ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/302/20 Номер провадження 22-ц/814/1489/21Головуючий у 1-й інстанції Ячало Ю. І. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
У Х В А Л А

28 травня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Бутенко С. Б.

суддів: Гальонкіна С. А., Прядкіної О. В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві заяву судді Гальонкіна Сергія Анатолійовича про самовідвід у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 29 березня 2021 року у складі судді Ячала Ю. І.

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Миргородський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, про визнання інформації недостовірною, захист честі, гідності та ділової репутації шляхом зобов`язання вчинити дії по спростуванню інформації.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Полтавського апеляційного суду знаходиться вищевказана цивільна справа.

28 травня 2021 року суддя Гальонкін С. А. звернувся із заявою про самовідвід з метою подання безпідставних скарг учасників процесу щодо сумнівів у його об`єктивності та неупередженості при розгляді вказаної справи у зв?язку з тим, що він особисто знайомий та перебуває у дружніх відносинах з ОСОБА_1 , який є стороною по справі.

Вирішуючи питання обгрунтованості заявленого самовідводу, апеляційний суд виходить з наступного.

В силу пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і підлягає застосуванню на підставі статті 8 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено принцип, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Відвід (самовідвід) дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

Згідно пункту 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів, передбачено що при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довір`ям не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довір`я до незалежної судової влади буде підірвано.

У пункті 2.5 «Бангалорських принципів поведінки суддів» зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Підстави, за наявності яких суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), визначено статтею 36 ЦПК України.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 36 ЦПК України суддя не може брати участь в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді.

За правилами частин 1, 2, 8, 9, 11 статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обгрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановлює ухвалу.

Оскільки виникли обставини, які можуть викликати сумнів в неупередженості та обєктивності складу суду, заява судді Гальонкіна С.А. про самовідвід є обгрунтованою та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 36, 40 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Заяву про самовідвід судді Гальонкіна Сергія Анатолійовича у даній справі задовольнити.

Справу передати до канцелярії суду для здійснення повторного автоматизованого розподілу справи.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С. Б. Бутенко

Судді С. А. Гальонкін

О. В. Прядкіна