2/465/1734/21
У х в а л а

про залишення без руху

"26" травня 2021 р. м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Марків Ю.С.,

з участю секретаря судових засідань Чапля В.С.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Козій А.В.

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Львівського обласного шкірно-венерологічного диспансеру, третя особа: головний лікар Львівського обласного шкірно-венерологічного диспансеру Вісьтак Ярослав Володимирович про визнання незаконним та скасування наказу, стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Франківського районного суду м.Львова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Львівського обласного шкірно-венерологічного диспансеру, третя особа: головний лікар Львівського обласного шкірно-венерологічного диспансеру Вісьтак Ярослав Володимирович про визнання незаконним та скасування наказу, стягнення моральної шкоди.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 23.11.2020 року суддею Марків Ю.С. цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Львівського обласного шкірно-венерологічного диспансеру, третя особа: головний лікар Львівського обласного шкірно-венерологічного диспансеру Вісьтак Ярослав Володимирович про визнання незаконним та скасування наказу, стягнення моральної шкоди прийнято до свого провадження та призначено розгляд справи в судове засідання.

Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача в судовому засіданні 16.04.2021 року заявлено клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору. Клопотання мотивує тим, що розмір судового збору є занадто обтяжливим для позивачки, яка з липня 2019 року є безробітною, предмет спору стосується вирішення її трудових прав, а через несплату судового збору вона не зможе здійснити захист своїх прав та будуть порушені її права на звернення до суду.

Окрім цього, 26.05.2021 року до суду від представника позивача - адвоката Райхеля Р.П. надійшли копії сторінок трудової книжки ОСОБА_2 та інформація про отримані доходи позивачки ОСОБА_2 .

Представник позивача у судовому засіданні після дослідження наданих документів про отримання доходів позивачкою за попередній календарний рік просив розглянути клопотання про відстрочення сплати судового збору, зважаючи на те, що 5% від розміру доходу позивачки за 2020 рік є більшим, ніж сума судового збору, яку слід сплатити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, просив відмовити в задоволенні такого, а позов - залишити позов без руху у зв`язку з несплатою позивачкою судового збору.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку сторін, судом встановлено, що позовну заяву слід залишити без руху, з наданням позивачу строку для усунення недоліків такої.

Відповідно до ч.11 ст.187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Судом встановлено, що відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 21.04.2021 року №722/51.10-07 від 21.04.2021 року, ОСОБА_2 за період з 1 кварталу 2020 року по 4 квартал 2020 року отримала 30943,19 грн. доходу.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем заявлено одну вимогу немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору в установлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ст.136 Цивільного процесуального кодексу України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1)розмір судового збору перевищує 5 відсотків розмір у річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є:а) військовослужбовці; б)батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в)одинокі матері(батьки),які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г)члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ)особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3)предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зістаттею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Аналізуючи зазначені норми права, вважаю, що підставою, з урахуванням якої суд може відстрочити сплату судового збору позивачу є його матеріальний стан. При цьому, Закон передбачає вичерпний перелік умов, за яких суд може відстрочити сплату судового збору з урахування його майнового стану. Інших підстав для постановлення судом ухвали з цього питання вищевказані нормативно-правові акти, які регулюють зазначене питання, не передбачають.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 N 3674-VI.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», у редакції чинній на момент подання позову за подання позову немайнового характеру фізичною особою встановлюється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та за подання позову майнового характеру фізичною особою встановлюється у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу станом на 01 січня 2019 року становив 1921,00 грн.

Відтак, ставка, що підлягає до сплати при поданні позовної заяви за вимогу немайного характеру становить 768,40 грн. та за вимогу майного характеру - 768,40 грн.

Як вбачається з доданих представником позивача відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, 5 відсотків розміру річного доходу позивачки за попередній календарний рік є більшим, ніж сума судового збору, яка має бути нею сплачена за подання позову про визнання незаконним та скасування наказу, стягнення моральної шкоди.

Наявність будь-якої іншої умови, які передбачені ст.8 Закону України «Про судовий збір» та стосувались позивачки, суд не встановив.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про відмову позивачці у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Таким чином, позивачці необхідно здійснити оплату судового збору у розмірі 1536,80 грн.

Разом з тим, слід зауважити, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням у доступі до правосуддя. Так, згідно з практики Європейського суду з прав людини, сформульовану, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (пункт 31) зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Враховуючи те, що позовна заява не відповідає вимогам ст.175 ЦПК України, приходжу до переконання, що вона підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, встановивши спосіб усунення недоліків шляхом подання до суду квитанції про сплату судового збору.

Керуючись ст.ст.175,177,185, 187 ЦПК України-

ухвалив:

В задоволенні клопотання представника позивача про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_2 до Львівського обласного шкірно-венерологічного диспансеру, третя особа: головний лікар Львівського обласного шкірно-венерологічного диспансеру Вісьтак Ярослав Володимирович про визнання незаконним та скасування наказу, стягнення моральної шкоди - залишити без руху та запропонувати позивачу протягом п`яти днів з дня отримання ухвали, усунути вказані недоліки позовної заяви, попередивши, що у випадку невиконання даної ухвали позовна заява буде залишена без розгляду.

Копію ухвали надіслати позивачу для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Марків Ю.С.