Справа №443/113/21
Провадження №2/443/890/21
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

22 січня 2021 року місто Жидачів

суддя Жидачівського районного суду Львівської області Сливка С.І. дослідивши матеріали заяви адвоката Лешеги Володимира Володимировича в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Журавнівської селищної ради про вселення,

в с т а н о в и в :

20.01.2021 року до Жидачівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява адвокат Лешеги В.В. в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Журавнівської селищної ради про вселення.

Протоколом автоматизованого розподілу судової сплати між суддями головуючим по справі визначено суддю ОСОБА_4 .

Ознайомившись із позовною заявою, вважаю за необхідне повернути таку з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч. 2 ст. 175 ЦПК України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатись до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до ч. 7 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Приписами ч. 1 ст. 58 ЦПК України визначено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч.1 ст. 60 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: довіреністю фізичної або юридичної особи; свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Згідно з висновком Конституційного Суду України (рішення від 8 квітня 1999 року №3-рп/99) за правовою природою представництво в суді є правовідносинами, в яких одна особа (представник) на підставі певних повноважень виступає від імені іншої особи (довірителя) і виконує процесуальні дії в суді в її інтересах, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для неї права та обов`язки.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява підписана ОСОБА_5 проте до позовної заяви не додано належних документів, що підтверджують його повноваження.

Натомість, до позовної заяви додано угоду про надання правової допомоги, зі змісту якої вбачається, що така укладена 10.02.2019 року між адвокатом Лешегою В.В. та ОСОБА_1 .

Однак, у позовній заві окрім ОСОБА_1 зазначено ще двох позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які угоди про надання правової допомоги із адвокатом Лешегою В.В. не укладали.

Крім того, згідно вказаної вище угоди така була укладена зі ОСОБА_2 на представництво її інтересів у Жидачівському районному суді Львівської області у справах по виконанню рішення суду про надання житла, а не звернення до суду із вказаним позовом.

Одночасно, слід зауважити, що додана угода не відповідає вимогам Цивільного кодексу України щодо договорів.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

При цьому, Європейський суд зазначає, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави (рішення у справі «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року, рішення у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року).

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України суддя повертає позовну заяву, зокрема, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

З метою недопущення порушення прав ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та здійснення процесуальних дій без їх згоди, за умови відсутності в матеріалах заяви належного документа, який би свідчив про представництво ОСОБА_5 інтересів вказаних вище осіб, на підставі п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України суддя вважає, що заява підлягає поверненню.

Частиною 7 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву адвоката Лешеги Володимира Володимировича в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Журавнівської селищної ради про вселення - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позову не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.І. Сливка