У Х В А Л А

Справа №596/1123/19

27 травня 2021 року селище Богородчани

Суддя Богородчанського районного суду Івано-Франківської області Шишко О.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за його позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики. З урахуванням уточнених вимог просить стягнути з відповідача 50000 доларів США заборгованості за договором позики від 20.10.2018 року, а також 2424 доларів США 65 центів заборгованості за відсотками в період з 01.01.2019 року по 12.08.2020 року та судових витрат у справі.

27 травня 2021 року представник позивача подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відчуження нерухомого майна, що належить на праві власності Приватному Агоропромисловому Підприємству "Збаразьке", засновник та керівник якого є ОСОБА_2 , місце знаходження АДРЕСА_1 та на 1/2 частки будинку АДРЕСА_1 , а також до набрання чинності рішенням у справі заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти відчуження нерухомого та рухомого майна щодо Приватного Агоропромислового Підприємства "Збаразьке", засновник та керівник якого є ОСОБА_2 , місце знаходження АДРЕСА_1 та 1/2 частки будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, суд приходить до такого висновку.

Як видно зі змісту позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача 50000 доларів США заборгованості за договором позики від 20.10.2018 року, а також 2424 доларів США 65 центів заборгованості за відсотками в період з 01.01.2019 року по 12.08.2020 року та судових витрат у справі.

В заяві про забезпечення позову заявник просить накласти арешт на майно Приватного Агоропромислового підприємства "Збаразьке", засновником та керівником якого є ОСОБА_2 .

Підставами для необхідності вжиття заходів забезпечення позову заявником зазначено існування небезпеки невиконання майбутнього рішення суду про стягнення коштів у зв`язку з можливим відчуження відповідачем належного майна та ухиленням від виконання зобов`язань.

Згідно із положеннями статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову, які можуть бути застосовані судом. Так, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Згідно з вимогами ст.151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Пленум Верховного Суду України у постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, враховуючи мету процесуального інституту забезпечення позову (забезпечення реального виконання рішення суду в майбутньому), а також необхідність суворого дотримання процесуальних прав всіх учасників процесу, суд наголошує на те, що, звертаючись із заявою про забезпечення позову, заявник повинен зазначити конкретний склад такого майна, яке належить відповідачу (із наданням підтверджуючих доказів), і на яке він просить накласти арешт.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Розглядаючи питання забезпечення позову, суд має здійснити оцінку доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обгрунтованості, збалансованості інтересів сторін, імовірності утруднення виконання чи невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Позивачем не наведено жодних переконливих даних, які би вказували на наявність обставин з якими закон пов`язує застосування певного виду забезпечення позову. Посилання позивача на свої припущення, що у випадку задоволення позову відповідач не стане виконувати добровільно судове рішення, не є достатньою підставою для застосування заходів забезпечення позову.

Для забезпечення суду процесуальної можливості встановити співмірність заявленого виду забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, заявник повинен подати суду докази на підтвердження ринкової вартості належного відповідачу майна станом на час звернення до суду.

В той же час, на підтвердження зазначених у заяві про забезпечення позову обставин позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували сам факт існування будь-якого нерухомого чи рухомого майна у власності відповідача, ринкову вартість такого майна, у випадку його існування, станом на час звернення до суду, що унеможливлює визначити співмірність позовних вимог та заявлених заходів забезпечення позову.

Крім того, слід звернути увагу, що позивач звернувся в суд із вказаним позовом до відповідача 02.07.2019 року. Одночасно з поданням позову позивач звертався з аналогічною заявою про забезпечення позову, яку йому повернуто ухвалою від 05.08.2019 року.

Незважаючи на те, що пройшов значний період часу, у поданій заяві позивач не надає доказів того, що відповідач намагався відчужити будь-яке його майно.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що в заяві про забезпечення позову позивачем не наведено обґрунтованих та об`єктивних доказів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно Приватного Агоропромислового підприємства "Збаразьке", як і не доведено, що невжиття таких заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Зважаючи на вищевикладене, керуючись статтями 149-153 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за його позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення через Богородчанський районний суд.

Суддя О.А.Шишко