справа № 462/2898/21
УХВАЛА

28 травня 2021 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Іванюк І.Д., розглянувши матеріали заяви Львівського комунального підприємства «Левандівка» про стягнення з ОСОБА_1 боргу

в с т а н о в и в :

ЛКП «Левандівка» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення боргу із ОСОБА_1 .

У поданій заяві ЛКП «Левандівка» просить суд видати судовий наказ, яким стягнути з боржника ОСОБА_1 заборгованість за надані послуги у розмірі 4976,91 грн.

Відповідно до ч. 1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

У відповідності до п. 4,5 ч.2 ст. 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони грунтуються та перелік доказів, якими заявник обгрунтовує обставини, на яких грунтуються його вимоги.

Згідно п. 3, 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як вбачається із поданої заяви про видачу судового наказу, у квартирі АДРЕСА_1 , у якій виникла заборгованість за надані ЛКП «Леванівка» послуги, зареєстрована та проживає ОСОБА_1 .

Однак, згідно відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрованою не значиться.

Отже, всупереч вимогам ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу не додано жодного договору, укладеного між ЛКП «Левандівка» та боржником ОСОБА_1 , не долучено інших доказів, які б обґрунтовували підставність вимоги про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , а саме, які б підтвердили факт її проживання у даній квартирі та користування послугами, які надає ЛКП «Левандівка».

Пунктом 9 Постанови Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» передбачено, що питання наявності спору про право вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви.

ЦПК України не передбачає можливості часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки він видається лише за умови безспірності вимог.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що подана заява про видачу судового наказу не відповідає вимогам ст. 163 ЦПК України.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відтак, ЛКП «Леванівка» слід відмовити у видачі судового наказу.

Керуючись ст. 163, 165 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Відмовити ЛКП «Левандівка» у видачі судового наказу про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 .

Роз`яснити ЛКП «Левандівка» що згідно ч.1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Іванюк І.Д.