Справа № 302/1161/20
№ 2/302/37/21
Номер рядка звіту 69
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.01.2021 смт.Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді КривкаВ. П

без участі сторін та їх представників,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні райсуду в смт.Міжгір`ї в порядку спрощеного провадження без виклику сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

18.11.2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаними позовними вимогами, які вмотивувала так.

Сторони перебували у шлюбі з 11.11.2014 по 07.02.2018 року. Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу малолітній син сторін залишився проживати з позивачкою та перебуває на її утриманні. На підставі рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 07.02.2018 року відповідач на користь позивачки сплачує аліменти на утримання дитини в розмірі твердої грошової суми 1500 грн. щомісячно. На даний час малолітня дитина сторін потребує значно більшого догляду та коштів, оскільки часто хворіє, також збільшуються потреби в розвитку дитини. Позивачка не може працевлаштуватись на постійне місце праці, оскільки вимушена вести догляд за малолітньою дитиною віком 5 років. З урахуванням викладеного та на підставі ст.192 СК України, позивачка просить змінити визначений рішенням суду розмір аліментів з 1500 грн. на 2500 грн щомісячно на кожну дитину.

Згідно ухвали Міжгірського районного суду Закарпатської області від 26.11.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін від позивачки та відповідача до суду не надходили.

17.12.2020 року відповідач ОСОБА_2 подав суду відзив на заявлений позов ОСОБА_1 , та просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову з таких підстав. Позивачка жодним доказом не доводить суду наведені нею у позові обставини. Позивачка покликається на ті ж самі обставини, що і під час розгляду справи № 302/11/18. Також відповідач просить взяти до уваги, що він належно сплачує аліменти за рішенням суду. У більшому розмірі сплачувати аліменти не має можливості, оскільки проживає разом з батьками, які є непрацюючими, його доходи є нерегулярними та незначними, з огляду на його несистематичні заробітки. Постановлення судового рішення про стягнення з нього аліментів у розмірі 2500 грн на місяць може призвести до виникнення заборгованості, що унеможливить його виїзд на заробітки.

Позивачка 20.01.2021 року подала суду заяву в якій вказує, що заявлений позов підтримує просить такий задовольнити. Відповідь на відзив відповідача подавати не бажає. Додатково пояснила таке. Відповідач зі своєю другою дружиною виїзжає на сезонні роботи до Чеської республіки, в 2020 році придбав автомобіль марки "Шкода Октавія", побудував будинок, який офіційно не ввів в експлуатацію та не зареєстровав право власності на такий, але проживає в такому. Батьки відповідача проживають в іншому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , разом із своїм меншим сином, який є працездатного віку. З акту-обстеження матеріально побутових умов сім`ї відповідача не вбачається важкого матеріального становища ОСОБА_2 . Інших утриманців, окрім їх дитини, відповідач не має, участі у додаткових витратах пов`язаних з утриманням дитини відповідач не бере. Також позивачка, просить взяти до уваги, що проживає разом з батьками, які і допомагають їй утримувати сина. Однак на утриманні її батьків є син (брат позивачки), який визнаний особою з інвалідністю, тому батькам дуже важко допомагати позивачці. Позивачка в середньому щомісячно витрачає на дитину 5000 грн. В ці витрати входять: придбання одягу, взуття дитині, розваги, витрати на іграшки, ліки, медичне обслуговування, їжа тощо. Добровільно сплачувати аліменти в більшому розмірі відповідач не бажає. Відповідач не навідує дитину та не спілкується із сином вже більше трьох років, жодних подарунків дитині не дарує.

Оцінивши зміст позову, відзиву, доводи сторін, подані в справу докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають до задоволення з огляду на таке обґрунтування.

Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..Після розірвання шлюбу малолітня дитина сторін залишилась проживати з позивачкою, за згодою відповідача. 07.02.2018 року Міжгірський районний суд Закарпатської області ухвалив рішення у справі № 302/41/18, яким присуджено стягнути з ОСОБА_2 (відповідача) в користь ОСОБА_1 (позивачки) аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину по віку, передбаченого ст. 182 СК України, до його повноліття починаючи з 18.01.2018 року. Рішення суду набрало законної сили 10.03.2018.

25.04.2018 року на підставі виконавчого листа № 302/41/18 виданого Міжгірським районним судом 16.03.2018, державним виконавцем ВДВС Міжгірського РУЮ Маркович І.В. відкрито виконавче провадження № 56267892 про стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі по 1500 грн. щомісячно. Згідно довідки Міжгірського РВ ДВС від 11.11.2020 року відповідач заборгованості зі сплати аліментів не має.

Згідно довідки виконкому Колочавської с/ради від 16.11.2020 за № 2246, позивачка ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_2 , та має слідуючий склад сім`ї: син ОСОБА_3 , 2015 р.н., ОСОБА_5 , 1967 р.н., ОСОБА_6 , 1967 р.н.

Позивачка вказала, що є непрацюючою, веде догляд за малолітнім сином віком п`ять років, який часто хворіє, з часу присудження аліментів її матеріальне становище погіршилось, у зв`язку із збільшенням витрат на дитину.

Відповідач позов заявлений позивачкою заперечив повністю, з огляду на ті обставини, що він є сезонним робітником, періодично виїзжає на сезонні роботи, а тому його доходи є мінливими та не стабільними. На його утриманні перебувають батьки, які є непрацюючими, батько позивача є пенсіонером.

Статтею 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно з ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ст.182 СК України).

Статтею 180 СК України, передбачено, що батьки зобов`язані нести однакові витрати на утримання дітей. Статтею 7 закону «Про державний бюджет України на 2021 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років має становити: з 1 січня 2021 року - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини, та рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Під час вирішення будь яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. (ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7,8 ст. 7 СК України).

Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Подані сторонами докази і доводи, системний аналіз правових норм сімейного законодавства, застосованого судом, переконують суд у тому, що позов ОСОБА_1 в частині збільшення розміру аліментів на утримання малолітнього сина віком п`ять років є обґрунтованим та підлягає до задоволення. При визначенні розміру аліментів суд також керується інтересами дитини, яка має мати гідний рівень матеріального забезпечення, така правова позиція висловлена у постанові КЦС ВС від 25.09.2019 № 755/14148/18.

Суд, відхиляє заперечення - позицію відповідача щодо нестабільності його доходів та неможливості в майбутньому сплачувати аліменти у розмірі твердої грошової суми 2500 грн, що призведе до зростання заборгованості по їх сплаті, оскільки у разі погіршення матеріального стану або зміни сімейного стану, погіршення здоров`я, відповідач має право, на підставі ст. 192 СК України, звернутися до суду із позовом про зменшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду. Окрім цього, відповідач у відзиві не вказує свої реальні середньомісячні заробітки - доходи, як сезонного робітника, а також не вказує суму витрат, які відповідач несе у зв`язку з утриманням будинку та батьків. З акту-обстеження матеріально побутових умов відповідача, який доданий до відзиву, не вбачається важкого матеріального становища ОСОБА_2 . Також відповідачем не додано суду довідку про склад сім`ї, з якої б вбачалося, що він є єдиним утриманцем своїх батьків, як їх єдиний син.

Стаття 81 ч.1 ЦПК України вимагає від сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з положеннями статті 141 ч.1 ЦПК України, законом «Про судовий збір» судові витрати у виді судового збору в сумі 908 грн слід покласти на відповідача із стягненням у користь держави.

Керуючись ст.ст. 263-265, 268, 273, 279 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Збільшити розмір аліментів на утримання малолітньої дитини, визначених рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 07.02.2018 року в справі № 302/41/18, провадження № 2/302/71/18.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ) в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП - НОМЕР_2 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі твердої грошової суми 2500 грн, але не менше 50 % чинного до застосування прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави судовий збір у сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в Закарпатський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Міжгірський районний суд Закарпатської області, відповідно до положень п. 15.5 ч. 1 розділу VII «Перехідні положення» ЦПК України.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 273 ЦПК України.

Суддя: В. П. Кривка