Справа № 766/1826/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

за участю секретаря Кирпиченко І.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтував тим, що згідно договору купівлі-продажу частини домоволодіння від 19.10.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Маршаловою Л.В., позивач є власником 7/100 частини домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 . Згідно картки реєстрації особи та адресної картки у вказаному будинку з 14.12.2013 року зареєстрований син позивача - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак фактично з 2017 року відповідач не проживає у вказаному будинку, так як виїхав на постійне місце проживання у Польщу та повертатися не збирається. Факт реєстрації відповідача порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном. У зв`язку з викладеним, позивач просив визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: 7/100 частини домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 .

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13.04.2020 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами спрощеного провадження з викликом сторін.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Надали згоду на ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки за адресою місця реєстрації відповідача.

Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Заслухавши осіб, що приймали участь у справі, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно актового запису про укладення шлюбу №24, зробленого 18.05.1985 року відділом РАЦС, між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 зареєстровано шлюб. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_1 ». 04.02.1988 року вказаний шлюб було розірвано, згідно актового запису про розірвання шлюбу №75 від 04.02.1988 року.

Згідно актового запису про народження №96, зробленого 28.01.1986 року Дніпровським РАЦС м.Херсона, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , записані ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Згідно актового запису про одруження № НОМЕР_2 , зробленого 14.11.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції м.Херсона, у зв`язку з одруженням позивач змінила прізвище на ОСОБА_8 .

Згідно договору купівлі-продажу частини домоволодіння від 19.10.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Маршаловою Л.В., ОСОБА_1 є власником 7/100 частини домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 , що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №5555384 від 23.11.2004 року.

Згідно картки реєстрації особи та адресної картки у вказаному будинку з 14.12.2013 року зареєстрований син позивача - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно довідки №11 голови органу самоорганізації населення квартального комітету №3 від 03.02.2020 року, ОСОБА_3 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично не проживає з 2017 року.

Свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_7 підтвердили факт непроживання відповідача без поважних причин понад 1 рік в житловому приміщенні, яке належить позивачу.

Згідно ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

У силу ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Враховуючи зазначене, суд вважає позов ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з підстав, зазначених в ч.2 ст.405 ЦК України та ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», оскільки встановлено відсутність ОСОБА_3 понад встановлений законом строк у спірному жилому приміщенні без поважних на те причин.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-284, 355 ЦПК України, ст.ст.316, 319, 383, 391, 405 ЦК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: 7/100 частини домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Херсонської області в порядку ст. 355 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя С.І.Майдан

Повний текст рішення суду виготовлений 22.01.2021 року.

Суддя С.І.Майдан