Справа № 643/1118/21
Провадження № 6/643/129/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2021 Суддя Московського районного суду м. Харкова Поліщук Т.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Близнюков Юрій Володимирович,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Московського районного суду м. Харкова з вищезазначеною заявою, в якій просить замінити стягувача у виконавчому провадженні АСВП № 63989816 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса ХМНО Горішного Є.В. від 22.12.2020, р. № 1005, що перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Ю.В., визнавши стягувачем ОСОБА_1 замість ОСОБА_2 .

Заявник посилається на ст. 442 ЦПК України, згідно положень якої у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Вивчивши викладені у заяві обставини, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 3 частини 1 статті 3 вказаного Закону визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів - зокрема, виконавчих написів нотаріусів.

Частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що в разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Частиною другою статті 74 вказаного Закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З наведених норм вбачається, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені до суду.

Однак законодавець розмежовує порядок оскарження таких рішень дій чи бездіяльності при виконанні судових рішень та при виконанні рішень інших органів (посадових осіб).

Так, розділом VI ЦПК України визначено процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Відповідно до ч.ч.1,5 ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Нормами статті 446 ЦПК України визначено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Разом з тим, норми КАС України за аналогією із нормами ЦПК України також регламентують порядок заміни сторони виконавчого провадження.

Згідно з ч.1 ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до ч.1 ст.379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Таким чином, у порядку цивільного судочинства розглядаються усі спори, пов`язані із виконанням саме судових рішень, винесених місцевим судом.

Однак, у разі оскарження рішень дій чи бездіяльності державного виконавця при виконанні рішень інших органів (зокрема, і виконавчого напису нотаріуса) такий спір має бути вирішений саме адміністративним судом в силу прямих приписів статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 287 КАС України.

Отже нормами ЦПК та ГПК України встановлено судовий контроль за виконанням рішень, ухвалених судами в порядку цивільного та господарського судочинства.

Судовий контроль за виконанням рішень інших органів покладено законодавством на адміністративні суди. Аналізуючи в сукупності норми статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 379 КАС України, беручи до уваги, що питання правомірності заміни сторони у виконавчому провадженні є, по суті, превентивним судовим контролем у відповідному виконавчому провадженні, це питання повинно вирішуватися в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 826/7941/117.

У справі, що розглядається, встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировичаперебуває виконавче провадження АСВП № 63989816 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса ХМНО Горішного Є.В. від 22.12.2020, р. № 1005.

Тобто, питання про заміну сторони у виконавчому провадженні ставиться при примусовому виконанні виконавчого напису нотаріуса, а не примусовому виконанні рішення, ухваленого судом.

А відтак, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому провадженні АСВП № 63989816 з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом ХМНО Горішним Є.В. від 22.12.2020, р. № 1005,повинна розглядатися за правилами адміністративного судочинства, що виключає її розгляд в порядку ЦПК України.

Аналогічне положення викладено у постанові Верховного суду від 22.12.2020 у справі 640/15952/19.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України судді відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє у відкритті провадження за заявою.

Керуючись ст. ст. 186, 260-261,442, 446 ЦПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Близнюков Юрій Володимирович, відмовити.

Роз`яснити заявнику її право на звернення за захистом свого права в порядку адміністративного судочинства.

Копію ухвали разом із заявою і доданими до неї документами надіслати заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Т. В. Поліщук