Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7592/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Заочне

13 січня 2021 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.

при секретарі Осадчої А.Ю.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Придніпровського районного суду м.Черкаси із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що на підставі судового наказу Придніпровського районного суду м.Черкаси від 05.03.2018 у справі №711/11240/17 із ОСОБА_2 на її користь стягнуто аліменти на утримання їх спільної з відповідачем неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , в розмірі ј частини всіх видів його доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З 01.09.2020р. ОСОБА_3 навчається у Черкаському державному бізнес-коледжі на денній формі навчання, за державним замовленням, в даний час вже на 3-му курсі, термін навчання закінчується 30.06.2022, що підтверджується довідкою № 522 від 10.09.2020. В період навчання отримує стипендію у сумі 960,00 грн., надалі бажає продовжити навчання в університеті.

Зазначила, що у зв`язку із навчанням, ОСОБА_3 не має можливості працевлаштуватися та отримувати самостійний дохід, а тому потребує матеріальної допомоги. Проживаючи з позивачкою, її повнолітній син знаходиться виключно на її вихованні та матеріальному утриманні, власним коштом ОСОБА_1 забезпечує сина одягом, продуктами харчування, навчальним приладдям, сприяє його фізичному, духовному та моральному розвитку, в т.ч. і отриманню освіти.

Зауважила, що молодий вік відповідача, його стан здоров`я, працездатність, дозволяє йому утримувати свого повнолітнього сина, котрий продовжує навчання. Інших осіб, яких він за законом зобов`язаний був би утримувати немає. Вважає, що відповідач по справі має рівні з нею обов`язки по утриманню їх сина, наданні йому матеріальної допомоги, піклуванні про його здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, здобуття ним освіти, тощо, а тому зобов`язаний брати участь у наданні сину матеріальної допомоги нарівні з нею, враховуючи майновий стан відповідача ОСОБА_2 .

Зважаючи на викладене вище, позивачка змушена була звернутися до суду з даним позовом, в якому просить суд, - стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти, у зв`язку з продовженням навчання їх сином - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) з часу подання позовної заяви і до закінчення сином навчання, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою суду від 30.10.2020 прийнято та відкрито провадження по справі і призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Проти такого порядку сторони заперечень не надали. Надано строк для подання сторонами заяв по суті справи. Відзив на позов не подано.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , пояснила, що на даний час її сину вже виповнилося 18 років, проживає він з нею, відповідач спільно з ними не мешкає, матеріальної допомоги сину не надає, не займається також і його вихованням. В даний час син ОСОБА_3 навчається, потребує матеріальної допомоги, її дохід становить 6000,00 грн., якого не достатньо на 2-х осіб.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, судом належним чином повідомлявся про місце, день та час розгляду справи. Про поважність причин неявки не повідомив.

Суд, на підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечувала проти такого вирішення справи, відзив відповідачем не поданий, про поважність причин неявки не повідомлено.

Враховуючи думку позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків:

в судовому засіданні встановлено, що сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 19.10.1991 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 28.07.2009 року, що підтверджується даними паспорта позивачки серії НС № 563193 (стр. 10 «Сімейний стан»), а також Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого 28.07.2009р. Відділом реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис №324.

Від даного шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 , свідоцтво серії НОМЕР_2 .

Відповідно до судового наказу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.03.2018 року по справі №711/11240/17 (провадження №2-н/711/25/18), за заявою ОСОБА_1 з відповідача ОСОБА_2 стягнено аліменти на утримання ще тоді неповнолітньої дитини, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі ј частини заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого законом для дитини відповідного віку, починаючи з 13.12.2017 і до ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до повноліття ОСОБА_3 . Крім того, стягнуто із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 320 грн. 00 коп.

Відповідно до довідки № 522 від 10.09.2020 ОСОБА_3 дійсно навчається на денній формі навчання в Черкаському державному бізнес-коледжі, закладі вищої освіти за освітньою програмою - «Інженерія програмного забезпечення» (спеціальність:121 «Інженерія програмного забезпечення», галузь знань 12 Інформаційні технології) на 3-му курсі за рахунок коштів державного (регіонального) замовлення. Термін навчання 3 роки 10 місяців, з 01.09.2018 року (Наказ про зарахування № 33-к від 27.07.2018р.) по 30.06.2022 року.

Крім того, ОСОБА_3 проживає разом зі своєю матір`ю позивачем по справі за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом №7110- від 30.08.2017 з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання. Вказана адреса зареєстрованого місця проживання ОСОБА_3 збігається із зареєстрованим місцем проживання його матері, позивача по справі, що підтверджується даними її паспорта серії НОМЕР_3 (стр. 11 «Місце проживання»).

Відповідачем не були спростовані доводи позивача, зазначені у позовній заяві, про те, що самостійно вона не може матеріально забезпечити належне існування та навчання сина, враховуючи, що він навчається на денній формі навчання та влаштуватись на роботу не має можливості з-за графіку навчального курсу, самостійних доходів не має. При цьому, як вказує позивач, відповідач працездатна особа та має можливість утримувати сина, сплачуючи відповідні аліментні платежі.

За таких обставин, на думку суду, між сторонами має місце спір, що випливає із правовідносин щодо обов`язку батьків утримувати своїх повнолітніх сина, дочку, що регулюються главою 16 Сімейного Кодексу України.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту для даних правовідносин визначені Сімейним Кодексом України.

Згідно з положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Аліменти це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього.

Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (ст. 198 СК України).

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Такої правової позиції дотримується КЦС у складі Верховного Суду у постанові від 20.05.2020 року по справі № 635/1139/17.

Як передбачено пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналогічна правова позиція знайшла своє відображення у постанові КЦС у складі Верховного Суду від 20.05.2020 року по справі №635/1139/17.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати (ст. 182 СК України).

Позивач просила стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі позову та до досягнення сином 23-х років.

Разом з тим, суд зауважує, що ст. 200 СК України передбачено визначення розміру аліментів двома способами: у частці від доходу платника аліментів та у твердій грошовій формі.

Статтею 201 СК України не передбачено можливість застосування до відносин щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, положень ч. 2 ст.182 СК України, яким встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже, системний аналіз положень ст.ст.182, 200, 201 СК України свідчить, що законом не передбачено визначення розміру аліментів на утримання повнолітньої дочки, сина в частці від доходу з встановленням обмеження щодо їх мінімального розміру в грошовому еквіваленті, оскільки положення ч. 2 ст. 182 СК України стосуються лише аліментів на дітей, тобто, фізичних осіб, які не досягли повноліття (ст. 6 СК України).

При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб».

При визначенні розміру аліментних платежів, суд враховує обставини щодо розміру доходів позивача та необхідність в матеріальному забезпеченні батьками повнолітнього сина. При цьому, відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки є працездатним і отримує щомісячний дохід.

Стосовно періоду, протягом якого мають стягуватися аліменти, то відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а згідно ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Таким чином, з`ясувавши обставини справи, враховуючи думку позивача, судом не встановлено жодних обставин, які б свідчили про неможливість відповідача сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог. Отже, слід стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який продовжує навчання в Черкаському державному бізнес-коледжі за освітньою програмою «Інженерія програмного забезпечення» у розмірі 1/4 частині від всіх видів доходів (заробітку) щомісяця, починаючи з 28.10.2020 року і до закінчення сином навчання, але не довше, ніж до досягнення ним 23-х років.

Відповідно до положень ст. п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Крім того, з відповідача слід стягнути судовий збір у дохід держави в сумі 840 грн. 80 коп., як передбачено ст. 141 ЦПК України та Законом України «Про судовий збір».

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 182, 191, 198, 199, 200, 201 СК України, ст.ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 19, 76-81, 141, 206, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274, 280-284, 353, 430 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частини від всіх доходів (заробітку) щомісячно, починаючи з 28 жовтня 2020 року і до закінчення сином навчання, але не довше, ніж до досягнення ним 23-х років.

Рішення про стягнення аліментів в частині виплати за один місяць підлягає до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір в дохід держави в сумі 840грн. 80коп.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст судового рішення складено 18 січня 2021 року.

Головуючий: С. М. Позарецька