УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2021 року суддя Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області Мушкет О.О., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 , відповідачі Кальміуський ВДВС м. Маріуполя Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), державне підприємство «СЕТАМ», третя особа на стороні відповідача ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Кальміуського ВДВС м. Маріуполя Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), державного підприємства «СЕТАМ», третя особа на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання недійсними електронних торгів з реалізації майна боржника.

Одночасно із позовом, ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, шляхом заборон Кальміуському ВДВС м. Маріуполя Східного МРУ МЮ вчиняти дії щодо передачі переможцям торгів або стягувачам майна, що є предметом наступних процедур електронних торгів:

ІНФОРМАЦІЯ_1 - «Вантажний автомобіль: MAN F90 (сідловий тягач), 1994 р.в., ДНЗ: НОМЕР_1 , червого кольору, VIN: НОМЕР_2 »; Реєстраційний номер лота: 469780 (уцінено лот № 466611)

https://setam.net.ua/auction/467943 - «Вантажний автомобіль Камаз 5320 (бетонозмішувач), 1987р.в.; ДНЗ: НОМЕР_3 , синього кольору, VIN: НОМЕР_4 »; Реєстраційний номер НОМЕР_5 (уцінено лот № 465651)

https://setam.net.ua/auction/467942 - «Вантажний автомобіль: Камаз 5320 (бетонозмішувач), 1981 р.в.; ДНЗ: НОМЕР_6 (допущено помилку у назві лоту) , червоного кольору, VIN: НОМЕР_7 »; Реєстраційний номер лота: 468468 (уцінено лот № 465650);

https://setam.net.ua/auction/469310 - «Причіп: KASSBOHRER SKM 10 -22 L (напівпричіп-самоскид-Е), 1980 р.в., ДНЗ: НОМЕР_8 , сірого кольору, VIN: НОМЕР_9 », Реєстраційний номер лота: НОМЕР_10 (уцінено лот № 466612).

Крім цього, в заяві просить заборонити Державному підприємству «Сетам» вчиняти будь-які дії стосовно реалізації переліченого вище майна у електронних торгах та заборонити будь-яким компетентним органам та особам, які уповноважені здійснювати перереєстрацію (зняття з обліку) транспортних засобів і у будь-який спосіб здійснювати дії, спрямовані на відчуження та перереєстрацію зазначених транспортних засобів до вирішення справи за її позовом до Кальміуського ВДВС м.Маріуполя Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) , до ДП «СЕТАМ», третя особа на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання недійсними та скасування електронних торгів з реалізації майна боржника по суті та набрання рішенням законної сили.

В обґрунтування заяви зазначила, що за період шлюбу, який був укладений між нею та ОСОБА_2 05.06.1982 року, ними було придбано наступне рухоме майно: вантажний автомобіль КАМАЗ 581 року випуску, р.н.з. НОМЕР_6 ; MAN F90 11967, 1994 р.в., р.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 ; причіп KASSBOHRER SKM 10 -22 L, 1980 р.в., р.н.з. НОМЕР_8 ; автомобіль КАМАЗ 5320 10850, 1987р.в., р.н.з. НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_4 .

Їй стало відомо, що майно, яке є спільною власністю подружжя було незаконно виставлено в порядку примусової реалізації в електронній системі «СЕТАМ», про що вона, як співвласниця зазначеного майна повідомлена не була та не надавала своєї згоди.

З проведенням зазначених електронних торгів та продажем частини рухомого майна вона не згодна, оскільки вказані дії не відповідають ст. 346 ЦК України щодо припинення права власності, у зв`язку з чим нею подано до суду позов про визнання недійсними та скасування електронних торгів з продажу майна.

Зазначає, що на сьогоднішній день існує потреба у забезпеченні позову, оскільки в разі подальшого отримання переможцем торгів від виконавця акту про реалізацію рухомого майна або акту про реалізацію майна з прилюдних торгів особою, що набула права власності на її майно на підставі спірних правочинів та інших дій, вона не зможе захистити свої права в межах даного судового провадження.

Крім цього вказує, що переможець торгів зможе безперешкодно вчинити дії, які утруднять чи унеможливлять реально виконати рішення суду, у зв`язку з чим просить забезпечити позов шляхом встановлення заборони Кальміуському ВДВС м. Маріуполя Східного МРУ МЮ вчиняти дії щодо передачі переможцям торгів або стягувачам майна, що є предметом електронних торгів, а саме: «Вантажний автомобіль: MAN F90 (сідловий тягач), 1994 р.в., ДНЗ: НОМЕР_1 , червоного кольору, VIN: НОМЕР_2 »; «Вантажний автомобіль Камаз 5320 (бетонозмішувач), 1987р.в.; ДНЗ: НОМЕР_3 , синього кольору, VIN: НОМЕР_4 »; «Вантажний автомобіль: Камаз 5320 (бетонозмішувач), 1981 р.в.; ДНЗ: НОМЕР_6 червоного кольору, VIN: НОМЕР_7 »; «Причіп:KASSBOHRER SKM 10 -22 L (напівпричіп-самоскид-Е), 1980 р.в., ДНЗ: НОМЕР_8 , сірого кольору, VIN: НОМЕР_9 », Крім цього, в заяві просить заборонити Державному підприємству «Сетам» вчиняти будь-які дії стосовно реалізації переліченого вище майна у електронних торгах та заборонити будь-яким компетентним органам та особам, які уповноважені здійснювати перереєстрацію (зняття з обліку) транспортних засобів і у будь-який спосіб здійснювати дії, спрямовані на відчуження та перереєстрацію зазначених транспортних засобів до вирішення справи по суті та набрання рішенням законної сили.

У відповідності до частині 1 статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та встановивши обставини, у зв`язку з якими ОСОБА_1 просить вжити заходи забезпечення позову, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні її заяви, з огляду на наступне.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно дост.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 рокуза№3477-IVзастосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Суд зобов`язаний поважати честь і гідність усіх учасників цивільного процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом.

Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

При цьому, в порядку цивільного судочинства, виходячи із його загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, перш за все регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.

Частина 1ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч.2ст.15 ЦК України).

Статтею 149 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Забезпечення позову необхідне у разі, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Позов забезпечується, зокрема, 1)накладенням арешту на майно та (або)грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1)накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;2)забороною вчиняти певні дії;3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;5)зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;10)іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України(ст.150ЦПК України). Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову (ч.2 ст. 150 ЦПК).

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до п. 4 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (діє на час розгляду даної заяви), розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

В постанові Верховного Суду по справі N 755/1357/18 від 13.03.2019 року викладено позицію щодо вирішення судом питання про забезпечення позову з врахуванням інтересу не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Слід зазначити, що провадження по справі за позовною заявою ОСОБА_1 , відповідачі Кальміуський ВДВС м. Маріуполя Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), державне підприємство «СЕТАМ», третя особа на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання недійсними електронних торгів з реалізації майна боржника на час вирішення заяви про забезпечення позову, не відкрите.

Судом встановлено, що в провадженні Кальміуського ВДВС м. Маріуполя Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебувають виконавчі провадження (постанова від 22.02.2019 року та від 14.07.2020 року) про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 2 008 00 грн та у розмірі 374400 грн.

Крім цього судом встановлено, що на даний час Кальміуським ВДВС м. Маріуполя Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) здійснюється примусове виконання рішень суду у зведеному виконавчому провадженні № 60170876 з примусового виконання виконавчого листа виданого 07.02.2019 року Іллічівським районним судом міста Маріуполя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 4063,86 грн.; з примусового виконання виконавчого листа виданого 07.02.2019 року Іллічівським районним судом міста Маріуполя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 заборгованості у розмірі 374400 грн.; з примусового виконання виконавчого листа виданого 13.07.2020 року Іллічівським районним судом міста Маріуполя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 заборгованості у розмірі 2 000 000 грн.; понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 8 000 грн.;

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Також слід зазначити, що згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Як передбачено Законом України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Права і обов`язки виконавців, обов`язковість вимог виконавця визначені статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, за частиною 1 цієї статті, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п.1 ч.2 ст. 18 цього Закону).

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» чітко зазначено про те, що недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

На підставі викладеного, суд вважає, що в даному випадку забезпечення позову шляхом зупинення реалізації майна боржника фактично зупинить виконання судових рішень, що в свою чергу призведе до порушення гарантованого державою права інших учасників виконавчого провадження на своєчасне виконання рішення суду, а також матиме місце втручання у діяльність державного виконавця щодо виконання судових рішень які набрали законної сили і є чинними.

Отже, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову є безпідставною та такою, що не підлягає до задоволення.

На підставі зазначеного вище та керуючись ст.ст. 149-154, 258-261, 353-355 ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Кальміуського ВДВС м. Маріуполя Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), державного підприємства «СЕТАМ», третя особа на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання недійсними електронних торгів з реалізації майна боржника - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О. О. Мушкет