Справа № 541/1416/20
Провадження №2/541/69/2021
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
11 січня 2021 року м. Миргород
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:
головуючої судді Куцин В.М.,
секретаря судових засідань Калініченко Л. О.
з участю представника позивача, адвоката Яковенка Г.М.
відповідача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді в порядку загального провадження справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання будинковолодіння спільною сумісною власністю подружжя,
27 липня 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання спільною сумісною власністю подружжя житлового будинку з надвірними побудовами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 24.02.1979 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який був розірваний 26.09.2005. За час спільного проживання ними було збудовано житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Право власності на житловий будинок було оформлено на голову сімейства, чоловіка ОСОБА_1 . Після розірвання шлюбу нею з чоловіком в добровільному порядку було розділено нерухоме майно та встановлено порядок користування ним. До травня 2020 року проблем у користування спільним майном не виникало. На даний час відповідач почав створювати їй перешкоди у користуванні зазначеним будинковолодінням, вказуючи, що оскільки майно оформлено на нього , тому він являється одноособовим власником. В зв`язку з вищевикладеним змушена звернутися до суду з позовом.
Ухвалою судді від 06.08.2020 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі . Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 19 жовтня 2020 року підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання будинковолодіння спільною сумісною власністю подружжя закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.
Відповідно до розпорядження керівника апарату Миргородського міськрайонного суду Іванко Л.С. від 18.12.2020 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи в зв`язку із звільненням судді ОСОБА_3 із займаної посади згідно з рішенням Вищої ради правосуддя від 17.12.2020 .
Автоматизованою системою документообігу суду справа передана на розгляд судді Куцин В.М. для продовження розгляду даної цивільної справи.
Ухвалою судді від 23 грудня 2020 року прийнято до провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, продовжено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася. Представник позивача, ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав, просив їх задовільнити, суду пояснив, що сторонами за період шлюбу був збудований житловий будинок по АДРЕСА_1 . Право власності на даний будинок було зареєстроване за відповідачем ОСОБА_1 . Сторони добровільно визначили порядок користування ним. Влітку 2020 року відповідач змінив замки в будинку. В будинку позивач ОСОБА_2 зареєстрована та там знаходяться її речі. В зв`язку тим, що майно набуте в період шлюбу, просив визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 житловий будинок з надвірними побудовами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .
Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнав, суд пояснив, що з позивачем у нього не має спору про порядок користування житловим будинком. Оскільки будинок вони збудували разом в період шлюбу, тому не заперечує що половина будинку є позивача.
Заслухавши представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного.
Між сторонами по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровано шлюб в Черевківській сільській раді Миргородського району 24.02.1979, що підтверджується відміткою в паспорті громадянина України (а.с.4).
Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 14.02.2006 шлюб між чоловіком ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис №71 від 26.09.2005 (а.с. 5 ).
Згідно свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння від 30.04.1988 року виданого виконавчим комітетом Миргородської районної ради народних депутатів №83 від 20.04.1988 року ОСОБА_1 на праві особистої власності належить домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7),
Право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано в ДКП «Миргородтехінвентаризація» за реєстровим №73 в реєстровій книзі №1 за ОСОБА_1 згідно свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння від 30.04.1988 року виданого виконавчим комітетом Миргородської районної ради народних депутатів №83 від 20.04.1988 року, що підтверджується інформацією ДКП «Миргородтехінвентаризація» від 20.07.2020 (а.с. 6).
Сторонами добровільно розділено майно, набуте в період шлюбу відповідно до Акту в присутності депутата Великосорочинської сільської ради Цись Т.Г. та свідка ОСОБА_5 (а.с. 8).
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно частини 1 та 3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Відповідно до статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.
Оскільки право власності на спірний будинок було зареєстроване за відповідачем 30.04.1988 року, тобто, до 01.01.2004 року, то суд вважає, що застосовуванню підлягають положення Кодексу про шлюб та сім`ю України (1969 року), який був чинним на момент реєстрації права власності на нерухоме майно.
Відповідно до ст. 22 КпШС України (1969 року) майно нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння,
користування і розпорядження цим майном.
Згідно п. 5 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» Розглядаючи позови, пов`язані з спільною власністю громадян, суди повинні виходити з того, що відповідно до чинного законодавства спільною сумісною власністю є: майно, нажите подружжям за час шлюбу (ст.16 Закону "Про власність", ст.22 Кодексу про шлюб та сім`ю України).
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути, протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно з положенням ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.
Позовні вимоги позивача не суперечать закону та не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позов підлягає до задоволення.
Таким чином, оскільки нерухоме майно набуте в період шлюбу, відповідач визнав позов, тому необхідно визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 житловий будинок з надвірними побудовами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .
В зв`язку з тим, що позивач не заявляв вимоги про стягнення судових витрат з відповідача, тому суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно з ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 12,13, 78-80, 141, 258, 268 ЦПК України, суд -
Позовні вимог ОСОБА_2 , задовольнити.
Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 житловий будинок з надвірними побудовами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15 Розділу 13 Перехідні положення ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Учасники справи:

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Великі Мошки, Овруцького району, Житомирської області, зареєстрована АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 .

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований АДРЕСА_1 , рнокпп не встановлений, паспорт НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 20.01.2021року.

Суддя: В. М. Куцин