Справа № 445/1440/20
провадження № 2/445/541/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Пилип`яка П. В.

при секретарі судового засідання Кшемінської О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Золочеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що йому на праві часткової власності належить будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в якому зареєстрована відповідачка ОСОБА_2 . Також зазначає, що шлюб між ним та відповідачкою розірваний рішенням суду від 18.12.2018. Відповідачка не проживає у вказаному будинку бульше п`яти років, однак добровільно знятися з реєстрації за вказаною адресою відмовляється, а тому просить визнати її такою, що втратила право на користування вказаним житлом.

Відповідачка ОСОБА_2 подала відзив, у якому зазначила, що вона в даному будинку зареєстрована із згоди співвласників, одна з яких ОСОБА_4 померла. Вона допомагає власникам утримувати цей будинок, однак не проживає в даному будинку, оскільки позивач створює їй перешкоди в цьому. Вважає, що відсутні правові підстави для визнання її такою, що втратила право на користування житловим будинком, так як будинок знаходиться у спільній частковій власності, і таке можливе лише за наявності обумовленої письмової згоди всіх співвласників будинку, або подання ними спільного позову.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, відзив не подала.

Третя особа ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явився, подав письмові пояснення, в яких вказав, що він є власником Ѕ частини житлового будинку АДРЕСА_1 . Між ним та позивачем ОСОБА_1 є узгоджений порядок володіння та користування спільним житловим будинком, який обладнаний окремими входами і має окремі прибудинкові території. Востаннє відповідачка ОСОБА_2 перебувала в даному будинку близько 5-ти років тому. Надає згоду, щоб визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 . Просить розглядати справу за його відсутності, а позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 належить на праві спільної часткової власності в розмірі частки 1/2 житловий будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, за індексним номером витягу 109626079 від 29.12.2017 року та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 29.12.2017.

Фактично, ОСОБА_1 володіє та користується частиною житлового будинку, яка складається із однієї житлової кімнати та кухні.

Рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 18 грудня 2018 року, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 шлюб розірвано.

Відповідно до будинкової книги для прописки громадян в будинку, Ѕ частка якого належить ОСОБА_1 в с. Вороняки Золочівського району Львівської області, в такому зареєстрована зокрема і відповідачка ОСОБА_2 .

Згідно акту про обстеження метеріально побутових умов від 22 червня 2020 року, ОСОБА_2 за місцем реєстраціїї у АДРЕСА_1 , не проживає останніх 5 років.

У відповідності до ст. 1 Першого протоколу до Європейської Конвенції з прав людини та основних свобод, що згідно ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Частинами першою, другою статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь- яких осіб та будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним.

Згідно ч. 2 ст. 406 ЦК України, сервітут, тобто право користування, може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Власник житлового приміщення має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, що постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

З врахуванням того, що позивач є власником належної йому Ѕ частки в житловому будинку та має право вимагати усунення перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні своєю власністю, іншим співвласником будинку надано письмову згоду на визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням, у відповідачки припинилися правові підстави для користування вказаним будинком, у спірному будинку вона не проживає та коштів на його утримання не надає, має постійне місце проживання у с. Луг Золочівського району Львівської області, про що вказує у відзиві, а тому право відповідачки на користування цим будинком підлягає припиненню на вимогу власника цього майна.

Відповідно до правового висновку, викладеного Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13.10.2020 у справі № 447/455/17, припинення права користування житловим приміщенням колишнього члена сім`ї власника житлового будинку може бути підтверджено у судовому порядку, якщо це право пов`язане із захистом права власності відповідно до статті 391 ЦК України, за змістом якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставним та підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Керуючись ст. 4,5,11,13,141,200,206,247,258,259,263-265,272,273 ЦПК України, ст. 183, 391, 406ЦК України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп. судових витрат по сплаті судового збору.

Апеляційна скарга на рішення може бути протягом 30-ти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду або через Золочівський районний суд Львівської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення 30-денного строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 18.01.2021 року.

Суддя П. В. Пилип`як