Справа № 2-649/10
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого-судді Фазикош О.В., за участю секретаря Лецак Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, заяву ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС" про заміну сторони (стягувана) виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, первісний стягувач: ПАТ «КБ «НАДРА», боржник: ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.6 ст.259 та ч.6 ст.268 ЦПК України 19.01.2021 було проголошено вступну та резолютивну частини ухвали. Повний текст ухвали виготовлено та підписано 22.01.2021.

Заявник зазначає, що 04.03.2010 року Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області ухвалив рішення по справі №2-72/10 про стягнення заборгованості за кредитним договором №40/01-2006 від 25.01.2006 р. з гр. ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «НАДРА».

22.07.2010 року Апеляційний суд Закарпатської області постановив ухвалу по справі №2-72/10 про відмову в задоволенні апеляційної скарги Боржника на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 04.03.2010 року про стягнення заборгованості з Боржника. Вищезгадане рішення було залишено без змін.

У заяві вказано, що на підставі виданого, на виконання вищезазначеного рішення суду, виконавчого листа щодо стягнення заборгованості з Боржника завершено виконавче провадження №52516832 в Виноградівському районному відділі державної виконавчої служби Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано- Франківськ).

При цьому як вказує заявник, 04.08.2020 року між ПАТ «КБ «НАДРА», надалі за текстом Банк, , та ТОВ "ФК "ДНІПРОФІНАНСГРУП", , укладено Договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_A_3, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №40/01- 2006 від 25.01.2006 р„ перейшло до ТОВ "ФК"ДНІПРОФІНАНСГРУП", .

20.08.2020 року між ТОВ "ФК " ДНІПРОФІНАНСГРУП", та ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП», , укладено Договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_A102 , згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №40/01-2006 від 25.01.2006р., перейшло до ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП», .

26.08.2020 року між ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП», , та ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС", , надалі за текстом-Новий кредитор, укладено Договір про відступлення прав вимоги № Б/Н, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №40/01-2006 від 25.01.2006р., перейшло до ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС"(Новий кредитор).

Заявник посилається на ч.ч. 1,2 ст. 512 ЦК України, ч. 1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України та ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», ч. 5 ст. 124 Конституції України та ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини, основоположних свобод, позицію Верховного Суду України у справі № 711/10368/2012 у постанові від 9 жовтня 2019 року та просить суд замінити Стягувача по цій справі його Правонаступником ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС".

Окрім того у заяві вказано, що згідно з інформацією з Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавче провадження №52516832 з примусового виконання виконавчого листа щодо Боржника було завершено в Виноградівському районному відділі державної виконавчої служби Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано- Франківськ). Разом із тим зазначає, що відповідно до офіційної інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, станом на день подання цієї заяви оригінал виконавчого листа щодо Боржника на примусовому виконанні не перебуває.

Заявник вказує на те, що згідно Акту ПАТ КБ «НАДРА» про втрату оригіналів виконавчих документів до договору відступлення прав вимог, оригінали виконавчих листів втрачені, що підтверджується відповідним записом у зазначеному акті. Так, у заяві зазначено, що оригінали виконавчих листів у Заявника та Первісного стягувана відсутні, заборгованість за кредитним договором не погашена.

З моменту прийняття рішення державним органом про ліквідацію Банку, його діяльність була припинена, закрито територіальні відділення Банку та звільнено відповідальних за супровід судових справ працівників, що обумовило втрату оригіналів виконавчих листів та пропущення процесуальних строків.

Як вказує заявник, наразі місцезнаходження виконавчих листів щодо Боржника невідомо та можливість їх встановлення відсутня.

За твердженням заявника, виконавчі документи Стягувачем втрачено. Відсутність виконавчих листів підтверджується актом ліквідатора ПАТ КБ « НАДРА» про втрату виконавчих листів.

Посилаючись на пп.17.4 пункту 17 Розділу XIII ЦПК України, та зазначаючи, що в даному випадку, через обставини, що не залежали від ПАТ КБ «Надра», який втратив можливість реалізації своїх прав щодо стягнення заборгованості боржників за кредитними договорами у примусовому порядку з 04.06.2015 року, що унеможливило ефективне, прозоре управління проблемною заборгованістю банків з державною участю, заявник вказує на те, що ліквідація Банку, припинення основної діяльності банку, зміна всього керівництва, закриття територіальних відділень Банку та звільнення відповідальних за супровід судових справ працівників, виконання функцій Фонду з відчуження великої кількості активів, що також не залежала від первісного стягувана - Банку, вплинуло на факт втрати оригіналів виконавчих листів.

Разом із тим, заявник зазначає, що відповідно до офіційної інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, станом на день подання цієї заяви оригінал виконавчого листа щодо Боржника на примусовому виконанні не перебуває. Згідно Акту ПАТ КБ «НАДРА» про втрату оригіналів виконавчих документів до договору відступлення прав вимог, оригінали виконавчих листів втрачені у зв`язку з проведення процедури ліквідації Банку, що підтверджується відповідним записом у зазначеному акті. У заяві вказано, що крім того, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання припав на період ліквідації банку, та,як було зазначено вище, це призвело до припинення основної діяльності банку, зміну всього керівництва, закриття територіальних відділень Банку та звільнення відповідальних за супровід судових справ працівників. На переконання заявника, строк пропущено з об`єктивних причин, що не залежали від попереднього кредитора в особі банку ПАТ КБ «Надра».

За рішенням НБУ у банку було запроваджено процедуру ліквідації, через яку фактично було припинено нормальну діяльність банку. Процедуру ліквідації здійснював Фонд - державний орган, який належним чином не забезпечив супровід судових справ банку.

За твердженням заявника, попередній кредитор не мав можливості забезпечити дотримання процесуальних строків з об`єктивних причин, що не залежали від нього, з огляду на припинення його діяльності рішеннями державних органів.

Так, заявник вказує, що саме ліквідація Банку, припинення основної діяльності банку, зміна всього керівництва, закриття територіальних відділень Банку та звільнення відповідальних за супровід судових справ працівників, виконання функцій Фонду з відчуження великої кількості активів, що також не залежала від первісного стягувана - Банку, вплинуло на факт втрати оригіналів виконавчих листів.

Заявник вказує, що рішення суду від 04.03.2010 року, яке ухвалив Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області, про стягнення заборгованості за кредитним договором не виконується, а пропущення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання не дає можливості Заявнику звернутися до органів державної виконавчої служби для примусового виконання, що порушує норми чинного законодавства та рішення ЄСПЛ. На думку заявника, перебування ПАТ «КБ «НАДРА» у процедурі ліквідації в період втрати виконавчого листа та пропущення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, є поважною причиною та підставою для поновлення цього строку. Так, за твердженням заявника саме, перебування ПАТ «КБ «НАДРА» у процедурі ліквідації в період втрати виконавчого листа та пропущення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, є поважною причиною та підставою для поновлення цього строку.

Заявник керуючись ст.ст. 510, 512, 514 ЦК України, ст.ст. 18, 433, 442, п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, просить суд: Замінити стягувана ПАТ «КБ «НАДРА» на його правонаступника ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС", , у справі №2-72/10. Видати дублікати виконавчих листів щодо стягнення заборгованості з Боржника та поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання. Надіслати на поштову адресу Заявника ухвалу з відміткою про набрання законної сили у відповідності до кількості Боржників. Надіслати на поштову адресу Заявника дублікати виконавчих листів щодо стягнення заборгованості з Боржника. Розглянути заяву без участі представника Заявника у судовому засіданні.

Представник заявника у судове засідання не з`явився згідно п. 5 прохальної частини заяви просить розгляд поданої заяви проводити за відсутності представника заявника.

Інші учасники провадження в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв та клопотань не подавали.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду питання про заміну сторони виконавчого листа повідомлялися належним чином, про причини неявки не проінформували, однак, їх неявка в силу ч. 3 ст. 442 ЦПК України не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони у виконавчому листі.

Суд, дослідивши матеріали заяви, матеріали цивільної справи № 2п-72/10, приходить до наступних висновків.

04.03.2010 року Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області ухвалив рішення по справі №2п-72/10 про стягнення заборгованості за кредитним договором №40/01-2006 від 25.01.2006 р. з гр. ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «НАДРА».

22.07.2010 року Апеляційний суд Закарпатської області постановив ухвалу по справі №2п-72/10 про відмову в задоволенні апеляційної скарги Боржника на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 04.03.2010 року про стягнення заборгованості з Боржника. Вищезгадане рішення було залишено без змін.

Згідно витягу із Автоматизованого системи виконавчого провадження завершено виконавче провадження №52516832 із примусового виконання виконавчого листа по вказаному вище рішенню суду щодо стягнення заборгованості з Боржника ОСОБА_1 , в Виноградівському районному відділі державної виконавчої служби Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано- Франківськ).

04.08.2020 року між ПАТ «КБ «НАДРА», надалі за текстом Банк, , та ТОВ "ФК "ДНІПРОФІНАНСГРУП", , укладено Договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_A_3, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №40/01- 2006 від 25.01.2006 р„ перейшло до ТОВ "ФК"ДНІПРОФІНАНСГРУП", .

20.08.2020 року між ТОВ "ФК " ДНІПРОФІНАНСГРУП", та ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП», , укладено Договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_A102, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №40/01-2006 від 25.01.2006р., перейшло до ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП», .

26.08.2020 року між ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП», , та ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС", , надалі за текстом-Новий кредитор, укладено Договір про відступлення прав вимоги № Б/Н, посвідченого нотаріусом, зареєстрованого в реєстрі за №285, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №40/01-2006 від 25.01.2006р., перейшло до ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС"(Новий кредитор).

Згідно додатку до вказаного Договору зареєстрованого в реєстрі за №285 від 26.08.2020 доданого реєстру договорів, права вимоги за якими були відступаються, та Боржників/Поручителів/Заставодавців/Дебіторів за такими договорами, до переліку входить кредитний договір № 40/01-2006 від 25.01.2006 року боржником за яким є ОСОБА_1 .

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга статті 11 ЦК України).

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва. Кредитор не може бути змінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про зміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

В даному випадку, суд на основі наданих йому доказів приходить до висновку, що відбулось вибуття сторони виконавчого провадження у зв`язку з відступленням права вимоги.

Відповідно до ч.5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особи мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Згідно з позицією Верховного суду України в справі № 6-122цс13 виходячи зі змісту статей 512,514 ЦК України,ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження»(в чинній редакції на момент постановлення Верховним Судом України вказаної постанови) заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 25 квітня 2018 в справі № 2-н-148/09, в якій також зазначив, що по своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник). З наведеного слідує, що заміна сторони виконавчого провадження можлива як на стадії відкритого виконавчого провадження, так і за відсутності такого.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статі 15 Закону України «Про виконавче провадження», заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду. Але реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише у порядку, визначеному статтею 442 ЦПК України, шляхом заміни сторони у виконавчому листі, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у виконавчому листі, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Таких висновків при застосуванні наведених норм права дійшов Верховний Суд у постанові від 03 травня 2018 року, прийнятій у справі № 409/559/15-ц.

Суд вважає, доведеним той факт, що заявник є правонаступником кредитора, зокрема вказане підтверджується доказами, договорами про відступлення права вимоги доданими до матеріалів справи.

Відповідно до ст.442ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Відповідно до ч.5 ст. 442 ЦПК України, положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, п. 7 ч. 3 ст.2 ЦПК України одним з основних засад (принципів) цивільного судочинства є обов`язковість судового рішення. Згідно зі ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

З вищезазначеного вбачається, що із заявою про заміну сторони може звернутися будь-яка сторона, яка не є стороною виконавчого провадження, або стороною по справі, а також сам державний виконавець. При цьому відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст.55,442 ЦПК України така заміна сторони можлива на будь-якій стадії виконавчого провадження, або у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Разом із тим при розгляді заяви суд враховує позицію Верховного Суду викладену у постанові від 09 жовтня 2019 року у справі №712/10368/2012, за якою помилковим є посилання судів на те, що заява про заміну сторони стягувача подана після спливу строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, а тому відсутні підстави її задоволення, оскільки вказана обставина не позбавляє права стягувача на його заміну.

Таким чином, враховуючи діючі положення цивільного судочинства України, роз`яснення судів вищої інстанції, встановлені обставини справи, суд дійшов висновку що заява в частині заміни сторони виконавчого провадження підлягає до задоволення.

Щодо вимог про видачу дублікату виконавчого листа та про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, то слід зазначити наступне:

Відповідно до ч.1 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження»: виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно положень ч.2 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження»: строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

За змістом ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення.

Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Зважаючи на те, що положеннями ЦПК України передбачена можливість видачі по справі лише одного виконавчого листа та його дублікат може бути виданий судом лише у випадку втрати оригіналу, при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа вирішальним є встановлення обставин втрати оригіналу виконавчого листа.

З системного аналізу приписів норм чинного законодавства вбачається, що дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта, в даному випадку виконавчого листа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. При цьому, заявник має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено.

Згідно підпису представника позивача, ОСОБА_2 , який міститься у матеріалах справи, виконавчий лист нею було отримано 30.05.2011.

Заявник при обґрунтуванні вимоги про видачу дублікату виконавчого листа посилається на акт про втрату виконавчих листів від 04.08.2020, який додає до матеріалів заяви. Згідно вказаного акту всі документи по претензійно-позовній роботі та стягненню заборгованості через органи виконавчої служби по боржникам за відступленими кредитними договорами, які були наявні в ПАТ «КБ «НАДРА», передано ТОВ "ФК "ДНІПРОФІНАНСГРУП" при укладенні договору про відступлення прав вимоги. Окрім того у акті вказано, що ПАТ «КБ «НАДРА» у зв`язку зі зміною керівництва Банку, закриттям територіальних відділень Банку та звільнень всіх місцевих співробітників, що здійснювали судовий супровід кредитних справ, частина зазначених документів було втрачено, серед таких і документи щодо виконавчого провадження що стосуються боржника ОСОБА_1 .

Разом із тим до матеріалів заяви додано і витяг з автоматизованої системи виконавчого провадження, згідно якого дата відкриття виконавчого провадження 52516832 - 04.10.2016, боржником зазначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягувачем: ПАТ КБ «Надра», стан ВП52516832: Завершено. Проте жодного підтвердження що виконавчий лист повернуто без виконання стягувачу, а також підстави завершення виконавчого провадження у матеріалах справи відсутні.

Вказане позбавляє суд можливості встановити обставини за яких було втрачено, та чи взагалі виконавчий лист було втрачено, а також встановити, що його було повернуто стягувачеві без виконання.

Відповідно ч.1 п. 17. 4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Зі змісту наведеного вбачається, що дублікат виконавчого листа може видаватись у випадках втрати його оригіналу та в межах строку пред`явлення його до виконання.

Нормою ст.12 ч.6 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII, чинного на час видачі виконавчого листа, визначав, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

За змістом ст.ст.3, 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII виконавчий лист суду, як виконавчий документ, може бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років. Зазначений строк обчислюється з наступного дня після набрання законної сили рішенням суду, на яке видано такий виконавчий лист.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.09.2015 року №8 "Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах", при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою, заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не були виконані втрачені судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.

За змістом ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також у випадку, коли суд має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Згідно ст.10 ч.9 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Надавши докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України).

Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу.

Разом із тим причини втрати, докази того коли саме було втрачено виконавчий лист не надано.

Суд констатує, що за твердженням заявника виконавчий лист було втрачено у зв`язку зі зміною керівництва Банку, закриттям територіальних відділень Банку та звільнень всіх місцевих співробітників, що здійснювали судовий супровід кредитних справ, проте не вказано точно коли саме.

Як вбачається із матеріалів справи доказів, що свідчили б про добросовісну реалізацію своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на з`ясування місця знаходження виконавчого листа, зокрема надсилання запитів до відділу ДВС в якому він перебував на виконанні, заявник не надав суду.

На переконання суду, первісний стягувач, який є юридичною особою, зобов`язаний був забезпечити належну організацію роботи всіх своїх підрозділів, у тому числі і щодо належного контролю за відповідним зберіганням документів. Сам факт перебування ПАТ «КБ «НАДРА» у процедурі ліквідації в період втрати виконавчого листа на думку заявника та пропущення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, на який посилається заявник як на поважну причину та підставу для видачі дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання, на переконання суду такими не є.

У зв`язку з чим, на переконання суду, заявником не доведено факт того, що виконавчий лист втрачено при його виконанні або пересиланні, оскільки зазначене не підтверджено належними та допустимими доказами.

В поданій заяві представник заявника, щодо поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа наводить лише положення ст. 433 ЦПК України не наводить суду аргументи та не зазначає причини пропуску строку пред`явлення виконавчого листа, та те, що ПАТ «КБ «НАДРА» перебувало у процедурі ліквідації в період втрати виконавчого листа та пропущення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, є поважною причиною та підставою для поновлення цього строку. Разом із тим, суд вважає за необхідне констатувати, що точної дати, періоду часу коли саме було втрачено виконавчий лист суду не надано.

Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

За правилами п. 17.4 Розділу XIII Перехідні Положення ЦПК України умовою для видачі дубліката виконавчого листа є звернення із відповідною заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Суд констатує, що виконавчий лист було отримано 30.11.2011. Із даною заявою представник стягувача звернувся до суду лише 14.12.2020 року, тобто за межами строку для подання заяви про видачу дубліката виконавчого документа.

Слід зазначити,що суду не надано жодних належних та допустимих доказів щодо поважності причин пропуску строку на пред`явлення виконавчих документів до виконання.

Доводи заявника про те, що оригінал виконавчого листа про стягнення боргу з ОСОБА_1 було втрачено, суд вважає необґрунтованими, належних та допустимих доказів того, що існували поважні причини через які заявник раніше не звернувся до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа суду не надано.

Крім того в заяві, підстави видачі дублікату виконавчого листа до виконання, зводяться до формального наведення правових норм, без будь-яких об`єктивних на думку суду причин пропуску такого, так само як і поновлення строку пред`явлення такого до виконання. Заяву в цій частині суд вважає необґрунтованою.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Наразі, звернувшись із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, заявник не надав суду жодного належного та достатнього доказу втрати отриманого оригіналу виконавчого документа, та не зазначено при яких обставинах та коли саме його було втрачено. Окрім того, строк пред`явлення такого виконавчого документу до виконання сплинув, поважності пропущення строку пред`явлення виконавчого листата до виконання суду також не доведено.

Враховуючи вищенаведені, положення ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження», а також ту обставину, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання істотно пропущено, суд відмовляє у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа. Зазначений висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного суду, викладеною у постанові 30.07.2019 р. у справі № 922/3137/15.

Суд, при вирішенні зазначеної справи, бере до уваги рішення Європейського суду з прав людини «Каракуця проти України» від 16 лютого 2017 року, в якому зазначено, що ігноруючи усі надані стягувачу законом права, як стороні виконавчого провадження, стягувач не виявив належної зацікавленості у реалізації своїх прав щодо примусового виконання рішення суду. Тому заява про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строків предявлення його до виконання, задоволенню не підлягає.

Таким чином, заява в частині видачі дублікату виконавчого провадження та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, первісний стягувач: ПАТ «КБ «НАДРА», боржник: ОСОБА_1 , є необґрунтованою, а відтак не підлягає задоволенню, як передчасна.

На підставі вищенаведеного, ст.ст.11, 510, 512, 514 ЦК України, ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.55, 260, 442, 433, п. 17.4 п.17 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС" про заміну сторони (стягувана) виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, первісний стягувач: ПАТ «КБ «НАДРА», боржник: ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Замінити стягувача ПАТ «КБ «НАДРА» на його правонаступника ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС", код ЄДРПОУ 40340222, у виконавчому провадженні №52516832 на підставі виконавчого листа виданного на виконання Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.03.2010 року по справі №2п-72/10 про стягнення заборгованості за кредитним договором №40/01-2006 від 25.01.2006 р. з гр. ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «НАДРА».

В задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до безпосередньо до Закарпатського апеляційного протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Фазикош О.В.