Справа № 242/3857/20
Провадження № 2/242/310/21
І м е н е м У к р а ї н и
21 січня 2021 року Селидівський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Капітонова В. І., при секретарі Нарижній О. Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості.
Позовні вимоги мотивовані тим, ОСОБА_2 звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, в зв`язку із чим підписала заяву № б/н від 14 вересня 2009 року, згідно з якою отримала кредит в розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У подальшому кредитний ліміт збільшився до 5 000,00 грн.
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві.
Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п. 3.2, 3.3 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду на прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.
Відповідач зобов`язався на підставі п. 2.1.1.2.12 Договору погашати заборгованість за кредитом, процентами за його користування, по перевитраті платіжного ліміту,а також оплачувати в комісії на умовах, передбачених Договором.
У разі прострочення виникнення прострочених зобов`язань за кредитом згідно п. 2.1.1.12.6 Договору Клієнт сплачує банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування.
АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в розмірі, встановленому Договором.
Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. У зв`язку із визначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 08 липня 2020 року має заборгованість в розмірі 16 589,81 гривень, яка складається з наступного:
- 14 477,62 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту;
- 2 112,19 грн. нарахована пеня.
На підставі вищевикладеного, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 16 589,81 грн., а також суму сплаченого судового збору в розмірі 2 102,00 грн.
Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справу у його відсутність, а також про згоду на ухвалення судом заочного рішення.
Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з`явився. Згідно ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
У відповідності зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі й на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом.
У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Так, в обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідач ОСОБА_2 порушила зобов`язання за кредитним договором, укладеним за заявою від 14 вересня 2009 року б/н, в зв`язку із чим виникла заборгованість. Крім того, позивач зазначив, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві.
Проте на підтвердження обставин, викладених у позовній заяві, позивач надав, зокрема, копію заяви про отримання картки банку, яка підписана ОСОБА_3 .
Будь-яких документів, які містять інформацію про зміну ОСОБА_3 прізвища на « ОСОБА_4 », матеріали справи не містять.
Крім того, із наданих до суду копії Умов та Правил надання банківських послуг, а також довідки про умови кредитування неможливо визначити, що кредитний договір, заборгованість за яким просить стягнути банк, укладений саме з відповідачем ОСОБА_1 . В матеріалах справи міститься копія паспорту ОСОБА_1 , проте даний документ також не підтверджує наявність заборгованості останньої перед АТ КБ «Приватбанк» за кредитом.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В судові засідання представник АТ КБ «Приватбанк» не з`являвся, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.
У зв`язку з неявкою представника позивача до суду, суд позбавлений можливості з`ясувати обставини, що підлягають доказуванню у повному обсязі, та відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України роз`яснити позивачу його процесуальні права та обов`язки, та наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій.
Частиною 1 ст. 84 ЦПК України визначено право учасника справи, у разі неможливості самостійно надати докази, подати клопотання про витребування доказів судом.
Проте будь-яких клопотань про витребування доказів від представника позивача до суду не надходило.
Суд зауважує, що у відповідності до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Суд також звертає увагу, що за вимогами, визначеними в ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Таким чином, проаналізувавши представлені сторонами в силу вимог ст.ст. 76,77 ЦПК України докази та оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд вважає, що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» задоволенню не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 610, 612, 1054 ЦК України, ст.ст. 13,81,84, 280, 259, 264, 265 ЦПК України, суд, -
В задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після початку її функціонування, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя В. І. Капітонов