ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/3544/21
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
"23" лютого 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі
головуючого судді Колесника О.М.
при секретарі Лободі О.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів у вигляді відсотків за користування позикою, інфляційних втрат, 3%-річних,
В червні 2019 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми за прострочення користування позикою, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10.101.2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задоволено та вирішено стягнути з відповідача на користь позивача 200 000 грн. основного боргу, 8 309,59 грн. процентів за користування позикою, 35 000 грн. втрат від інфляції та 3% річних в сумі 2 580,82 грн. 21.11.2014 року вказане рішення було звернене до виконання, однак не виконане ні в добровільному порядку, ні в примусовому, а тому позивач просить стягнути з відповідача на її користь проценти за користування позикою за період з 10.10.2014 року по 13.06.2019 року в сумі 168 946,92 грн., інфляційні втрати за той же період в сумі 250 240 грн. та 3% річних в сумі 28 060,28 грн.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 позовні вимоги збільшив, просив стягнути з відповідача на користь позивача проценти за користування позикою за період з 10.10.2014 року по 15.02.2021 року в сумі 217 598,98 грн., інфляційні втрати за період з 10.10.2014 по 15.02.2021 року в сумі 255 280 грн., 3% річних за період з 10.10.2014 року по 15.02.2021 року в сумі 33 073,98 грн., а всього 505 952,96 грн. Збільшені позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував..
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, з заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не звертався.
За таких підстав, судом, відповідно до положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України, визнано за можливе ухвалити у даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за погодженням з представником позивача.
Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Як вбачається з рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10.10.2014 року, яке не оскаржувалось в апеляційному порядку та набрало законної сили, 24.12.2013 року між сторонами укладено договір позики у вигляді письмової розписки, згідно умов якого позивач надала відповідачу кошти у сумі 200 000 грн., а відповідач у свою чергу зобов`язувався повернути зазначені кошти у термін до 31.01.2014 року.
Даним рішенням позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів задоволено та вирішено стягнути з відповідача на користь позивача борг за договором позики у сумі 245 890 грн. 41 коп., що складається з основного боргу у сумі 200 000 грн., процентів за користування позикою у сумі 8 309 грн. 59 коп., втрат від інфляції в сумі 35 000 грн., 3% річних у сумі 2 580 грн. 82 коп. та витрати по сплаті судового збору у сумі 2 458 грн. 91 коп.
Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом ст.ст. 526,527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Як вбачається з наданого представником позивача розрахунку, у позивача виникло право вимоги сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції з жовтня 2014 р. по лютий 2021 р.
Враховуючи вказане, суд дійшов до висновку, що оскільки відповідач не виконує рішення суду, отриману суму позики не повертає, тому ОСОБА_1 має право на отримання процентів від суми позики, 3%-річних та інфляційних втрат, а тому її позовні вимоги є обґрунтованими. Таким чином, з ОСОБА_2 на користь позивача необхідно стягнути проценти за користування позикою за період з 10.10.2014 року по 15.02.2021 року в сумі 217 598,98 грн., інфляційні втрати за період з 10.10.2014 по 15.02.2021 року в сумі 255 280 грн., 3% річних за період з 10.10.2014 року по 15.02.2021 року в сумі 33 073,98 грн., а всього 505 952,96 грн.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, оскільки позов підлягає задоволенню, а позивач при зверненні до суду була звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути 5 378,10 грн. судового збору.
Керуючись ст.ст. 4,7, 9, 12, 13, 19, 76, 81, 89, 223, 244, 245, 259, 263-265, 268, 280, 353, 354 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 536, 625, 1046, 1048 ЦК України,
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 236 272 грн. 95 коп. в рахунок стягнення грошових коштів у вигляді відсотків за користування позикою, 263 400 грн. інфляційних втрат, 38 136 грн. 99 коп. 3%-річних, а всього 537 809 грн. 94 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 5 378 грн. 10 коп. судового збору.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Дарницького районного суду м. Києва протягом 30 днів з дня отримання його копії відповідачем.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини заочного рішення через Дарницький районний суд м. Києва.
Суддя: