Справа № 219/2900/20
Провадження № 2/219/199/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2021 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

судді Лапченко О.М.,

за участі секретаря Єлісєеєвої С.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Часовоярської міської ради Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

позивач звернулася до суду з позовною заявою, згідно якої просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними спорудами загальною площею 78,94 кв.м., житловою площею 56,14 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 у розмірі ѕ частини вказаного житлового будинку після смерті чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та ј частини вказаного житлового будинку після смерті сина ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позову вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 . Законними спадкоємцями на спадщину після його смерті були позивач та її на той момент неповнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На момент смерті ОСОБА_2 як позивач, так і її син ОСОБА_3 згідно домової книги були зареєстрованими разом з померлим і за правилами ст. 549 ЦК УРСР прийняли спадщину. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Другої Артемівської державної нотаріальної контори Давидовою А.М. 16.03.1983 року - 1/2 частина вказаного житлового будинку з надвірними спорудами була передана у власність в рівних частках позивачу та її сину ОСОБА_3 , а на 1/2 частину вказаного житлового будинку було видане свідоцтво про право власності позивачу як дружині померлого ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 помер син позивача ОСОБА_3 . З метою визнання за позивачем права власності на будинок та прийняття спадщини позивач звернулася до нотаріуса. Оскільки в зв`язку з втратою у позивача відсутній оригінал свідоцтва на право на спадщину від 16.03.1983 року, державний нотаріус Янюк С.В. видала позивачу 17.03.2020 року постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій щодо визнання за нею права власності на будинок, а тому за цієї обставини позивач вимушена звернутися до суду за захистом своїх законних прав.

Позивач та її представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися. Разом з тим, на адресу суду від них надійшли заяви, згідно яких вони просили справу розглянути у їх відсутність, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача - Часовоярської міської ради Донецької області в судове засідання не з`явився. Разом з тим, надав до суду заяву, згідно якої просив справу розглядати за його відсутності, проти задоволення заявлених вимог позивача не заперечував.

Суд, дослідивши матеріали справи, докази у справі, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 5.06.1956 року уклали шлюб (а.с.7 оборотна сторона).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . Його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.11).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8 оборотна сторона).

Згідно довідки КП «Бахмутське БТІ» на підставі договору купівлі - продажу від 9.10.1981 року ОСОБА_2 на праві приватної власності належав будинок АДРЕСА_1 .

Згідно постанови державного нотаріусу Часів-Ярської державної нотаріальної контори Янюк С.В. 17.03.2020 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на одну четверту частину житлового будинку під номером двадцять один по вулиці Фільтрувальна у м. Часів-Ярі Донецької області, яка залишилась після смерті її сина ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 . Державний нотаріус вказала, що при вивченні представлених документів, необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, було встановлено, що нотаріусу не надано правовстановлюючий документ на одну четверту частину жилого будинку під номером двадцять один по АДРЕСА_1 , а саме - свідоцтва про право на спадщину за законом, видане 16 березня 1983 року Першою Артемівською державною нотаріальною конторою по реєстру № 442, яке підтверджує право власності за померлим, що суперечить п. 4.15 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Одержати дублікат документа не виявляється можливим, оскільки всі документи Першої Артемівської державної нотаріальної контори прийняті на зберігання в Донецький обласний державний нотаріальний архів залишилися в архівосховищах нотаріального архіву у м. Донецьку, доступ до яких відсутній (а.с.8).

Відповідно до повідомлення Донецького обласного державного нотаріального архіву від 18.02.2020 року зазначено, що отримати дублікат свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 16 березня 1983 року Першою Артемівською державною нотаріальною конторою по реєстру № 442, не є можливим, оскільки всі документи Першої Артемівської державної нотаріальної контори прийняті на зберігання в Донецький обласний державний нотаріальний архів залишилися в архівосховищах нотаріального архіву у м. Донецьку, доступ до яких відсутній (а.с.11 оборотна сторона).

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину від 16.03.1983 року, виданого Першою Артемівською державною нотаріальною конторою по реєстру № 442, що надана позивачем та міститься в матеріалах інвентарної справи, на підставі ст. 529 ЦК УРСР спадкоємцями майна ОСОБА_2 є його дружина ОСОБА_1 та неповнолітній син ОСОБА_3 . Спадкове майно, на яке видане це свідоцтво, складається з Ѕ частини грошового внеску, що зберігається у державній трудовій ощадній касі міста Часір Яр, особовий рахунок № НОМЕР_1 та сплати процентів, що належить померлому ОСОБА_2 на підставі ощадної книжки; Ѕ частки легкового автомобіля ВАЗ-2103, державний номерний знак НОМЕР_2 , Ѕ частки будинку житлового з відповідною часткою будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 . На зазначеній земельній ділянці знаходиться один будинок житловий площею 56,14 кв.м., надвірні споруди: літня кухня, два сараї, погріб, вбиральня, огорожі, замощення, водопровід, гараж, що належали померлому ОСОБА_2 на праві особистої власності на підставі договору купівлі-продажу від 9.10.1981 року (а.с.14).

Відповідно до відповіді нотаріуса від 29.04.2020 року Часів-Ярська державна нотаріальна контора повідомила, що після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 , станом на 29.04.2020 року Часів-Ярською державною нотаріальною конторою 18 листопада 2008 року було заведено спадкову справу № 212/2008 за заявою матері померлого ОСОБА_1 і 18.11.2008 року на її ім`я було видане свідоцтво про права на спадщину на грошові кошти в Ощадному банку України. Заповітів від імені померлого посвідчено не було. 17.03.2020 року ОСОБА_5 , діючою від імені ОСОБА_1 на підставі довіреності, було подано заяву на видачу додаткового свідоцтва про право на спадщину на ј частину житлового будинку АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 29.04.2020 року Часів-Ярською державною нотаріальною конторою спадкових справ не заводилась, заповітів від імені померлого освідчено не було.

Згідно договору купівлі-продажу від 9.10.1981 року ОСОБА_2 придбав житловий будинок з надвірними побудовами, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто коли був чинним ЦК УРСР у редакції 1963 року.

Згідно із вимогами ст. 548 ЦК УРСР 1963 р. для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Ст. 549 ЦК УРСР передбачено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Після смерті ОСОБА_2 позивач звернулася до нотаріальної контори та отримала свідоцтво про право на спадщину по закону від 16.03.1983 року.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Як передбачено ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

За ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном ; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно з ст. 561 ЦК УРСР свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. При спадкоємстві як за законом, так і за заповітом свідоцтво може бути видане і раніше закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, якщо в державній нотаріальній конторі є дані про те, що, крім осіб, що заявили про видачу свідоцтва, інших спадкоємців немає.

Таким чином, ст. 549 ЦК УРСР встановлює строк на прийняття спадщини, згідно з якою дії на прийняття спадщини повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Окрім цього, відповідно до статей 529, 530 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Статтею 531 ЦК УРСР встановлено, що до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства.

Позивач вказує, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Другої Артемівської державної нотаріальної контори Давидовою А.М. 16.03.1983 року - 1/2 частина вказаного житлового будинку з надвірними спорудами була передана у власність в рівних частках позивачу та її сину ОСОБА_3 , а на 1/2 частину вказаного житлового будинку було видане свідоцтво про право власності позивачу як дружині померлого ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 помер син позивача ОСОБА_3 . З метою визнання за позивачем права власності на будинок та прийняття спадщини позивач звернулася до нотаріуса. Оскільки в зв`язку з втратою у позивача відсутній оригінал свідоцтва на право на спадщину від 16.03.1983 року, державний нотаріус Янюк С.В. видала позивачу 17.03.2020 року постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій щодо визнання за нею права власності на будинок.

Згідно п.7 глави 7 та глави 9 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» нотаріальні дії вчиняються тільки на підставі оригіналів документів, які були втрачені, і ця обставина перешкоджає позивачу вирішити подальшу долю спадкового майна та належним чином оформити право встановлювальні документи, а також вільно володіти, розпоряджатися та користуватися спадщиною, залишеної після смерті чоловіка та сина.

Вище приведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи позивачем було обґрунтовано доведені ті обставини, на які вона посилалася як на підстави своїх вимог.

Враховуючи, що позивач як спадкоємець першої черги має право на спадкування вищезазначеного майна, суд вважає доведеними та законними вимоги ОСОБА_1 про визнання за нею права власності в порядку спадкування на житловий будинок.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст.4, 5, 12, 13, 80, 81, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позовні вимоги ОСОБА_1 до Часовоярської міської ради Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ѕ частини житлового будинку з надвірними спорудами, житловою площею 56,14 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ј частину житлового будинку з надвірними спорудами, житловою площею 56,14 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.М. Лапченко

22.01.2021