Справа № 405/4809/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2021 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого-судді: Драного В.В.

при секретарі: Дятел О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ПрАТ «Страхова група «ТАС» про відшкодування матеріальної шкоди з відповідачів ПрАТ «Страхова група «ТАС» та ОСОБА_2 у розмірі 26709,32 грн., також моральної шкоди з відповідача ОСОБА_2 у розмірі 12518 грн., завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позову вказав, що 15.11.2019 року відповідач ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом спричинив ДТП, а саме допустив зіткнення з іншим транспортним засобом, який знаходячись в некерованому стані допустив наїзд на цегляну стіну будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що спричинило власникам матеріальні збитки. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ «СГ «ТАС» з лімітом відповідальності 100000 грн. на одного потерпілого. 10.12.2019 року представник АТ «СГ «ТАС» Батков Р.О., який не мав кваліфікації оцінювача майна чи судового експерта, провів поверхневий огляд та фотографування пошкоджень вказаної будівлі, про що складено акт. При цьому, даний представник при огляді внутрішніх приміщень будинку вимірювальні прилади не застосовував, про що було зроблено відповідний запис в акті. 17.12.2019 року на підставі наданих представником ПрАТ «СГ «ТАС» Батковим Р.О. документів ФОП ОСОБА_3 було складено звіт про оцінку матеріальних збитків, в якому вказано, що вартість збитків становить 12930,64 грн. на двох потерпілих. При цьому, дана вартість визначалася без урахування внутрішніх пошкоджень будинку.

Вказав, що він замовив проведення судової будівельно-технічної експертизи щодо визначення вартості ремонтно-будівельних робіт, які необхідні для усунення завданих внаслідок ДТП пошкоджень, згідно якого вартість таких робіт складає 105022 грн. Однак, 21.01.2020 року ПрАТ «СГ «ТАС» повідомило позивача про те, що йому буде виплачена сума страхового відшкодування у розмірі 6465,32 грн. Вважає розмір даного відшкодування недостатнім для виконання ремонту зовнішніх стін та відновлювального ремонту квартири АДРЕСА_2 . При цьому, сума реальних збитків, завданих позивачу внаслідок ДТП перевищує ліміт страховика.

Також вказав, що сам факт пошкодження належного позивачу майна завдав йому глибоких душевних страждань. Внаслідок появи тріщини на стіні та стелі вказаної квартири позивач не може реалізувати її та здійснити заставу даного нерухомого майна. За таких обставин просить стягнути з ПрАТ «Страхова група «ТАС» на користь позивача 93534,68 грн. матеріальної шкоди, а з ОСОБА_2 26709,32 грн. матеріальної шкоди, яка складається з 10000 грн. витрат на проведення експертизи, 222 грн. поштових витрат, 11487,32 грн. збитків, не покритих страховим лімітом, 5000 грн. витрат на правничу допомогу та 12518 грн. моральної шкоди.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17.08.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

24.09.2020 року представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Надєєва О.О. подала до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнала та вказала, що витрати на правничу допомогу, проведення експертизи та поштові витрати не підтверджені. Більш того, вимога про відшкодування вартості проведеної на замовлення позивача будівельно-технічної експертизи є безпідставною, оскільки відшкодування її вартості передбачене лише у випадку, коли представник страховика не з`явися у визначений законом строк для визначення причин настання страхового випадку. Однак, представник страховика ПрАТ «СГ «ТАС» своєчасно з`явився на місце настання страхового випадку та провів відповідний огляд. Також зазначила, що позивач не довів, що внутрішні пошкодження квартири АДРЕСА_2 завдані внаслідок саме винних дій відповідача ОСОБА_2 . Більш того, позивач був присутнім під час огляду пошкодженого майна представником страховика, жодних зауважень щодо обсягу описаних ним пошкоджень не висловлював. Також вважає, що позивач не довів факту душевних страждань та не обґрунтував розмір заявленої моральної шкоди. За таких обставин просить відмовити у задоволенні позову.

28.09.2020 року представник відповідача ПрАТ «СГ «ТАС» подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав та вказав, що страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП майну третіх осіб. Так, матеріальний збиток, завданий позивачу як власнику майна згідно звіту, складеного ФОП ОСОБА_3 , становить 12930,64 грн., був відшкодований позивачу. При цьому, даний звіт було складено у строки, передбачені законом, а посилання позивача на висновок будівельно-технічної експертизи є некоректним, оскільки вона була проведена не на момент ДТП, а станом на 24.02.2020 року та не є доказом причинно-наслідкового зв`язку між ДТП та тріщинами на стелі та стіні квартири АДРЕСА_2 . За таких обставин просить відмовити у задоволенні позову.

30.09.2020 року позивач подав до суду відповідь на відзив ПрАТ «СГ «ТАС» на позовну заяву, в якому вказав, що страховик ПрАТ «СГ «ТАС» виплатив страхове відшкодування у розмірі 12930,64 грн. на двох потерпілих власників будинку. Також зазначив, що представник ПрАТ «СК «ТАС» Батков Р.О. провів огляд пошкоджень непрофесійно, а тому у позивача виник обґрунтований сумнів у правильності звіту, складеного ФОП ОСОБА_3 . За таких обставин просить задовольнити позовні вимоги повністю.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20.01.2021 року підготовче провадження у справі закрито, призначено розгляд справи по суті.

Позивач та його представник адвокат Бабков А.А. у судовому засіданні 17.03.2021 року позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. 30.08.2021 року позивач подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити повністю та розгляд справи провести без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Надєєва О.О. у судовому засіданні 17.03.2021 року позовні вимоги не визнали, доводи викладені у відзиві на позовну заяву підтримали, просили відмовити у задоволенні позовних вимог. 30.08.2021 року представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Надєєва О.О. проти задоволення позовних вимог заперечила, просить розгляд справи провести без її участі.

Представник відповідача ПрАТ «СГ «ТАС» в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надав.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 є одним (разом із ОСОБА_4 та Фабрикою «Прогрес») із співвласників житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6, 59).

15.11.2019 року о 11:20 год. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Lada Largus, номерний знак НОМЕР_1 в м. Кропивницький на перехресті вул. Покровської та вул. Архангельської, був неуважним, не стежив за зміною дорожньої обстановки, виїжджаючи з другорядної ділянки проїзної частини, не надав переваги в русі автомобілю Volkswagen Caddі, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі вул. Архангельська, по праву сторону відносно руху транспортного засобу ВАЗ Largus, номерний знак НОМЕР_1 , та допустив з ним зіткнення. Після зіткнення транспортний засіб Volkswagen Caddі, д.н.з. НОМЕР_2 , знаходячись в некерованому стані, допустив наїзд на цегляну стіну будинку АДРЕСА_1 , спричинивши власникам матеріальних збитків.

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.02.2020 року в справі № 405/8686/19 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с. 52-53).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 як водія автомобіля ВАЗ Largus, номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована відповідачем ПрАТ «СГ «ТАС» згідно полісу серії АО № 005555027, ліміт за шкоду майну 100000 грн. (а.с. 57).

10.12.2019 року ПрАТ «СГ «ТАС» отримало від позивача ОСОБА_1 повідомлення про ДТП (а.с. 76-77).

Того ж дня представник ПрАТ «СГ «ТАС» Батков Р.О. склав акт огляду місця події/пошкодженого майна, який містить відомості як про внутрішні, так і зовнішні пошкодження житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . У графі акту «Інші встановлені оглядом обставини» зазначено, що будинок старий, в деяких місцях простежується просідання фундаменту, механічні пошкодження з обох боків будинку, зв`язок внутрішніх та зовнішніх пошкоджень простежити неможливо (а.с. 78-80). З даним актом позивач ОСОБА_1 був ознайомлений, жодні зауваження від нього не надходили.

Згідно Висновку № 24/523-1 про розмір матеріального збитку, складеного 17.12.2019 року ФОП ОСОБА_3 (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 284/19 від 09.04.20219 року) на замовлення страховика розмір матеріального збитку, завданого дерев`яній будівлі, яка обкладена цеглою, що постраждала внаслідок ДТП та розташована за адресою: АДРЕСА_3 , станом на 15.11.2019 року становить 12930,64 грн. без врахування ПДВ (а.с. 8-33). У процесі роботи ФОП ОСОБА_3 використав акт огляду місця події/пошкодженого майна від 10.12.2019 року, витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, договір купівлі-продажу, технічний паспорт на будинок, фотовізуальну характеристику пошкоджених елементів (зовнішній фасад будинку), що були надані замовником ПрАТ «СГ «ТАС».

Поряд з цим, позивач замовив у судового експерта Тарана О.С. будівельно-технічну експертизу для подання до суду, на вирішення якої було поставлено питання: Яка вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно здійснити для усунення тріщин стін та стелі квартири № в житловому будинку по АДРЕСА_1 . Згідно висновку № 23/19 від 24.02.2020 року вартість таких робіт в цінах на дату складання висновку становить 105022 грн. (а.с. 36-41).

21.01.2020 року ПрАТ «СГ «ТАС» своїм листом № 00707/9120 повідомило позивача про виплату страхового відшкодування за завданий йому матеріальний збиток внаслідок ДТП у розмірі 12930,64 грн. (а.с. 58).

Згідно п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами статей 1187, 1188 ЦК України.

За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року № 4, якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

Згідно ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За приписами статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Аналогічний висновок зроблено у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/18006/15-ц від 04.07.2018 року.

Згідно п. 31.1 ст. 31 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон 1961-IV) розмір шкоди, пов`язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного оцінювачем або експертом відповідно до законодавства.

При цьому, відповідно до п. 34.2, 34.3 ст. 34 Закону 1961-IV протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Згідно п. 36.2 ст. 36 Закону 1961-IV якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Висновок № 24/523-1 про розмір матеріального збитку, складений 17.12.2019 року ФОП ОСОБА_3 , який має відповідний сертифікат суб`єкта оціночної діяльності.

При цьому, даний висновок не містить посилань на внутрішні пошкодження будинку позивача, оскільки представник страховика не знайшов підтверджень причинно-наслідкового зв`язку між внутрішніми пошкодженнями будинку та ДТП, про що зазначив в акті огляду, з яким позивач був ознайомлений, та жодних заперечень по його змісту не надавав.

Крім того, представник страховика прибув на місце настання страхового випадку в межах строків, визначених п. 34.2 ст. 34 Закону 1961-IV, здійснив відповідний огляд, а тому відсутні правові підстави для відшкодування позивачу витрати на проведення експертизи.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 цього Кодексу.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Свідком може бути кожна особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються справи. (ч. 1 ст. 69, ст. 76 ЦПК України).

Всупереч наведеним нормам процесуального права, позивач не надав доказів, що підтверджували б той факт, що визначений страховиком ПрАТ «СГ «ТАС» розмір завданих збитків є необґрунтованим або заниженим, а також інших доказів на підтвердження обставин, викладених у позові. Висновок будівельно-технічної експертизи № 23/19 від 24.02.2020 року не може вважтися належним доказом даних обставин, оскільки він не підтверджує наявності причинно-наслідкового зв`язку між внутрішніми пошкодженнями будинку та протиправними діями ОСОБА_2 та визначає вартість ремонтних робіт станом на 24.02.2020 року, а не матеріальний збиток позивача внаслідок ДТП.

У свою чергу, відповідач ПрАТ «СГ «ТАС» надав належні та допустимі докази, що визначають розмір підтверджених збитків (вартість виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі), завданих позивачу.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги до відповідачів про стягнення матеріальної шкоди в тому числі витрат на проведення експертизи, поштових витрат та збитків, не покритих страховим лімітом є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

В абзаці другому пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Тобто, правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю, є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Разом з тим, обов`язок доведення наявності шкоди, протиправності діяння та причинно-наслідкового зв`язку між ними покладається на позивача. Відсутність однієї із складової цивільно-правової відповідальності є підставою для відмови у задоволенні позову.

Отже, визначальним у вирішенні такої категорії спорів є доведення усіх складових деліктної відповідальності на підставі чого суд встановлює наявність факту заподіяння позивачу моральної шкоди саме тими діями (бездіяльністю), які встановлені судом (суддею).

Вказаний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 19.03.2020 року у справі № 686/13212/19.

В обґрунтування завдання позивачу моральної шкоди позивач вказав на сам факт пошкодження належного позивачу майна, що завдало йому глибоких душевних страждань та на появу тріщини на стіні та стелі вказаної квартири, внаслідок чого позивач не може реалізувати, здійснити заставу даного нерухомого майна.

Однак в порушення вказаних вище процесуальних норм позивач не надав жодних доказів на підтвердження даних обставин. Так, позивач своєчасно отримав страхове відшкодування у повному розмірі за пошкоджене майно. Доказів того, що позивач позбавлений можливості реалізувати належний йому будинок в тому числі шляхом застави, не надав. Так само в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження наявності причинно-наслідкового зв`язку між внутрішніми пошкодженнями будинку та протиправними діями ОСОБА_2 .

Відтак, наданих позивачем до суду доказів недостатньо для відшкодування моральної шкоди, оскільки позивач зобов`язаний довести не лише протиправність діяння, яким йому завдано шкоду, але й факт настання негативних наслідків у вигляді моральної шкоди, її розмір та причинний зв`язок з протиправними діями.

З огляду на викладене, враховуючи, що позивач не надав доказів заподіяння відповідачем моральних страждань або втрат немайнового характеру, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди також задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 11 13, 19, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_5 ), Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» (03062, м. Київ, пр-т Перемоги, 65) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 09.09.2021 року.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В. Драний