Провадження № 2/127/3005/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2021 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Воробйова В.В.,

за участю секретаря Яковенко Д.Д.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що 11.06.2002 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З часу розірвання шлюбу діти перебувають на утриманні позивача.

Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 13.10.2017 року з ОСОБА_2 на користь неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, а це на сьогоднішній день становить 2253,75 грн. у твердій грошовій сумі на місяць. Вказане рішення суду було звернуто до примусового виконання.

Позивач зазначає, що не зважаючи на те, що відповідач сплачує аліменти, забезпечити нормальні потреби дітей, аліменти в такому розмірі не здатні. Необхідність збільшення розміру аліментів полягає в тому, що син навчається в технікумі у Польщі, в зв`язку з чим позивачем оплачується його проживання в інтернаті, харчування, проїзд, оформлення документів. Також дочці здійснюється регулярне лікування зубів. ОСОБА_2 наразі не одружений, інших неповнолітніх дітей не має, має постійне місце роботи, де отримує мінімальну заробітну плату, чим фактично приховує свої офіційні доходи. Крім, мінімальних аліментів, додаткових коштів ніколи не надавав, навіть на лікування. Крім того, неналежно виконує батьківські обов`язки, чим порушує права та інтереси неповнолітніх дітей. З метою захисту прав та інтересів дітей ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просить збільшити розмір аліментів та стягнути аліменти на її користь з ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначивши їх розмір у твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 грн./міс., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав викладених у позові та відповіді на відзив.

Відповідач в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву в якій зазначив, що просить розгляд справи здійснювати у його відсутність та відмовити позивачу у задоволенні позову повністю з підстав викладених у відзиві на позов та у зв`язку з його безпідставністю.

Відповідачем було подано відзив, у якому відповідач зазначає, що позовні вимоги є безпідставними, оскільки він не має можливості надавати кошти у десятках тисяч гривень, бо має скромний заробіток, інших джерел фінансування у нього немає, як і якихось особливих матеріальних благ. Позивачем не наведено жодної підстави для зміни розміру аліментів, тим більше для стягнення їх у твердій грошовій сумі, а посилання позивача на приховані доходи відповідача не підтверджене жодними належними доказами. Після ухвалення рішення судом, дохід відповідача не змінювався. Крім того, оскільки його дохід є стабільним та постійним, то аліменти мають стягуватись у частці від заробітку. У власності відповідача перебуває Ѕ частина квартири та автомобіль ВАЗ-21013 1984 року випуску, в той час, коли у позивача - Ѕ частина квартири, житловий будинок та земельна ділянка. З приводу додаткових витрат на дітей, про які позивач зазначає в позові, то вони входять до розміру аліментів при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Також відповідач зазначив, що частина документів, доданих до позову, на польській мові без належного завіреного їх перекладу. Щодо стану здоров`я позивача, то вона є інвалідом з дитинства та зазначена обставина врахована судом під час присудження аліментів. Фізичної можливості платити аліменти в розмірі 4000,00 грн., при розмірі заробітної плати 5-6000,00 грн., відповідач немає. Зважаючи на відсутність підстав для збільшення розміру аліментів, а також на відсутність фінансових можливостей для сплати їх у розмірі, зазначеному в позові, ОСОБА_2 просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вказані: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 5).

Також відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказані сторони у справі (а.с. 6).

Судом встановлено, що рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 07.12.2012 року у справі №214/2928/12, було розірвано шлюб між сторонами, зареєстрований 11.06.2002 року в відділі реєстрації актів громадського стану Літинського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис №20 (а.с. 7).

Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 22.01.2013 року у справі №137/62/13-ц стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.12.2012 року до досягнення дітьми повноліття (а.с. 52).

Згодом, рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 13.10.2017 року у справі № 137/1338/17 було змінено розмір стягуваних аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітейОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з аліментів, що були визначені рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 07.12.2012 року на аліменти в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 8-9).

З матеріалів справи вбачається, що діти сторін проживають разом із позивачем (а.с. 11-13).

Щодо стану здоров`я позивача, то слід зазначити, що вона є інвалідом з дитинства та вказана обставина бралася судом до уваги під час ухвалення рішення суду у справі №137/1338/17.

Суд критично ставиться до протоколу засідання опікунської ради при Літинській селищній раді від 16.07.2019, в якому зазначено, що ОСОБА_1 сама виховує і утримує двох неповнолітніх дітей, а колишній чоловік у вихованні дітей участі не бере, оскільки сторони не заперечують той факт, що аліменти щомісячно відраховуються із заробітної плати відповідача.

Також суд зазначає, що частина документів, доданих до позову, викладена іноземною мовою без належного та відповідним чином посвідченого їх перекладу, в зв`язку з цим суд позбавлений можливості дослідити їх зміст. При цьому, сторони визнали той факт, що син сторін ОСОБА_3 навчається в технікумі у Польщі.

Положенням ч. 1 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щод достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 192 СК України, витрати пов`язані з навчанням сина у технікумі, лікуванням дочки, відвідування дітьми спортивних секцій та кружків, сезонний відпочинок, не є підставами для зміни розміру аліментів.

Відповідно до частин першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з положеннями статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У статті 192 СК України закріплено вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів.

Слід відзначити, що позивач ОСОБА_1 в позовній заяві не посилалась на зміни, які зумовлюють можливість збільшення розміру аліментів, тому суд дійшов висновку про необґрунтованість та незаконність позовних вимог.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Щодо матеріального стану боржника, то відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_2 отримує незначний розмір заробітної плати, який після сплати відповідних податків коливається від 5000,00 до 6000,00 грн. на місяць. Розмір аліментів щомісячно відраховується з заробітної плати відповідача. При цьому, розмір аліментів заявлений позивачем до стягнення 4000,00 грн., перевищує 50 відсотків заробітної плати боржника, що суперечить ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, ОСОБА_1 в позовній заяві просить збільшити розмір аліментів з 1/3 частини заробітку на тверду грошову суму у розмірі 4000,00 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Вказана вимога належить до зміни способу стягнення аліментів, проте позивач такої вимоги не ставила.

Отже, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, встановивши правовий характер спірних правовідносин, шляхом дослідження всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявних у справі доказів, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини по справі, які складають правову підставу позову, суд дійшов висновку про відмову в позові, виходячи з необґрунтованості та недоведеності позовних вимог.

Оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід компенсувати за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини», ст.ст. 141, 180, 181, 182, 183, 192 СК України, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст. 10, 12, 13, 89, 141, 211, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів - відмовити.

Судовий збір компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складений 22.01.2021 року.

Суддя: