Провадження № 2/947/611/21
Київський районний суд м. Одеси в складі :
головуючого - судді Коваленко О.Б.,
за участю секретаря Маценко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання такими, що втратили право користування квартирою,
Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання осіб такими, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач зазначив, що квартира розташована за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності, ОСОБА_1 . Зазначене підтверджується договором купівлі-продажу від 01.10.2003 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Шавиріною А.О., та зареєстрованим в реєстрі за №5235.Згідно Довідки №2086 (виписка з домової книги про склад сім`ї та реєстрації) від 03.08.2012 р. виданої КП «ЖКС «Чорноморський», в квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Як вбачається з наданої КП «ЖКС «Чорноморський» довідки, ОСОБА_2 є дружиною позивача та зареєстрована за вказаною адресою, відповідачка ОСОБА_3 , є донькою позивача. Шлюб між позивачем та відповідачкою ОСОБА_2 був розірваний. Перебування відповідачів на реєстраційному обліку за даною адресою перешкоджає позивачу в повній мірі реалізовувати право користування та розпорядження квартирою, крім того він вимушений нести додаткові витрати зі сплати комунальних послуг, оскільки розрахунок експлуатаційних платежів і платежів за комунальні послуги здійснюються з кількості зареєстрованих за адресою осіб. Вищевказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.128, 131 ЦПК України.
Представник позивача у судове засідання у судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце його проведення повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили, заяв та клопотань про відкладення слухання справи до суду не надходило.
При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який повідомлений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 280-282 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.
У судовому засіданні встановлено, що на підставі договором купівлі-продажу від 01.10.2003 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Шавиріною А.О., та зареєстрованим в реєстрі за №5235 позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 .
Згідно з довідкою №2086 від 03.08.2012 рок, виданої КП «ЖКС «Чорноморський», за вищезазначеною адресою зареєстровані: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
Заочним рішенням мирового судді судової дільниці №30 района Бирюльово-Східне м. Москви від 26.01.2009 року по справі №2-02/09 шлюб між позивачем та ОСОБА_2 був розірваний, що також потверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу НОМЕР_1 , виданого 17.03.2016 року.
Відповідно до актів від 10.12.2020 року, що підписаний сусідами позивача та підписи яких завірено начальником дільниці №1 КП «ЖКС «Чорноморський», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , з вересня 2013 року за даною адресою не проживають.
Свідок ОСОБА_4 пояснила в судовому засіданні, що до 2013 року відповідачі проживали у сусідній квартирі, потім вона їх не бачила.
Свідок ОСОБА_5 дала пояснення, що проживає з відповідачем з 2014 року, ніколи їх не бачила, тому що вони переїхали до РФ.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до статті 64 Житлового кодексу УРСР - члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Згідно з ст. 71 ЖК України, суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин.
Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Частина 1 ст. 51 Конституції України наголошує - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї Інтелектуальної, творчої діяльності.
Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Стаття 405 ЦК України,члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Через наявність реєстрації осіб, які зареєстровані у вказаній квартирі, але фактично тривалий час в ній не проживають, позивач вимушений сплачувати більші платежі за комунальні послуги, з розрахунку на всіх осіб зареєстрованих за адресою; відповідачі, в свою чергу, комунальні послуги не сплачують, бо у квартирі фактично не проживають.
Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 12.04.1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписках, переадресовка кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладання трудового договору на визначений строк, тощо).
Відповідно до абзацу 10 ст. З Закону України від 11.12.2003 року № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.
Відповідно до п. 2, п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності, на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 13,76-81, 259, 263-265, 268, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання такими, що втратили право користування квартирою,-задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасова посвідка на постійне проживання НОМЕР_2 від 16.06.2005 року, видана ВГІРФО ОМУ ГУ МВСУ в Одеській області)та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянки НОМЕР_3 ) такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_2 .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення суду буде складено у строк до 31.05.2021 року включно.

Суддя Коваленко О. Б.