Справа № 344/8228/21
Провадження № 2/344/2893/21
У Х В А Л А

27 травня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Тататрінова О.А., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

26.05.2021 року представник позивача ОСОБА_3 звернувся до суду в інтересах позивача ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Позовна заява підписана представником позивача ОСОБА_3 , який діє на підставі довіреності № 205 від 20.05.2021 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Отже, виходячи із змісту вказаної норми СК України, право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу має лише один з подружжя та волевиявлення особи, щодо розірвання шлюбу є її індивідуальним бажанням, яке залежить від обставин, що склалися під час спільного проживання у шлюбі і має виражатися самостійно у певних діях, зокрема подання позову про розірвання шлюбу. Тобто, право на подачу позову про розірвання шлюбу є особистим правом подружжя та не підлягає передорученню.

У пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що розірвання шлюбу судом відбувається за позовом одного із подружжя відповідно до ст. 110 СК України.

Заборона подання позовної заяви про розірвання шлюбу представником одного з подружжя, що чітко випливає з ч.1 ст.110 СК України та із самої суті спору, не виключає участі представника сторін, насамперед позивача у розгляді справи про розірвання шлюбу.

Пленум Верховного Суду України в Постанові від 21 грудня 2007 року №11 роз`яснює, що сімейне законодавство не передбачає можливості розірвання шлюбу представником одного з подружжя або їх обох за довіреністю останніх, а правила Цивільного кодексу України про представництво, довіреність і доручення на ці правовідносини не поширюються.

Таким чином, зважаючи на спеціальну норму Сімейного кодексу України, позовна заява підписана особою, яка не має права її підписувати.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, заява повертається, коли вона підписана особою, яка не має права її підписувати.

Враховуючи наведене, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, яка подана та підписана представником позивача, слід повернути.

Керуючись ст.ст. 105, 110 СК України, п. 1 ч. 4 ст. 185, ст.ст. 260, 353 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - повернути заявнику.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня постановлення ухвали.

Суддя Татарінова О.А.