Номер провадження 2-ві/756/14/21
У Х В А Л А

31 травня 2021 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шролик І.С.,

секретар судового засідання - Михнюк В.М.,

за участю позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_3 про відвід головуючому судді Андрейчуку Т.В. у цивільній справі № 756/14815/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про вселення,-

В С Т А Н О В И В:

17 травня 2021 року відповідач ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про відвід головуючого судді Андрейчука Т.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про вселення.

В обґрунтування поданої заяви, як правову підставу відводу зазначає, що суддя в судовому засіданні діяв упереджено, не об`єктивно, порушив принцип рівності сторін перед законом і судом, принцип верховенства права, принципи пропорційності, змагальності сторін, диспозитивності, встановлених ст. ст. 6, 10, 11, 12, 13 ЦПК України, дискримінував відповідача та її представника за ознакою відсутності спеціальної перепустки, що дає дозвіл на пересування громадським транспортом, за наявності встановлених обмежень, в порушення вимог ЦПК України, грубо попираючи процесуальними правами відповідача долучив у якості доказу електронний носій, а також не розглянув клопотання відповідача про відкладення розгляду справи в зв`язку з поважними причинами.

Також в заяві відповідач вказувала, що суддя Андрейчук Т.В. здійснює комунікацію із позивачем ОСОБА_1 у не процесуальний спосіб, що на думку ОСОБА_7 є підставою для відводу від розгляду справи.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 травня 2021 року заява про відвід передана для розгляду судді Шролик І.С.

Позивач та її представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення заяви про відвід головуючого судді, у зв`язку з його безпідставністю, стверджує, що таким чином відповідач затягує розгляд справи.

Відповідач, її представник та треті особи в судове засідання не з`явилися.

Вислухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши заяву про відвід судді та мотиви наведені в її обґрунтування, суддя встановив наступне.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Так, згідно зі ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 3 ст.39 ЦПК України відвід має бути вмотивованим.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Крім того, неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів у тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Наявність безсторонності суду відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатись за суб`єктивними та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Об`єктивний критерій безсторонності означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (Рішення ЄСПЛ від 09.11.2006 року в справі «Білуха проти України» (Biluha v. Ukraine), п.49).

Як мотиви заявленого відводу представник відповідача посилається на ту обставину, що головуючий у справі ОСОБА_10 дискримінував відповідача та її представника за ознакою відсутності спеціальної перепустки, що дає дозвіл на пересування громадським транспортом, за наявності встановлених обмежень, в порушення вимог ЦПК України, грубо попираючи процесуальними правами відповідача долучив у якості доказу електронний носій, а також не розглянув клопотання відповідача про відкладення розгляду справи в зв`язку з поважними причинами.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Частина 5 даної статті передбачає, що суд зберігаючи об`єктивність і упередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їх процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ним прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Заява про відвід зводиться до незгоди заявниці з процесуальним рішенням головуючого у справі щодо поновлення строку для подачі доказів та їх долучення для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи; щодо незадоволення поданого нею клопотання про відкладення розгляд справи; щодо задоволення клопотання про залучення третіх осіб та їх законних представників до участі у справі. Відповідачем ОСОБА_3 до поданої заяви не надано доказів, що суддя вирішує справу у не процесуальний спосіб спілкуючись поза межами судового засідання з позивачем та її представником. Суд вважає що дане твердження є голослівним, не підтверджене жодним доказом, тому не свідчить про заінтересованість головуючого судді у розгляді даної справи.

Дослідивши обставини, зазначені в заяві про відвід, суддя приходить до висновку, що вказана заява не містить підстав для відводу судді, зазначених у ст. 36 ЦПК України, а в ній викладені припущення щодо упередженості головуючого по справі. Незгода сторони з діями судді не може бути підставою для відводу. Заява про відвід фактично зводиться до незгоди заявника з процесуальними діями та рішеннями судді під час розгляду даної справи, що відповідно до ЦПК України не є підставою для відводу.

З огляду на викладене, вважаю, що заявником не зазначені та не доведені обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді Андрейчука Т.В. при розгляді вищевказаної справи, у зв`язку з чим заява про відвід судді Андрейчука Т.В задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід головуючому судді Андрейчуку Т.В. у цивільній справі № 756/14815/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про вселення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 01 червня 2021 року.

Суддя І.С. Шролик