Провадження № 2/161/1292/21
У Х В А Л А

20 січня 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого - судді Рудської С.М.

при секретарі Чигринюк В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку клопотання представника позивача Шкромиди Ю.В. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та штрафу за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області перебуває вищевказана цивільна справа, у якій судове засідання призначене на 25.01.2021 року о 10:45 год.

19.01.2021 року на електронну адресу суду від представника позивачанадійшло клопотання про проведення вищезазначеного судового засідання в режимі відеоконференції. На обґрунтування даного клопотання зазначає про неможливість відрядження ТзОВ «Споживчий центр» свого представника, оскільки фактичне місцезнаходження Товариства у м. Київ об`єктивно ускладнює можливість дістатись до м. Луцька, через небезпеку пересування транспортом, у тому числі залізничним, яке спричинене пандемією коронавірусу. Враховуючи викладене, просить суд забезпечити участь представника ТзОВ «Споживчий центр» у режимі відеоконференції, проведення якої здійснити з використанням власних технічних засобів через систему відеоконференцзв`язку EasyCon.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд може постановити ухвалу про участь учасника справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду, визначеному судом. У клопотанні про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду в обов`язковому порядку зазначається суд, в якому необхідно забезпечити її проведення. Таке клопотання може бути подано не пізніше як за п`ять днів до відповідного судового засідання.

Аналіз положень ст. 212 ЦПК України свідчить, що прийняття рішення щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції є правом суду. Вказана норма не передбачає обов`язку проведення судового засідання в режимі відеоконференції в разі наявності про це клопотання сторони.

Разом з тим, на переконання суду, такий спосіб участі має винятковий характер, оскільки повинні існувати причини, які ускладнюють або роблять неможливою особисту участь сторони у справі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 28 лютого 2021 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 р. № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 р. № 641 Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 63, ст. 2029) (далі Постанова № 1236).

Відповідно до пп. 10 п. 2 Постанови № 1236, - на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється: здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу і визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб. Перевізник несе відповідальність за забезпечення водіїв засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, та здійснює контроль за використанням засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, пасажирами під час перевезення, у тому числі виготовлених самостійно;.

Наведене свідчить про наявність обмежень при здійсненні пасажирських перевезень, однак не повне їх припинення.

При цьому, суд вважає за необхідне наголосити, що зазначені вище обмеження були встановлені з урахуванням небезпеки для життя та здоров`я громадян.

Судом встановлено, що пасажирські перевезення на міжобласному сполученні від м. Києва та м. Луцька дозволені із законодавчовизначеними обмеження та продовжують здійснюватися, а тому такі не є припиненими.

Всі наведені обставини свідчать про відсутність перешкод у реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав..

При цьому, суд зауважує й на тій обставині, що з моменту запровадження на території України карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, карантинні заходи поетапно послаблено, що дозволяє учасникам справи безперешкодно прибути до суду для участі у судовому засіданні.

Таким чином, всупереч вимогам ч. 1 ст. 81 ЦПК України, представником позивача не обґрунтовано наявність обставин, що фактично ускладнюють або роблять неможливою особисту участь у судовому засіданні в Луцькому міськрайонному суді Волинської області, а її посилання на запровадження карантинних заходів в державі та віддаленість місцезнаходження ТзОВ «Споживчий центр» від приміщення суду не можуть вважатися безумовною та достатньою підставою для проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання представника ТзОВ «Споживчий центр» про проведення судового засідання в режимі відеоконференції слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 212, 260 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_2 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та штрафу за кредитним договором відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 20 січня 2021 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська