Справа № 953/3636/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2021 р. суддя Київського районного суду м. Харкова Шаренко С.Л., розглянув клопотання адвоката Агаєвої Сабіни Мирсаррафівни про зменшення судового збору у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Калінчук Ірини Володимирівни про визнання договору довічного утримання недійсним, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до Київського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Калінчук Ірини Володимирівни про визнання договору довічного утримання недійсним.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 02.03.2021 року позовну заяву залишено без руху, у зв`язку з невідповідністю її вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

На виконання вимог ухвали суду представником позивача було надано до суду довідку про визначення ймовірної вартості майна, а також клопотання про зменшення розміру судових витрат, оскільки ОСОБА_1 має низький дохід, зокрема за 2020 рік нею було отримано дохід в розмірі 10035,46 грн., на підтвердження чого, надав до суду роздруківку довідки з Пенсійного фонду України та відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів.

Суддя, дослідивши клопотання, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно до ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

В рішенні Європейського Суду з прав людини від 19.06.2001 року №2 Справа «Креуз проти Польщі» зазначено, що судові органи не змогли забезпечити належного балансу між інтересами держави у стягненні судових зборів за розгляд позовів, з одного боку, та інтересом позивача у відстоюванні свого позову в суді, з другого боку, так як збір, який вимагався від заявника за розгляд справи надмірний. Внаслідок цього останній утримався від позову та справу так і не розглянуто судомо. Це, завдало шкоди самій суті права на доступ до суду так як, судовий збір, який підлягав сплаті дорівнював середньому річному заробітку у Польщі на той час. В той же час, Європейський Суд з прав людини у згаданому рішенні зазначає, що "Право на суд" не є абсолютним, а може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх "цивільних прав та обов`язків", пункт 1 статті 6 Конвенції залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети. Інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Більше того, положення пункту 1 статті 6 Конвенції не означає беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Відповідно вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції.

Разом з тим, позивачем не надано належного доказу на підтвердження тяжкого матеріального стану на момент звернення до суду з позовною заявою. Надана позивачкою довідка про те, що нею у 2020 році було отримано дохід в розмірі 10035,46 грн. суд не бере до уваги, оскільки вказані довідки не підтверджують всі види доходів та не стосуються періоду, в якому позивачка звертається до суду з позовом. Крім того, в позовній заяві позивачка просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 грн., та вказує, що у разі задоволення позову нею будуть надані підтвердження сплати таких витрат, при цьому, не скористалась правом на безоплатну правову допомогу, передбачену Законом України «Про безоплатну правову допомогу».

Окрім того, незадовільний матеріальний стан залежить і від відсутності у особи нерухомості, депозитів, акцій, активів у фінансових установах, документів про відсутність доходів членів сім`ї, відсутність чи наявність виплат соціальної допомоги, тощо.

Враховуючи викладене, суддя відмовляє у задоволенні клопотання про зменшення розміру судового збору.

Згідно з вимогами частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, прожитковий мінімум для працездатних осіб у відповідності до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 01 січня 2021 року становить 2270, 00 грн.

Таким чином, оскільки ціна позову становить 986 090,00 грн. то позивачці слід сплатити судовий збір в розмірі 9860,90 грн.

Оскільки в клопотанні про зменшення розміру судового збору відмовлено, суд продовжує строк, наданий позивачу на усунення недоліків.

На підставі наведеного, керуючись ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя,-

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Агаєвої С.М. про зменшення розміру судового збору - відмовити.

Позовну ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Калінчук Ірини Володимирівни про визнання договору довічного утримання недійсним - залишити без руху, запропонувати позивачу протягом 5 днів з моменту отримання ухвали усунути недоліки позовної заяви.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.Л. Шаренко