Справа № 344/9766/19
Провадження № 22-ц/4808/200/21
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А.
Суддя-доповідач Пнівчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 року м. Івано-Франківськ

І вано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Мелінишин Г.П., Томин О.О.

з участю секретаря Єлісевич О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду від 29 жовтня 2020 року, вскладі судді Пастернак І.А., у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У червні 2019 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення 28 413,05 грн. матеріальної шкоди та 5000,00 грн. моральної шкоди, заподіяної внаслідок затоплення їх квартири.

В обґрунтування позовних вимог зазначили, що їм на праві власності по 1/2 частці належить двокімнатна квартира АДРЕСА_1 , де вони проживають.

Відповідачка ОСОБА_1 , яка є власником квартири АДРЕСА_2 , живе поверхом вище у цьому ж будинку.

25 квітня 2019 року вони виявили затоплення своєї квартири та звернулися на гарячу лінію до обслуговуючої організації як балансоутримувача будинку - Приватного підприємства «Гал-Комфорт» з метою виявлення причин затоплення квартири та усунення його причин.

При комісійному обстеженні їх квартири та квартири відповідачки, комісією балансоутримувача будинку встановлено, що при здійсненні ремонтних робіт у квартирі ОСОБА_1 просвердлено водопровідну трубу у кухні квартири, що стало причиною затоплення квартири позивачів.

Відповідачка, визнала те, що шкоду позивачам нанесено внаслідок виконання у її квартирі майстрами ремонтних робіт, які пошкодили водопровідну трубу в кухні її квартири, внаслідок чого сталося затоплення квартири поверхом нижче, але в повному розмірі відмовилася її відшкодовувати.

Внаслідок затоплення квартири позивачам заподіяно матеріальну шкоду, на відшкодування якої просили стягнути з відповідачки 28 413,05 грн? крім того, затоплення квартири, що сталася з вини відповідача, та виникнення у зв`язку з цим матеріальних збитків, спричинило моральні страждання позивачів, на відшкодування яких просили стягнути 5000 грн моральної шкоди.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 29 жовтня 2020 року позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 по 12706,53 грн матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири кожному, по 1000 грн - моральної шкоди кожному, по 2500 грн - витрат на правову допомогу кожному. Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 3000,00 грн витрат на проведення експертизи та 768, 40 грн витрат по оплаті судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, допущено порушення норм матеріального та процесуального права.

Апелянт вважає неправильним та передчасним висновок суду про те, що позовні вимоги позивачів про стягнення з неї матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок залиття квартири є підставними та обґрунтованими.

Вважає, що вона жодної майнової шкоди ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не завдавала. Якщо шкода завдана майстром, який робив ремонт у її квартирі, то таку має відшкодовувати саме майстер.

Не відповідають обставинам справи висновки суду, про те, що вона визнала, що шкоду позивачам заподіяно майстрами, які здійснювали у її квартирі ремонт. У поясненнях ОСОБА_4 (її бабусі) зазначено, що майстер при установці плінтуса пробив дірку саморізом, однак жодного визнання того, що майстер пошкодив водопровідну трубу не було.

Апелянт зазначає, що взагалі не було встановлено, що затоплення квартири позивачів відбулося саме з квартири відповідачки. В акті обстеження стану квартири від 25.04.2019 року не зазначено, з яких підстав чи з якої квартири відбулося затоплення квартири відповідачів, натомість експерт зробив висновок про суму завданих збитків позивачам через затоплення квартири.

Оскільки жодної матеріальної шкоди вона позивачам не завдала, то не повинна відшкодовувати моральну шкоду.

Апелянт просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішенням, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначають, що суд прийняв обґрунтоване рішення, яким врахував усі обставини, які мають значення для справи, зокрема й обставини, що викладені апелянтом в апеляційній скарзі, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Вважають, що посилання в апеляційній скарзі про те, що акт від 25.04.2019 року є неналежним доказом наявності вини відповідачки у залитті належної позивачам квартири, не заслуговують на увагу, оскільки акт відповідає формі, встановленій наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» та в ньому наведені причини залиття квартири.

Позивачі просять відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , а рішення суду залишити без змін.

Представник позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - ОСОБА_5 заперечила доводи апеляційної скарги, посилаючись на їх необґрунтованість.

Апелянтка ОСОБА_1 у судове засідання апеляційного суду не з`явилася, в день розгляду справи подала письмову заяву про перенесення судового засідання, у зв`язку з тим, що адвокат перебуває у відрядженні. Разом з тим, до заяви не подала будь-яких доказів укладення нею договору з адвокатом про надання правової допомоги при розгляді справи в апеляційному суді, так і доказів перебування його у відрядженні.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_1 не навела причин її неявки (чи її представника) у судове засідання, які можна було б визнати поважними, а відтак відповідно до положень ч.2 ст. 372 ЦПК України, суд дійшов висновку, що неявка апелянта не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивачів, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідає вищезазначеним вимогам.

Постановляючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , суд першої інстанції виходив із того, що вимоги позивачів про стягнення з відповідачки ОСОБА_1 матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири в розмірі 25413,05 грн є підставними та обґрунтованими, а також з урахуванням обставин справи, дійшов висновку про часткове задоволення вимог про стягнення на їх користь моральної шкоди по 1000 грн кожному.

Судом встановлено, що відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.05.2016 року та 14.05.2019 року - позивачам ОСОБА_3 , ОСОБА_2 належить на праві власності по 1/2 частці двокімнатна квартира в АДРЕСА_3 , відповідачці ОСОБА_1 на праві власності належить двокімнатна квартира в АДРЕСА_4 (а.с.12-14).

Згідно Акту обстеження стану квартири АДРЕСА_5 від 25.04.2019 року на гарячу лінію обслуговуючої організації ПП «Гал-Комфорт» поступило звернення мешканця квартири АДРЕСА_1 про те, що у кухні тече вода зі стелі.

Комісією у складі голови комісії заступника директора по будівельній частині ОСОБА_6 та працівниками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 було здійснено виїзд на місце виклику, в результаті огляду квартири АДРЕСА_1 було виявлено протікання води зі стелі та по стінах у кухні, мокрі плями на стелі ванної кімнати та коридору, а також мокра стіна у спальні, пошкоджений ламінат на підлозі в кухні. У квартирі АДРЕСА_2 , яка знаходиться поверхом вище, було виявлено просвердлену водопровідну трубу в кухні, що стало причиною затоплення та нанесення матеріальної шкоди власникам квартири АДРЕСА_1 (а.с. 15).

Відповідно до Звіту №19/05/02 від 10.05.2019 року складеного СПД ОСОБА_9 встановлено величину матеріального збитку завданого власнику квартири, загальною площею 69,3 м кв, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , внаслідок залиття, станом на дату оцінки, з заокругленням, яка складає: 25 413,05 грн (а.с.36-66).

Частиною 1 статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу

Відповідно до статті 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Частиною 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна і відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з частиною другою статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, законодавцем встановлена презумпція вини заподіювача шкоди та саме він повинен довести, що шкоди завдано не з його вини.

Суд першої інстанції, на підставі належної оцінки зібраних у справі доказів, встановив факт залиття квартири позивачів з вини відповідачки, причину залиття (просвердлено водопровідну трубу у кухні квартири АДРЕСА_2 ) та розмір завданої шкоди майну власників квартири, врахував, що відповідачка не довела відсутність своєї вини у завданні шкоди, у зв`язку з чим зробив обґрунтований висновок, про стягнення з відповідачки 25413,05 грн матеріальної шкоди.

Суд врахував обставини і характер заподіяння шкоди, тривалість моральних страждань позивачів внаслідок залиття квартири і пошкодження майна, вимушених змін у життєвих відносинах та визначив розмір моральної шкоди в користь позивачів в сумі по 1000 грн кожному, і з такими розмірами погоджується апеляційний суд, оскільки такі відповідають засадам розумності, виваженості та справедливості.

Згідно зі ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

За своїм змістом доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 зводяться до незгоди з наданою судом оцінкою зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, зокрема, щодо розміру матеріального збитку і грошового відшкодування моральної шкоди, завданих позивачам, необхідності їх переоцінки, а також перевірки фактів щодо причин, з яких сталося затоплення квартири відповідачів.

Однак на підтвердження своїх доводів, апелянтка ОСОБА_1 не надала суду жодних доказів, що шкоди внаслідок затоплення квартири позивачів завдано не з її вини.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновки суду першої інстанції, та не містять підстав для скасування або зміни судового рішення.

За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду у оскарженій частині без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381- 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду від 29 жовтня 2020 року- без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26 січня 2020 року.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: Г.П. Мелінишин

О.О. Томин