Справа №442/2286/20
Провадження №2/442/102/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2021 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді: Кучаковського Ю.С.,

за участю секретаря судового засідання: Кравців Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_3 , - про відшкодування моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки (внаслідок вчинення злочину), -

за участю представників

від позивача: Яворський О.О., Крамар Ю.М.

від відповідача: Сакаль І.Й., Малицький В.К.

від третьої особи: ОСОБА_4

в с т а н о в и в :

До Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , у якій він просить на підставі ст.ст. 16, 22, 23, 1166, 1167, 1188, 1187, 1192 ЦК України стягнути з ОСОБА_2 на його користь кошти у відшкодування заподіяної йому майнової шкоди на суму 28 763 грн 80 к. та моральну шкоду на суму 100 000 грн, а всього стягнути грошових коштів на суму 128 763 грн 80 к. В обгрунтування позову зазначає, що 12.03.2020 о 19:05 год. по вулиці Трускавецькій в місті Дрогобич Львівської області, напроти будинку № 120, на дорозі Дрогобич-Стебник, автомобіль марки SEAT моделі ALHAMBRA 2.0, д. н. з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в напрямку міста Стебник, при здійсненні маневру повороту наліво, на зустрічній смузі руху, вчинив наїзд на мотоцикл марки HONDA, моделі XL 650 TRANSALP, д. н. з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався по своїй смузі в напрямку міста Дрогобича, внаслідок чого пасажир мотоцикла ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої ЧМТ, струсу головного мозку, забою м`яких тканин голови, забою-розтягу м`язів шиї, забою грудної клітки, забою живота, попереку, закритого фрагментарного перелому лівої стегнової кістки середньої та нижньої третини зі зміщенням відламків, травматичного шоку І ступеня. Вказує, що з місця ДТП ОСОБА_1 був госпіталізований в КНП „Дрогобицька міська лікарня № 1" ДМР, де перебував на стаціонарному лікуванні з 12.03.2020 по 03.04.2020. 24.03.2020 ОСОБА_1 було проведено оперативне втручання: відкрита репозиція, металоостеосинтез блокуючим стержнем DFN. Після цього позивач виписаний на амбулаторне лікування під нагляд лікаря-травматолога поліклініки за місцем реєстрації. При цьому, ОСОБА_1 рекомендовано ходу на милицях з дозованим навантаженням лівої кінцівки протягом 2 місяців, рентгенівський контроль через 4 тижні після виписки, лікувальну фізкультуру, масаж, відновне лікування (витяг з медичної карти стаціонарного хворого № 01908 від 03.04.2020). Вказує, що станом на 08.04.2020 на придбання медикаментів на лікування ОСОБА_1 згідно з листком призначення (витяг з медичної карти стаціонарного хворого № 01908 від 03.04.2020) ним було витрачено 28 763 грн 80 к. При цьому зазначає, що ОСОБА_2 не надав ОСОБА_1 відомостей про страховий поліс, а також не запевнив, що у встановлені чинним законодавством України строки подасть страховику письмове повідомлення встановленого зразка про дорожньо-транспортну пригоду та інші необхідні відомості. Також зазначає, що було викликано співробітників поліції, якими було зафіксовано дорожньо-транспортну подію (далі ДТП), про що складено відповідну схему. Факт даного ДТП 13.03.2020 було внесено в ЄРДР під № 0000480 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Таким чином, вказує, що ОСОБА_1 внаслідок вчинення відносно нього злочину станом на 08.04.2020 заподіяно майнової шкоди на загальну суму 28 763 грн 80 к., яку по дату подання позову добровільному порядку не відшкодовано. Також, зазначає, що внаслідок ДТП пасажиру ОСОБА_1 заподіяно моральну шкоду, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього (явного порушення водієм ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України). Так, на момент даної ДТП, безпосередньо перед зіткненням, коли на мотоцикл рухався автомобіль під керуванням відповідача, розміри та вага якого є значно більшою від розмірів та ваги мотоцикла, то ОСОБА_1 значно перелякались не тільки за своє здоров`я, але й за життя. Тим більше, що він молода людина. Також зазначає, що ОСОБА_1 на момент ДТП переніс сильний фізичний біль, після чого відчував страх, розгубленість, неспокій, невпевненість у завтрашньому дні, мав порушення сну, в зв`язку з чим зазнав душевних страждань. Вказує, що по даний час ОСОБА_1 продовжує страждати від болей голови та неспокійного сну, приймає сильнодіючі ліки, а також позбавлений можливості вільно пересуватись. Також, вказує, що моральна шкода, завдана ОСОБА_1 внаслідок ДТП, полягає ще й у порушенні його нормальних життєвих зв`язків та у застосуванні додаткових зусиль для організації свого повсякденного життя. Протягом тривалого періоду часу у зв`язку з отриманими фізичними та психоемоційними травмами, неврологічними розладами ОСОБА_1 був позбавлений можливості реалізовувати свої щоденні звички та бажання, по даний час є значно обмеженим у спілкуванні зі своїми друзями та близькими родичами. Так, 12.04.2020 виповнилось 53 роки його матері ОСОБА_5 , проте, в зв`язку із ДТП, ОСОБА_1 , який був прикований до ліжка, не зміг прибути і привітати з Днем народження свою матір та взяти участь у святкуванні, що було для нього дуже важливо. В той же час, внаслідок отримання значних травм, ОСОБА_1 ще тривалий проміжок часу не зможе відбути на тимчасові заробітки в Велику Британію, хоча він пройшов відповідну співбесіду і мав реальну можливість. А тому, враховуючи обставини справи, перенесений фізичний біль, характер й обсяг страждань, яких ОСОБА_1 зазнав у зв`язку з ДТП, вважає, що розмір завданої йому моральної шкоди повинен складати 100 тис. грн. Зазначає, що у відносинах між володільцем джерела підвищеної небезпеки, яким завдано шкоди, та третіми особами, яким володілець джерела підвищеної небезпеки завдав шкоди, діє принцип відповідальності володільця цього джерела незалежно від його вини. Враховуючи вищенаведене, просить позов задовольнити.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що на сьогоднішній день, він, як і ОСОБА_3 та ОСОБА_1 мають статус свідків у кримінальному провадженні № 0000480 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК УКраїни. Тобто станом на сьогоднішній день не встановлено винуватця даної ДТП. Зазначає, що йому тілесних ушкоджень не завдано, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. А тому вважає дану позовну заяву безпідставною.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21.05.2021 закрито провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 , - про відшкодування майнової шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки (внаслідок вчинення злочину), у зв`язку з відмовою позивача від позовної вимоги.

Позивач та його представник в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримали.

Відповідач та його представник в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували.

Представник третьої особи зазначив, що третя особа вимоги позову підтримує.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 12.03.2020 о 19 год 05 хв по вул. Трускавецькій м Дрогобич, навпроти будинку № 120, дорога Дрогобич-Стебник, відбулось зіткнення між автомобілем SEAT моделі ALHAMBRA 2.0, р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в напрямку м. Стебник, та мотоциклом HONDA моделі XL 650 TRANSALP, р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався в напрямку м. Дрогобич. Внаслідок зіткнення водій мотоцикла ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження: відкритий перелом лівої стегнової кістки, лівої гомілки, перелом лівої плечової кістки; пасажир мотоцикла ОСОБА_1 , отримав тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, закритий перелом шийки стегна і великогомілкової кістки зліва та з місця пригоди обоє госпіталізовані до Дрогобицької міської лікарні.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000480 від 13.03.2020 за фактом вчинення ДТП триває.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з роз`ясненнями та правовими висновками, які містяться в постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 06.11.2013 № 6-108 за загальним правилом ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела.

Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відсутність обвинувального вироку чи наявність постанови слідчого про відмову в порушенні кримінальної справи за ст. 286 КК України не звільняє відповідача від обов`язку доказування своєї невинуватості. Таким чином, закон містить вказівку на перерозподіл доказування та зобов`язує саме відповідача довести, що шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, було спричинено внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, тобто не з його вини. Разом із тим шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела. Незалежно від вини фізичної особи відшкодовується завдана нею і моральна шкода, у тому числі, якщо шкоди завдано ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (ч. 2 ст. 1167 ЦК України).

Частиною другою статті 1167 ЦК України передбачені спеціальні випадки відшкодування моральної шкоди, коли на відміну від загальних правил, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, серед яких - і випадок відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Аналіз положень ст.ст. 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України свідчить про встановлення в цивільному праві України змішаної системи деліктів, до якої входить: по-перше, правило генерального делікту, відповідно до якого будь-яка шкода (в т.ч. моральна), завдана потерпілому неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; по-друге, правило спеціальних деліктів, яке передбачає особливості відшкодування шкоди, завданої у певних спеціально обумовлених у законодавстві випадках (спеціальними суб`єктами, у спеціальний спосіб тощо).

Таким чином, положення ст.ст. 1187, 1188 ЦК України є спеціальними по відношенню до ст. 1167 ЦК України, у зв`язку з чим перевага у застосуванні має надаватися спеціальним нормам.

За змістом ч. 2 ст. 1188 ЦК, обов`язок по відшкодуванню шкоди, завданої іншим особам (які не є власниками або володільцями транспортного засобу) покладається на власників (володільців) джерел підвищеної небезпеки, незалежно від вини обох водіїв або одного із них (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Сторонами не заперечувався той факт, що ОСОБА_1 , отримав тілесні ушкодження саме внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки: автомобіля SEAT моделі ALHAMBRA 2.0, р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в напрямку м. Стебник, та мотоциклом HONDA моделі XL 650 TRANSALP, р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , пасажиром якого був ОСОБА_1 .

Тобто у даному випадку слід застосовувати положення частини другої статті 1188 ЦК України, відповідно до якої, якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від її вини. Оскільки у випадку, коли шкода завдана пасажиру, вина не має значення, тому що обидва водія керували автомобілем як джерелом підвищеної небезпеки. У результаті дорожньо-транспортної пригоди постраждала інша особа - пасажир.

Тобто пасажир одного з транспортних засобів, які у ДТП взаємодіяли як джерела підвищеної небезпеки, є „іншою особою" в розумінні положень частини 2 статті 1188 ЦК України.

Отже, у випадку завдання шкоди пасажиру транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у якій два транспортні засоби взаємодіяли як джерела підвищеної небезпеки, відповідальність перед пасажиром несуть обидва водії (володільці джерел підвищеної небезпеки) за правилами частини другої статті 1188 ЦК України.

З витягу медичної карти стаціонарного хворого № 01908 вбачається, що ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні ДМР № 1 з 12.03.2020 по 03.04.2020. Діагноз: важка поєднана травма. Закрита черепно-мозкова травма: струс головного мозку; забій м`яких тканин голови; забій-розтяг м`язів шиї, забій грудної клітки; забій живота, попереку. Закритий фрагментарний перелом лівої стегнової кістки середньої та нижньої третини зі змішенням відламків. Травматичний шок І ст.

З наданої суду скрін-фотографії електронного листа від 23.03.2020, адресованому ОСОБА_1 , вбачається, що його кандидатура була погоджена з головним менеджером по роботі з персоналом компанії Pro-Forсe для участі у пілотному проекті уряду ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З скрін-фотографії сайту компанії Pro-Forсe, режим доступу: [www.pro-force.co.uk] - вбачається, що компанія Pro-Forсe Limited спеціалізується на підборі персоналу на сезонну роботу у сільському господарстві Великої Британії. Робочі місця, на які можна претендувати: збір фруктів (полуниця, ожина, яблука тощо), збір салатів та овочів (різні види салатів, броколі, капуста тощо), збір грибів.

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 та паспорту серії НОМЕР_4 вбачається, що матір`ю ОСОБА_1 є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Допитаний в якості свідка ОСОБА_1 пояснив, що 12.03.2021 близько 19:00 год. він в якості пасажира рухався на мотоциклі HONDA моделі НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_3 до м. Дрогобича по вул. Трускавецькій. На ньому захисного шолому не було. Були сутінки, вони їхали з включеним світлом фар, спочатку приблизно 60 км/год, пізніше - приблизно 40 км/год. Вважає, що автомобіль під керуванням ОСОБА_2 повертав наліво. Зазначив, що автомобіль, який рухався приблизно зі швидкістю 40 км/год, побачив безпосередньо перед зіткненням. На гірці вони зіткнулись з автомобілем, який виїхав на зустрічну смугу. Автомобіль зіткнувся з мотоциклом лівою передньою фарою, удар було нанесено в ноги, ОСОБА_1 відлетів в кущі, коли приземлився, був при свідомості. ОСОБА_2 до нього не підходив, не питався чи він живий, здоровий, їхали люди і викликали карету швидкої медичної допомоги. В реанімації ОСОБА_2 також не було, жодної допомоги він не надав, вибачення не попросив. Зазначив, що відчував критичний біль, у нього був перелом тазу, кістки, шийних хребців, черепно-мозкова травма тощо. Після ДТП ОСОБА_1 став особою з 2 групи інвалідності, життя погіршилось, не може знайти роботи, кошти йдуть на обстеження, масажі, ліки тощо. В момент зіткнення переживав не лише за своє здоров`я, а й за своє життя. Досі страждає від болю, дуже болить в тазі, у нього постійне потовиділення, незручно ходити, оскільки одна нога коротша за іншу на 3 см, вживає знеболюючі препарати. Після отриманої травми не може займатись спортом, повинен був їхати на роботу в Лондон, проте, у зв`язку з травмами не зміг поїхати на роботу. 12.04.2020 не зміг взяти участь у святкування 50-річчя матері, оскільки був прикутий до ліжка. На даний час у нього вже було три оперативних втручання, попереду ще одне. ОСОБА_2 жодного разу до нього не підходив, не просив вибачення, навіть не пропонував допомоги, не розуміє, як таке може бути. Це також вплинуло на глибину його душевших страждань. Наголошує, що здоров`я вже не поверне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 № 4 із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду від 25.05.2001 № 5 та від 27.02.2009 визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації. Під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв`язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності.

У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"від 31.03.1995 № 4 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду № 5 від 25.05.2001) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів..

Враховуючи всі обставини справи, характер і обсяг фізичних і душевних страждань позивача ОСОБА_1 , який в момент зіткнення переживав не лише за своє здоров`я, але й за життя, переніс сильний фізичний біль, в зв`язку з чим зазнав душевних страждань, оскільки ОСОБА_1 й надалі продовжує переживати фізичний біль, у нього одна нога коротша за іншу на 3 см, став особою з 2 групою інвалідності, із-за отриманих травм не зміг поїхати на роботу за кордон, тому, враховуючи перенесений фізичний біль, характер й обсяг страждань, яких ОСОБА_1 зазнав у зв`язку з ДТП, виходячи із засад розумності, виваженості й справедливості суд визначає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заявлену ним моральну шкоду в розмірі 100 000 гривень.

Крім того, суд зазначає, що зміст солідарного обов`язку (у тому числі відшкодувати шкоду згідно з ч. 2 ст. 1188) відповідно до приписів частини першої статті 543 ЦК України як раз і полягає у тому, що кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Тому якщо двома джерелами підвищеної небезпеки пасажиру завдано шкоди, то він має право обрати відповідача, яким є один із володільців транспортного засобу. У подальшому один із солідарних боржників, який відшкодував шкоду потерпілому в повному обсязі, відповідно до положень статті 544 ЦК України може звернутися до інших солідарних боржників із зворотними вимогами.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України „Про судовий збір" з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 1 000 грн в дохід спеціального фонду Державного бюджету України.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-83, 89, 95, 141, 193, 229, 230, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти у відшкодування заподіяної йому моральної шкоди в розмірі 100 000 (сто тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 1 000 (одну тисячу) грн судового збору в дохід спеціального фонду Державного бюджету України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_6 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_7 ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ).

Повний текст судового рішення виготовлено 26.05.2021.

Суддя Ю.С. Кучаковський