розмірі 0,15 % від простроченої суми боргу за кожен день прострочки, також за несвоєчасне подання позичальником документів, що підтверджують фінансовий стан позичальника, банк має право вимагати від позичальника сплати штрафу у розмірі 2,5% від початкової суми кредиту за кожний випадок порушення.

Сума заборгованості ОСОБА_1 за виконавчим написом складає 89000,43 грн. за період з 01.01.2015 року по 20.12.2016 року, в тому числі 43447,66 грн. - основного боргу; 16883,24 грн. - прострочений борг; 25685,18 грн. - прострочені проценти;738,83 грн. - строкові проценти; 645,52 грн. інші штрафні санкції;1600,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису.

Згідно параграфу 2 вказаного кредитного договору станом на день укладання договору змінна частина ставки, визначена за рішенням Правлінням Банку, становить 14,3700%, що разом з Маржою Банку разом складає 18,9900%. Банк повідомляє позичальника про зміну розміру процентної ставки та надає позичальнику новий графік щомісячних платежів листом або на електронну пошту без внесення змін (доповнень) до договору не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої почне діяти нова ставка. Повідомлення про зміну розміру процентної ставки стає невід`ємною частиною цього договору.

Представником відповідача наданий детальний розрахунок кредитної заборгованості позивача відповідно до умов кредитного договору. (а.с. 54-57), з якого вбачається, що процентна ставка змінювалася з 01.11.2012 р. до 19,99 %, 02.06.2014 р. до 23,59 %, але копії повідомлень позичальника про зміну розміру процентної ставки, копії нового графіку щомісячних платежів, як того передбачають умови договору, доказів їх надсилання позичальнику суду не надано.

Суд звертає увагу на те, що вказаним кредитним договором передбачена неустойка у разі порушення боржником своїх зобов`язань за договором пеня та штраф, в той же час в загальну суму заборгованості за виконавчим написом включені інші штрафні санкції у розмірі 645,52 грн.

При цьому, як зазначив представник відповідача у відзиві, що «інші штрафні санкції» стосуються страхових платежів здійснених відповідачем 05.02.2013, 17.04.2014 щодо страхування життя позивача на підставі п.1 параграфу 5 Додатку №2 до кредитного договору, згідно якого в разі не укладення позичальником договору добровільного страхування життя банк вправі самостійно на власний розсуд та на свою користь за рахунок позичальника укласти договір добровільного страхування життя, що за твердженням відповідача і було зроблено.

Разом з тим, представником відповідача копія Додатку №2 до кредитного договору суду не додано та матеріали справи не містять такого оригіналу або копії такого додатку до договору, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості перевірки безспірності нарахування цієї суми.

Зазначене, на думку суду, не може свідчити про безспірність суми заборгованості стягнутої за оспорюваним виконавчим написом нотаріуса.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

У відповідності до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У матеріалах справи наявні квитанція про сплату позивачем судового збору у розмірі 840,80 грн. за подання до суду позову, а також квитанція про сплату позивачем судового збору у розмірі 420,40 грн. за подання до суду заяви про забезпечення позову. Оскільки позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути суму сплаченого позивачем судового збору, а саме 1261,20 грн. (840,80+420,40).

На підставі ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 12, 13, 77, 81, 141, 259, 263-266, 268 ЦПК України,-

УХВАЛИВ

Позов представника позивача - адвоката Саєнко Олександра Миколайовича (м. Торецьк, вул. Московська, 2/4), який діє в інтересах ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Акціонерного товариства «Ідея Банк»( м. Львів, вул. Валова, 11), третя особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович (м. Київ, вул. Мала Житомирська, 6/5), Торецький міський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)( м. Торецьк, вул. Героїв праці, 3), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити повністю.

Визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем 31.01.2017 року, зареєстрований у реєстрі № 275 про звернення стягнення на транспортний засіб марки ЗАЗ, модель АБ4854 FORZA, 2011 року випуску, номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний державний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу: НОМЕР_5 , виданого 31.01.2012 року РЕВ 6-го МРВ м. Горлівка УДАІ ГУМВС України в Донецькій області, таким що не підлягає виконанню.

Стягнути з Акціонерного товариства «Ідея Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1261,20 грн. (одна тисяча двісті шістдесят одна) грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Донецького апеляційного суду через Дзержинський міський суд Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 21.01.2021 р.

Суддя Скиба М.М.