Справа № 212/8006/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Дехти Р.В., секретаря судового засідання Колісник К.Е. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг, в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України, за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

03 листопада 2020 року представник АТ Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з цим позовом . В обґрунтування позову йдеться про те, що 29 червня 2011 року ОСОБА_1 звернулась до ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 29.06.2011. Для користування кредитним картковим рахунком ОСОБА_1 отримала кредитну картку та встановлено початковий кредитний ліміт, що в подальшому був збільшений до 21 000,00 грн. відповідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань з повернення кредиту, виникла заборгованість, котра станом на 20 вересня 2020 року становить 36 984 грн. 44 коп., що складається з:

-26 340 грн. 96 коп. заборгованість за тілом кредиту

-в т.ч. 20,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту;

-26 320 грн. 96 коп. - заборгованості за простроченим тілом кредиту;

-0,00 грн. заборгованості за нарахованими відсотками;

-10 643, 000 грн. - заборгованості по простроченими відсотками;

-0,00 грн. заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст.. 625 ЦК Украъни;

-0,00 грн. нарахованої пені;

-0,00 грн. нарахованої комісії.

Представник АТ КБ «ПриватБанк» в позові просив стягнути на користь банку з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором б/н від 29 червня 2011 року у розмірі 36 984 грн. 44 коп. та судові витрати у справі судовий збір 2 102 грн.

Ухвалою суду від 11 листопада 2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 11 грудня 2020 року, розгляд справи було відкладено на 15 січня 2021 року .

22 грудня 2020 року відповідачка ОСОБА_1 через канцелярію суду надала відзив на позовну заяву у якому висловила свої заперечення проти позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» не погоджуючись з обставинами , викладеними у ній. ОСОБА_1 у відзиві зазначила, що у підписаній нею заяві відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафу) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Посилання позивача на роздруківку (витяг з «Умов та Правил надання банківських послуг ») із сайту вважає неналежним доказом ознайомлення позичальника саме з цими умовами кредитування під час підписання заяви. Також у відзиві зазначила про застосування строку позовної давності .

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в наданій на адресу суду заяві просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Не заперечував проти заочного розгляду справи на підставі наявних доказів .

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. У відзиві просила суд відмовити позивачу у задоволенні позову, справу розглянути без ії участі.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 29 червня 2011 року ОСОБА_1 звернулась до ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» (з 14 червня 2018 року), з метою отримання банківських послуг (кредитування ), у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 29 червня 2011 року.

У заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

Відповідачці Банком було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, котрий в подальшому був збільшений до 21 000,00 грн.

До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 20 вересня 2020 року становить 36 984, 44 грн. та складається з:

-26 340 грн. 96 коп. заборгованість за тілом кредита

-в т.ч. 20,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредита

-26 320 грн. 96 коп. - заборгованості за простроченим тілом кредиту;

-0,00 грн. заборгованості за нарахованими відсотками;

-10 643, 000 грн. - заборгованості по простроченими відсотками;

-0,00 грн. заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст.. 625;

-0,00 грн. нарахованої пені;

-0,00 грн. нарахованої комісії.

За вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Анкета - заява без номеру від 29.06.2011 року, на яку позивач посилається як на кредитний договір, не є ним та не може ним бути через те, що вона не відповідає вимогам ст. 1054 ЦК України. У даній заяві не визначено який банківський продукт отримувала відповідачка, в якій сумі їй були надані грошові кошти та на яких умовах і на який строк.

Надані позивачем витяг з Умов та Правил надання банківських послуг відповідачем не підписаний, доказів про те, що відповідач погодилася на їх застосуванні відносно неї позивач не надав.

Відповідно до наданої позивачем виписки з карткового рахунку відповідача, яка за замістом не суперечить виписці з карткового рахунку відповідача, що була надана ним до заяви про перегляд заочного рішення, відповідачка загалом отримала від відповідача грошові кошти у розмірі 29 000 гривень.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду у цивільній справі № 342/18/17, провадження № 14-131цс19, викладеній у постанові від 03.07.2019 року, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що неможливо застосувати правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (…) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (…), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду вказувала, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд повинен враховувати висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду.

Згідно ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року за № 1402-VІІІ висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями.

Конституційний Суд України у рішенні від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно- правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

Пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Тому відсутні підстави вважати, що при складанні анкети-заяви від 29.06.2011 року від імені відповідача, позивач АТ КБ «ПриватБанк» дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 року за № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк.

Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

Оскільки судом встановлено, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, суму отриманих від Банку грошових коштів не повернув, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 26 340, 96 грн., що складається з: 20,00 грн. заборгованості за поточним тілом кредиту; 26 320,96 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту.

Суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по простроченим відсотками у розмірі 10 643 грн.48 коп. задоволенню не підлягають у зв`язку з тим, що в постанові від 03.07.2019 року у справі № 14-131цс19 Велика Палата Верховного Суду дійшла правового висновку про те, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Як встановлено матеріалами справи, надані представником позивача Умови та Правила надання банківських послуг, які містяться в матеріалах справи, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 26 червня 2011 року.

Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

З огляду на зазначене, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача лише тіло кредиту у розмірі 26 340 грн. 96 коп. за кредитним договором між сторонами від 26 червня 2011 року і відмовити у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення заборгованості по простроченим відсоткам за користування кредитом.

Суд зазначає, що відсутні підстави застосування позовної давності, оскільки відповідач по справі визнавав свій борг, оскільки через термінал самообслуговування поповнював свій картковий рахунок, що свою чергу зменшувало суму заборгованості відповідача перед банківською установою

За таких обставин, суд задовольняє позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» частково.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, пропорційно у розмірі задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 19, 76-81, 89,133, 141, 258-259, 263-265,279, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНий БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (01001 м. Київ, вул. Грушевського 1-Д, 0,) заборгованість за кредитним договором № б/н від 29 червня 2011 року в сумі 26340 гривень 96 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП : НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (01001 м. Київ, вул. Грушевського 1-Д, 0) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1492 гривень 42 копійки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

ПОЗИВАЧ: АкціонернЕ товариствО комерційний банк «Приватбанк» (01001 м. Київ, вул. Грушевського 1-Д, 0)

ВІДПОВІДАЧ: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП : НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 20 січня 2021 року.

Суддя: Р. В. Дехта