Справа № Справа № 530/1482/20
Номер провадження 2/530/61/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2021 м. Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області в складі головуючого - судді Ситник О.В. ., за участю секретаря Стрілець Л.Г. розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, в місті Зіньків Полтавської області, цивільну справу запозовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги,-

ВСТАНОВИВ :

12.11.2020 року до Зіньківського районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 подана його представником - адвокатом Постернаком М.І., мотивована тим, що позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином відповідача ОСОБА_2 .. Позивач ОСОБА_1 досяг повноліття ІНФОРМАЦІЯ_2 . Із 01.09.2020 року він навчається на 1 курсі Івано-Франківського Національного технічного університету нафти і газу, що підтверджується довідкою навчального закладу №20-353 від 08.10.2020 року і № 266 від 12.10.2020 року про його доходи. Згідно останньої довідки позивач ОСОБА_1 навчається на стаціонарі безплатно і стипендію не отримує, строк навчання закінчується 30.06.2024 року, гуртожитком не забезпечений. Позивач стверджує, що всі витрати на його навчання несе його мати ОСОБА_3 , яка працює поваром в ТОВ «Бурова компанія Укрбурсервіс», її середньомісячний заробіток складає 5666 грн, її доходу не вистачає для забезпечення сину ОСОБА_1 належного розвитку та забезпечення гідного рівня життя. Відповідач є працездатною особою, але офіційно ніде не працює, має у власності двокімнатну квартиру, але в ній не проживає, проживає у своєї матері - ОСОБА_1 .. Тому ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду і просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його утримання аліменти в розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з 10.10.2020 року і до закінчення ним навчання.

Ухвалою суду від 30.11.2020 року відкрито спрощене провадження по справі, судове засідання призначене на 22.12.2020 року, в судове засідання сторони не з`явилися, розгляд справи був відкладений на 20.01.2021 року.

В судове засідання 20.01.2021 року учасники справи не з`явились, від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи в його відсутність, позов підтримав, повідомив, що його інтереси в суді представлятиме адвокат Постернак М.І., представник позивача - адвокат Постернак М.І. в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений, до суду надіслав заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає частково, а саме стягнення аліментів в розмірі 1000 грн щомісячно, оскільки на даний час не працює та сплачує аліменти на молодшу доньку - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У зв`язку з викладеним, суд вирішив за можливе розглянути справу в судовому засіданні 20.01.2021 року у відсутність учасників справи, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.247 ЦПК України та Рішення Конституційного Суду України №16-рп/2011 від 08.12.2011 року (справа про фіксування судового процесу технічними засобами) .

Суд, прийнявши до уваги заяву позивача, заяву відповідача, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи проходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 3 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що в свідоцтві про народження ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 батьком зазначений відповідач ОСОБА_2 (а.с.6). ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається на 1 курсі Івано-Франківського Національного технічного університету нафти і газу м. Івано-Франківськ з 01.09.2020 року по 30.06.2024 року, в гуртожитку не проживає (а.с.7-8), стипендії не отримує (а.с.9), зареєстрований в АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_2 працездатний, на даний час не працює, проживає за адресою АДРЕСА_2 , сплачує аліменти на утримання доньки - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , позов визнає частково, а саме визнає аліменти в розмірі 1000 грн щомісячно (а.с. 27-29).

Частиною 1 ст. 182 СК України, в редакції закону чинній з 8 липня 2017 року передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів ; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. В частині 2 цієї статті вказано, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стаття 200 СК України визначає, що розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Пунктом 20 Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» надано наступні роз`яснення: обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Відповідно до ст.5 «Рівноправність подружжя» Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВРвід 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є працездатною особою за віком , має повнолітнього сина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який навчається на 1 курсі Івано-Франківського Національного технічного університету нафти і газу м. Івано-Франківськ з 01.09.2020 року по 30.06.2024 року (а.с.7-8), але також має ще аліментні відносини які стягуються з нього на утримання сестри позивача , а дочки відповідача - неповнолітньої ОСОБА_4 , про що відповідач зазначив у своїй заяві про визнання частково позовних вимог в сумі стягнення з нього 1000 гривень аліментів на сина , який продовжує навчання.

При таких обставинах справи, коли відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу ОСОБА_1 який продовжує навчання, а останній потребує такої матеріальної допомоги, але в меншій сумі заявлених позовних вимог , у суду є підстави для задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на дитину, що продовжує навчання - частково .

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.3 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, приймаючи до уваги те, що позов ОСОБА_1 було задоволено частково, відповідно до положень ст.141 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 420 грн.40 коп.

Керуючись ст.ст. 199-200 Сімейного кодексу України, ст.ст.12,13, 81, 141, 200, 209-246, 247, 258-259, 263-268 , 430 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

1.Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_2 , індивідуальний ідентифікаційний номер суду не відомий, на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 жителя АДРЕСА_1 , індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно на період навчання починаючи з 12.11.2020 року дати подання позову і до закінчення навчання 30.06.2024 року.

2.Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_2 , індивідуальний ідентифікаційний номер суду не відомий - 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок, судового збору на користь: Отримувач: ГУК у м. Києві/м. Київ/ 22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку: UA 0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за на слідками апеляційного перегляду.

Суддя -