РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2021 рокусмт ПетровеСправа № 941/323/21
Провадження № 2/941/213/21

Петрівський районний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді - Колесник С. І.

при секретарі - Проценко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петрове в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», від імені якого діє ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся з позовом до суду, мотивуючи тим, що між позивачем та відповідачем 14.04.2016 року було укладено договір № про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії. Відповідно до умов договору відповідач отримав кредит у розмірі 4000,00 грн., зобов`язався здійснювати погашення кредиту та процентів. Однак відповідач зобов`язання не виконав, чим порушив законні права позивача, норми законодавства та умови кредитного договору. Станом на 25.01.2020 року відповідач має заборгованість у загальному розмірі 13985,90 грн., яку представник позивача, разом з судовими витратами, просить стягнути з відповідача.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином через оголошення на сайті суду, причини неявки суду невідомі.

Пунктом 1 частини 3 статті 223 ЦПК України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.04.2016 року між сторонами укладено договір про відкриття карткового рахунка № (а.с.10-15). 12.12.2016 року відповідач підписав заяву про відкриття кредитної лінії до поточного рахунка № НОМЕР_1 з лімітом 4000,00 грн. до 30.04.2019 року (а.с.16). 20.12.2016 року між сторонами укладено додаткову угоду № б/н до договору про відкриття карткового рахунка № , якою договір викладено в новій редакції (а.с.17-21).

На підставі договору від 14.04.2016 року № позивач надав відповідачу кредит у сумі 4000,00 грн. строком до 30.04.2019 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 40,00 % річних (пункти 2.1., 2.4., 2.6., 2.10. договору) (а.с.17-21).

Факт отримання відповідачем кредитним коштів підтверджений поточною випискою банку з рахунку відповідача за період з 20.12.2016 року по 25.01.2021 року (а.с.7-8).

Відповідач зобов`язався сплачувати позивачу суму кредиту, процентів та інших платежів, відшкодовувати збитки, але систематично зобов`язання по кредиту не виконував, проценти на сплачував.

Станом на 25.01.2020 року заборгованість відповідача становить 13958,90 грн., яка складається з:

3999,36 грн. заборгованість за основним боргом;

6554,18 грн. заборгованість за процентами;

110,91 грн. пеня, нарахована на прострочену заборгованість за основним боргом;

141,91 грн. пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами;

487,81 грн. 3% річних від простроченої суми боргу;

408,01 грн. 3% річних від простроченої суми сплати процентів;

1452,67 грн. інфляційне нарахування за прострочення сплати основного боргу;

804,05 грн. інфляційне нарахування за прострочення сплати процентів (а.с.5-6).

Доказів, які б спростовували розрахунок заборгованості, суду не надано.

Позивачем на адресу відповідача надсилалась претензія про погашення заборгованості від 22.07.2019 року № 050/29-534 та повідомлення про наявність несплаченої заборгованості, що свідчить про намір досудового врегулювання спору (а.с.25-31).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

У відповідність зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення в розрахунку заборгованості за договором. Таким чином в порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.

Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

В ст.599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

На основі викладеного, оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази по справі в їх сукупності, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості по договору про відкриття карткового рахунка від 14.04.2016 року № в сумі 13958 грн. 90 коп., а також у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, стягнути з відповідача понесені позивачем витрати на сплату судового збору у розмірі

2270 грн. 00 коп.

Вказані правовідносини регулюються ст.ст.525, 526, 530, 536, 550, 611, 625, 1048, 1049, 1050,1054 Цивільного кодексу України.

Керуючись ст.ст. 141,263,264,265,268 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

с. Олександро-Мар`ївка Петрівського району Кіровоградської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованість по договору про відкриття карткового рахунка від 14.04.2016 року № в сумі 13958 грн. 90 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

с. Олександро-Мар`ївка Петрівського району Кіровоградської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» у відшкодування понесених судових витрат 2270 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після відмови у відкритті апеляційного провадження, повернення апеляційної скарги, залишення її без розгляду, ухвалення іншого рішення, яким закінчується апеляційне провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 27 травня 2021 року.

Суддя С. І. Колесник