ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2021 року м.Суми

Справа №583/3558/20

Номер провадження 22-ц/816/651/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Криворотенка В. І.

з участю секретаря судового засідання Чуприни В.І.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2

на заочне рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11 січня 2021 року, ухвалене у складі судді Ільченко В.М. в приміщенні Охтирського міськрайонного суду Сумської області, повний текст якого складено 12 січня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що у період з 1986 року по 2007 рік його баба ОСОБА_3 проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, після смерті останньої ОСОБА_4 залишився проживати за вказаною адресою, а у 2009 році переїхав проживати до власного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де проживав з дочкою ОСОБА_2 .

Вказує, що у зв`язку з погіршенням родинних відносин та неможливістю подальшого спільного проживання разом з дочкою, з 2011 році ОСОБА_4 проживав з його родиною за адресою: АДРЕСА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, поховання здійснила родина позивача.

12 червня 2012 року ОСОБА_4 складено заповіт, згідно якого все належне йому майно заповів ОСОБА_1 .

Зазначає, що з метою оформлення спадщини за заповітом, 17 квітня 2020 року він звернувся до приватного нотаріуса Охтирського міського нотаріального округу Ковальчук В.М., але йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Посилаючись на вказані обставини, просить встановити юридичний факт, що він постійно проживав разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини за адресою:

АДРЕСА_3 заочним рішенням від 11 січня 2021 року позов ОСОБА_1 задовольнив.

Встановив факт, що ОСОБА_1 постійно проживав із ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини за адресою:

АДРЕСА_3 ухвалою від 23 лютого 2021 року відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11 січня 2021 року.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження факту проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_4 за життя і до смерті по АДРЕСА_3 . Вказує, що похованням ОСОБА_4 займався не позивач, а його родина.

Також зазначає, що доводи свідків про те, що ОСОБА_4 не проживав разом з дочкою за адресою: АДРЕСА_2 не відповідають дійсності, оскільки він звертався до суду про усунення перешкод у користуванні його власністю, проживав періодично за різними адресами, але не проживав постійно за адресою: АДРЕСА_3 .

Від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача адвоката Абрамовича О.В., який заперечує проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з доведеності факту постійного проживання позивача із ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_3 , встановлення факту необхідне позивачу для реалізації права на спадкування.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, так як суд дійшов їх правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 (а. с. 6).

За життя ОСОБА_4 склав заповіт, згідно якого все майно, яке належало йому на день смерті, заповів ОСОБА_1 12 червня 2012 року заповіт посвідчений державним нотаріусом Охтирської міської державної нотаріальної контори Багацькою О.М. та зареєстрований в реєстрі за №2-539 (а. с. 9).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11 серпня 2015 року №42044704 ОСОБА_4 на праві приватної власності належало 3/4 частини домоволодіння АДРЕСА_2 (а. с. 13-14).

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16 серпня 2013 року №8063591 ОСОБА_4 на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 0,0577 га, кадастровий номер :05:010:0021, розташована за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 22).

Приватний нотаріус Охтирського міського нотаріального округу Ковальчук В.М. постановою від 17 квітня 2020 року відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на частину житлового будинку та земельну ділянку, що знаходяться в АДРЕСА_2 у зв`язку з пропуском терміну (а. с. 31).

Згідно з повідомленням приватного нотаріуса Охтирського міського нотаріального округу Ковальчук В.М. від 27 листопада 2020 року №419/02-14, після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 і був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , заведена спадкова справа №115/2019 за заявою його дочки ОСОБА_2 від 16 жовтня 2019 року про прийняття спадщини, яка була зареєстрована в АДРЕСА_2 . При перевірці з`ясовано, що померлий залишив заповіт, посвідчений Охтирською міською державною нотаріальною конторою 12 червня 2012 року за №2-539, на ім`я ОСОБА_1 . Нею було надіслано повідомлення ОСОБА_5 . При зверненні останній не надав оригінал заповіту та пропустив строк подачі заяви на прийняття спадщини, тому йому було відмовлено у видачі свідоцтва та винесено постанову (а. с. 80).

З будинкової книги на домоволодіння АДРЕСА_2 вбачається, що ОСОБА_4 був зареєстрований у вказаному домоволодінні (а. с. 23-25).

Відповідно до довідки квартального комітету «Гусинський» від 28 серпня 2019 року №526, виданої ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на дату своєї смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 89).

Згідно з довідкою квартального комітету «Ботанік» від 14 травня 2020 року №21, виданої ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_3 проживав ОСОБА_4 з 2012 року та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 8).

З будинкової книги на домоволодіння АДРЕСА_3 вбачається, що за вказаною адресою зареєстровані: позивач, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (а. с. 27-30).

Зі свідоцтва про поховання від 16 серпня 2019 року №388 та довідки про причину смерті від 16 серпня 2019 року вбачається, що похованням ОСОБА_4 займалася родина позивача (а. с. 7).

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги з огляду на наступне.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як убачається з матеріалів справи, факт проживання ОСОБА_4 з 2012 року по день його смерті, за адресою: АДРЕСА_3 , підтверджується, крім показань свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , довідкою квартального комітету «Ботанік» від 14 травня 2020 року №21 та свідоцтвом про поховання.

Також матеріалами справи містять докази, що за вказаною адресою проживав ОСОБА_1 разом зі своєю родиною.

ОСОБА_2 , всупереч ст.ст. 12, 81 ЦПК України, не надано суду доказів на спростування того, що ОСОБА_1 на день смерті ОСОБА_4 не проживав з ним за адресою: АДРЕСА_3 .

З матеріалів справи також вбачається, що за життя ОСОБА_4 між ним та його донькою ОСОБА_2 склалися неприязні відносини. Вказана обставина підтверджується рішеннями судів у справі № 1813/5839/2012 за позовом ОСОБА_11 до ОСОБА_4 та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_11 про визнання права власності на будинок в порядку спадкування; у справі № 583/3506/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні жилим будинком.

Так, під час розгляду справи № 1813/5839/2012 ОСОБА_4 пояснював, що в період з 2009 року по 2010 рік він проживав у спірному домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 . Однак через сварки з зятем, чоловіком ОСОБА_11 . ОСОБА_4 знову виїхав з вказаного домоволодіння (рішення суду у справі № 1813/5839/2012 від 06 грудня 2013 року а. с. 10-12).

У справі № 583/3506/17 ОСОБА_4 звертався до суду з позовом до ОСОБА_2 щодо усунення перешкод у користуванні йому житловим будинком по АДРЕСА_2 . В постанові Сумського апеляційного суду від 03 грудня 2018 року по даній справі зазначено, що відповідно до довідки ОСББ «Ботанік» від 05.12.2017 року ОСОБА_4 зареєстрований за адресою у АДРЕСА_2 , а фактично проживає за адресою: у АДРЕСА_3 , з 12.06.2012 року і по даний час.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги про те, що для ОСОБА_4 за його життя адреса по АДРЕСА_3 не була постійним місцем проживання, оскільки будь-які докази, що померлий ОСОБА_4 проживав також і за іншими адресами, крім вказаної, відповідачкою не надано. А відповідно до змісту апеляційної скарги відповідачка не заперечує ту обставину, що адреса реєстрації місця проживання по АДРЕСА_2 , не була для ОСОБА_4 постійним місцем проживання на момент його смерті.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Отже, виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову. Доводи апеляційної скарги не містять підстав для скасування правильного по суті рішення суду, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375, 381-382 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Заочне рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11 січня 2021 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 31 травня 2021 року.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді: О.Ю. Кононенко

В.І. Криворотенко