У Х В А Л А Справа № 932/3417/21

Провадження № 2/932/1525/21

21 травня 2021 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, в особі судді Куцевола В.В., вивчивши клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору,

В С Т А Н О В И В :

06.05.2021 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у підсистемі «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору.

Заяву обґрунтовує тим, що вимога суду про усунення недоліків позовної заяви у вигляді надання доказів сплати судового збору є незаконною, оскільки суд не має повноважень на обмеження його конвенційних та конституційних прав на доступ до правосуддя, а також тому, що в ухвалі суду про залишення позову без руху відсутні посилання на норми закону, які надають право державі, в особі суду, обмежувати його особисті права на доступ до правосуддя. Ухвалами Верховного Суду від 01.03.2021 року по справі № 201/11594/20 та від 01.03.2021 року по справі № 201/12248/20 він звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір». Решту недоліків позовної заяви вважає несуттєвими, оскільки ідентифікаційний код ОСОБА_1 є наступним: НОМЕР_1 , а ціна позову необхідна виключно для визначення розміру судового збору, що підлягає сплаті, тоді як він не зобов`язаний сплачувати судовий збір. Не зазначення ним конкретної суми на відшкодування шкоди на його думку не перешкоджає розгляду справи по суті. З посиланням на Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, Конституцію України, рішення Конституційного Суду України від 23.05.2001 року у справі № 1-17/2001 № 6-рп/2001, звернувся до суду з цією заявою.

Розглянувши заяву позивача про звільнення йогої від сплати судового збору, суд приходить до висновку про залишення її без задоволення за наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно із вимогами ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Рішенням ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» передбачено, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб не завдати шкоди самій суті цього права та має переслідувати законну мету.

Судом встановлено, що 26.04.2021 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у підсистемі «Електронний Суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Держави України в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації та Головного управління казначейської служби України у Дніпропетровській області, треті особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , благодійний фонд «Екологія-Геос» про визнання дій чи бездіяльності з розгляду скарги протиправними, зобов`язання вчинити дії на поновлення низки гарантій, шляхом впровадження у виробництво технології, зобов`язання відшкодувати за порушення гарантій моральну шкоду, відшкодування матеріальної шкоди та стягнення матеріальних збитків у вигляді упущеної вигоди.

Ухвалою суду від 29.04.2021 року позовну заяву залишено без руху для подання до суду позовної заяви у новій редакції з визначенням реєстраційного номеру облікової картки платника податку ОСОБА_1 ; ціни позову; викладу обставин спору з Головним управлінням Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області або перегляду процесуального статусу цієї юридичної особи; уточнення вимог про стягнення вартості енергоносіїв на предмет суми; перегляду процесуального статусу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , благодійного фонду «Екологія-Геос», на користь яких заявлено позовні вимоги, або перегляду обсягу змісту позовних вимог; виконання обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються; зазначення у переліку додатків до позовної заяви долучених до неї копій письмових доказів; виконання попереднього, орієнтовного розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; зазначення тих доказів, які підтверджують вказані ним обставини та зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; усунення неточності щодо подання цивільного позову до Дніпропетровського окружного адміністративного суду за правилами КАС України; надання доказів сплати судового збору за вимоги майнового характеру у розмірі 1% від визначеної ним ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачем отримано копію ухвали суду від 29.04.2021 року на зазначену ним електронну пошту 30.04.2021 року, про що свідчить довідка про доставку електронного листа.

Оскільки позивачем отримано копію ухвали суду про залишення позовної заяви без руху 30.04.2021 року, а також тому, що позивачу було визначено п`ятиденний строк на усунення зазначених недоліків, з заявою про звільнення його від сплати судового збору він мав звернутись у строк, встановлений на усунення недоліків, тобто до 05.05.2021 року включно. Однак позивачем своє клопотання про звільнення від сплати судового збору сформовано у підсистемі «Електронний суд» 06.05.2021 року.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України). Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України).

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 120 ЦПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до вимог ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Оскільки строк на усунення недоліків позовної заяви встановлений судом, він поновленню не підлягає та міг бути продовжений судом за клопотанням позивача, поданим до спливу такого строку.

Позивач посилається на ухвали Верховного Суду від 01.03.2021 року по справі № 201/11594/20 та по справі № 201/12248/20, якими його звільнено від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», згідно з яким судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

До позовної заяви не долучено судового акту, яким було б встановлено неправомірність дій, рішень чи бездіяльності органу державної влади, натомість позивач прохає визнати бездіяльність відповідача з розгляду його звернення протиправною. Окрім цього, його позов має і інші вимоги, не пов`язані із відшкодуванням шкоди.

В рішенні у справі «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення п. 1 ст. 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення у справі «Шишков проти Росії» від 20 лютого 2014 року).

За викладених обставин пропуску строку на подання клопотання про звільнення від сплати судового збору та його безпідставності, клопотання позивача задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 4, 6, 136, 258, 260, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Куцевол