Провадження № 2/234/1027/21
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2021 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі судді Михальченко А.О.

секретар судового засідання Каліберда А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу № 234/11409/20 за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про стягнення заборгованості за договором позики

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

11.08.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договорами позики. Обґрунтовуючи позовні вимоги посилався на те, що 04.01.2019 він надав відповідачу за договорами позики грошові кошти у розмірі 237 206 грн. 00 коп. зі строком повернення до 04.01.2020. На підтвердження факту одержання коштів відповідач написав розписку. У встановлений договором строк позичальник гроші не повернув. Враховуючи викладене, просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь грошові кошти у розмірі 237 206 грн. 00 коп., а також 3% річних від суми боргу, що становить 4 191 грн. 00 коп., а усього 241 397 грн. 00 коп.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 31.08.2020 року по справі відкрите спрощене позовне провадження та відповідачу надано строк для подання відзиву на позов.

Відповідач своїм процесуальним правом не скористався та відзив на позов не подав.

Повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи позивач у судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи без його участі на задоволенні позовних вимог наполягав.

Повідомлений належним чином (шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання) про час, дату та місце судових засідань по справі, відповідач у судові засідання не з`явився. Надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги не визнав у повному обсязі.

Приписами ч.1 ст.223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи викладене суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, так як про дату, час і місце розгляду справи їх було повідомлено належним чином.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно зі статтею 1046 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 1049 ЦК України).

Частиною третьою статті 545 ЦК України передбачено, що наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

Відповідно до частини першої статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 545 ЦК України прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання зобов`язання частково або в повному обсязі. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Судом встановлено, що за умовами укладеного між сторонами договору від 04 січня 2019 відповідач ОСОБА_2 отримав у борг від позивача ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 237 206 грн. 00 коп. та зобов`язався повернути їх не пізніше 04.01.2020 рівними частками.

Тобто сторони уклали договір позики у простій письмовій формі. На підтвердження укладення договорів позики та факту отримання коштів відповідач написав розписку.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 530 ч. 1 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Письмових доказів, які б свідчили про повернення суми позики за договором від 04.01.2019 суду не подано.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги в частині стягнення суми боргу у сумі 237 206 грн. 00 коп. підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині стягнення 3% річних суд зазначає наступне.

Приписами ст.611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

З наданої суду розписки не встановлено, що сторони встановили у договорі правові наслідки невиконання ОСОБА_2 своїх договірних зобов`язань, але відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, встановивши, що ОСОБА_2 прострочив виконання своїх зобов`язань перед ОСОБА_1 за договором позики від 04.01.2020, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 3% річних підлягають задоволенню та погоджується з розрахунком позивача, а саме, що кількість днів прострочення складає з 05.01.2020 по 07.08.2020 - 215 днів; формула розрахунку С*3*Д:365:100, де - С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення. А відтак, 237 206,00*3*215:365:100 = 4 191 грн. 00 коп., що і є 3% річних за прострочку виконання зобов`язань.

Отже, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд зазначає, що згідно квитанцій 10.08.2020 за звернення до суду з зазначеним позовом ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 1 420 грн. 00 коп., а відтак, враховуючи приписи ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 420 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 2, 10, 13, 141, 264, 265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 ) заборгованість за договором позики від 04 січня 2019 року у розмірі 237 206 грн. 00 коп. (двісті тридцять сім тисяч двісті шість грн. 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 ) 3% річних за прострочення виконання договору позики від 04.01.2019 за період з 05.01.2020 по 07.08.2020 у сумі 4 191 грн. 00 коп. (чотири тисячі сто дев`яносто одна грн. 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 ) витрати по сплаті судового збору у сумі 2 420 грн. 00 коп. (дві тисячі чотириста двадцять грн. 00 коп.).

Апеляційна скарга на рішення може бути подана учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької області.

Суддя Краматорського міського суду А. О. Михальченко