КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційного провадження: Доповідач - Кулікова С.В.
№ 22-ц/824/7243/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 759/10196/20

20 травня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кулікової С.В.

суддів - Заришняк Г.М.

- Рубан С.М.

при секретарі - Климчук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Петруні Артема Васильовича на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 25 лютого 2021 року, постановлену під головуванням судді Шум Л.М., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Тім», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Журавльової Лариси Михайлівни, ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Литвин Анастасії Сергіївни, ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чигріна Андрія Олеговича про визнання протиправними дій та скасування номеру запису про право власності,-

в с т а н о в и в :

У червні 2020 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Тім», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Журавльової Л.М., ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Литвин А.С., ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чигріна А.О. про визнання протиправними дій та скасування номеру запису про право власності, в якому просили визнати протиправними дії ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Тім» щодо позбавлення позивачів права власності на квартиру АДРЕСА_1 ; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення приватного нотаріуса КМНО Журавльової Л.М., номер запису про право власності: 31769726 та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 47102720 від 29.05.2019 року про реєстрацію права власності за ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Тім» на квартиру АДРЕСА_1 ; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення приватного нотаріуса КМНО Литвин А.С., номер запису про право власності: 32651754 та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 48058663 від 01.08.2019 року про реєстрацію права власності за ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1 .; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення приватного нотаріуса КМНО Чигрін А.О., номер запису про право власності: 34025387 та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49548914 від 06.11.2019 року про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 .

Також у червні 2020 року позивачі подали до суду заяву про забезпечення позову, в якій просили вжити заходів забезпечення шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_1 може відчужити спірне майно на користь інших осіб, що призведе до затягування розгляду справи та обмеження прав позивачів на ефективний судовий розгляд. При цьому, накладення арешту на майно до вирішення спору по суті не призведе до суттєвого обмеження прав відповідача ОСОБА_1 на володіння майном, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивачів.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 25 лютого 2021 року заяву про забезпечення позову задоволено. Забезпечено позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник ОСОБА_1 адвокат Петруня А.В. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 25 лютого 2021 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначав, що заява не містить жодного доказу, що відповідач ОСОБА_1 якимось чином намагалася відчужити квартиру, чи хоча б вчиняла дії для підготовки до такого відчуження. Натомість, звертав увагу на те, що відповідач ОСОБА_1 разом із своїм чоловіком та дочкою постійно проживають в даній квартирі, роблять там ремонт для поліпшення житлових умов та не збираються її продавати. З огляду на зазначене, вважає, що задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд не здійснив оцінку обґрунтованості доводів заявників щодо необхідності вжиття відповідних заходів.

Вказував на те, що в заяві не міститься жодного доказу на підтвердження обставин викладених у ній, тому суд виніс оскаржувану ухвалу на підставі припущень, що є неприпустимим, та призводить до винесення незаконного та необґрунтованого судового рішення.

Посилався на те, що позов немайнового характеру не може бути забезпечений шляхом накладення арешту на майно. Заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту не є співмірним з позовними вимогами.

У відзиві на апеляційну скаргу, представник позивачів просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 25 лютого 2021 року - без змін, посилаючись на те, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими. Звертав увагу суду апеляційної інстанції на те, що позивачі, у зв`язку з незаконними діями відповідачів ТОВ «ФК «Фінанс Тім» та приватного нотаріуса КМНО Журавльової Л.М. у липні 2019 року звернулися до суду за захистом своїх прав та ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20.08.2019 року було відкрито провадження у справі № 759/13644/19. Проте, не зважаючи на це, відповідно до Інформаційної довідки № 183633772 від 04.10.2019 року, приватний нотаріус КМНО Литвин А.С. здійснила державну реєстрацію права власності на квартиру за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу. В подальшому, відповідно до Інформаційної довідки № 191911296 від 06.12.2019 року приватний нотаріус Чигрін А.О. здійснив державну реєстрацію права власності на квартиру за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу. Враховуючи, що квартира була продана двічі, позивачі були вимушені залишити позов без розгляду та звертатися до суду з новою позовною заявою, визначаючи нових відповідачів та позовні вимоги. Враховуючи зазначене, вважає, що наявні підстави стверджувати, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до того, що ухиляючись від майбутнього виконання рішення суду у даній справі, апелянт зможе відчути спірне майно на користь третіх осіб, що призведе до обмеження прав позивачів на ефективний судовий захист. При цьому, звертав увагу, що накладення арешту на спірне майно до вирішення спору по суті, не призведе до суттєвого обмеження прав апелянта на володіння майном, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивачів.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_6 заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення.

Представник приватного нотаріуса Чигріна А.О. - Орел В.Ю. щодо доводів апеляційної покладався на розсуд суду.

Заслухавши доповідь судді Кулікової С.В., пояснення учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

За правилами статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачений статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із статтею 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову спрямоване насамперед проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його.

Таким чином у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення через, зокрема, зникнення, зменшення за кількістю або погіршення за якістю майна (грошових коштів) тощо на момент виконання рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачі звернулися до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Тім», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Журавльової Л.М., ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Литвин А.С., ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чигріна А.О. про визнання протиправними дій та скасування номеру запису про право власності, в якому просили визнати протиправними дії ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Тім» щодо позбавлення позивачів права власності на квартиру АДРЕСА_1 ; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення приватного нотаріуса КМНО Журавльової Л.М., номер запису про право власності: 31769726 та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 47102720 від 29.05.2019 року про реєстрацію права власності за ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Тім» на квартиру АДРЕСА_1 ; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення приватного нотаріуса КМНО Литвин А.С., номер запису про право власності: 32651754 та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 48058663 від 01.08.2019 року про реєстрацію права власності за ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1 .; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення приватного нотаріуса КМНО Чигрін А.О., номер запису про право власності: 34025387 та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49548914 від 06.11.2019 року про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що реєстрація права власності за ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Тім» була проведене без достатніх правових підстав та всупереч вимогам закону.

Згідно інформаційної довідки № 191911296 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, позивачі зазначили, що оскільки право власності на спірну квартиру зареєстровано за відповідачем ОСОБА_1 , то вона має можливість вчиняти дії щодо відчуження нерухоме майно на користь третіх осіб, що може ускладнити виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Суд першої інстанції, задовольняючи заяву позивачів, вірно виходив із того, що єдиною підставою для забезпечення позову відповідно до частини 2 статті 149 ЦПК України є наявність обставин, що можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або забезпечити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких вони звернулися до суду, а також з огляду на те, що невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим або утруднити виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог позивача.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, та враховуючи можливий негативний вплив і наслідки на відновлення порушеного права позивачів в разі встановлення неправомірних дій відповідача, суд дійшов до правильного висновку про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру.

Вказане відповідає роз`ясненням, наданим судам у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», відповідно до якого, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У даному ж випадку вжиті заходи забезпечення позову є дієвою та оптимальною процесуальною дією, яка не дозволить відповідачу ОСОБА_1 на час вирішення спору розпорядитися спірним майном, а також допоможе зберегти у незмінному стані як сам об`єкт спірної нерухомості так і коло осіб, що можуть претендувати на нього.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що заява позивачів не містить достатнього обґрунтування необхідності застосування такого виду забезпечення позову як накладення арешту на спірну квартиру, оскільки саме у зв`язку із наявністю підстав вважати, що відповідач має можливості відчужити квартиру, судом і задоволено заяву про забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що суду не було надано належних та достатніх доказів на підтвердження того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позовних вимог, не спростовують висновків суду, оскільки умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, а застосування у справі заходів забезпечення позову є виправданим, якщо з обставин справи встановлено об`єктивну можливість вчинення відповідачем дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволенні позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати заявник, позовним вимогам, оскільки апелянтом не спростовано такий висновок суду першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, ухвала суду у даній справі постановлена відповідно до вимог матеріального та процесуального законодавства і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Петруні Артема Васильовича залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 25 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 25 травня 2021 року.

Головуючий: Судді: