24.05.2021 Справа № 487/2192/21
Справа №487/2192/21
Провадження № 4-с/756/99/21
У Х В А Л А

про залишення скарги без руху

24 травня 2021 року суддя Оболонського районного суду міста Києва Тиха О.О., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кусова Ю.С., заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»,

ВСТАНОВИВ:

02.04.2021 року адвокат Головченко О.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва зі скаргою на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кусова Ю.С., заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю « Довіра та Гарантія».

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 06.04.2021 скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця передано до Київського апеляційного суду для визначення підсудності в порядку ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Ухвалою Київського апеляційного суду від 11.05.2021 року матеріали скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кусова Ю.С., заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», направлено для розгляду до Оболонського районного суду м. Києва.

Заявником у скарзі зазначено, що 24.04.2021 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кусовим Ю.С. було винесено постанову, якою прийнято до виконання виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/0106/1124/1124/12 від 20.07.2012, виданого на підставі рішення Євпаторійського районного суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Правекс-банк» заборгованості у сумі 177253,58 грн.

Вважає, що вказану постанову винесено протиправно, безпідставно та з порушенням норм діючого законодавства, у зв`язку з чим просить: відновити матеріали справи №2/0106/1124/12 Євпаторійського районного суду; визнати причину пропуску строку оскарження постанови про прийняття виконавчого провадження №53798688 від 24.02.2021 поважною та поновити строк її оскарження; визнати неправомірною дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кусова Ю.С. щодо винесення постанови про прийняття виконавчого провадження №53798688 від 24.02.2021 неправомірними; зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вжити заходів до головного державного виконавця щодо усунення ним порушень вимог Закону України «Про виконавче провадження»; витребувати для огляду у судовому засіданні матеріали виконавчого провадження №53798688 від 24.02.2021; стягнути витрати, понесені в результаті розгляду даної скарги.

Ознайомившись зі скаргою суддя приходить до наступного.

Питання здійснення судового контролю за виконанням судових рішень врегульовано розділом VII ЦПК України.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до ст. 449 Цивільного процесуального кодексу України, скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

У статті 127 ЦПК України встановлено порядок поновлення та продовження процесуальних строків.

Так, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Отже, строки для подання скарги на рішення державного виконавця є процесуальними та можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання.

Як роз`яснено в п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання.

Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Так, у своїй скарзі заявник зазначає, що оскаржувану постанову він отримав 31.03.2021 року простою поштовою кореспонденцією, при цьому в обґрунтування своїх доводів надає копію конверту неналежної якості, оскільки вказаний документ містить лише один відбиток календарного штемпеля поштового відділення, при цьому адресний бік копії поштового відправлення зрізаний, що позбавляє можливості суд надати належну оцінку вказаному доказу для вирішення питання щодо поновлення строку на звернення до суду зі скаргою.

Крім того, у своїй скарзі ОСОБА_1 просить відновити матеріали справи №2/0106/1124/12 Євпаторійського районного суду. При цьому, суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до розділу VІІ Цивільного процесуального кодексу України (ст.ст. 447-453) здійснюється лише судовий контроль за виконанням судових рішень органами державної виконавчої служби або приватними виконавцями, проте, порядок відновлення втраченого судового провадження передбачений ст.ст. 488-495 Розділу Х ЦПК України. З урахуванням наведеного, вимоги щодо відновлення втраченого судового провадження не можуть бути предметом розгляду по даній справі, а мають розглядатися в іншому судовому провадженні за відповідною заявою, яка повинна відповідати певним вимогам щодо форми та змісту такої заяви.

Крім того, з прохальної частини і змісту скарги незрозуміло, які саме заходи реагування просить вжити скаржник.

Таким чином, заявнику необхідно уточнити зміст вимог, викладених у скарзі, відповідно до норм розділу VІІ Цивільного процесуального кодексу України та Закону України «Про виконавче провадження».

Положеннями ч. 9 ст. 10 ЦПК України передбачено, що якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Як слідує з п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 № 6, скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в ч. 4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то суд залишає її без руху. У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання.

Враховуючи викладене, з огляду на те, що Розділом VIІ «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України не врегульовано питань щодо залишення скарги без руху, у зв`язку з недодержанням заявником вимог ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», враховуючи положення ч.9 ст. 10 ЦПК України, суд вважає за можливе застосувати у даному випадку аналогію закону, залишивши скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 10, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кусова Ю.С., заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», залишити без руху та надати заявнику строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали, для усунення недоліків.

Роз`яснити, що у разі не усунення недоліків в зазначений строк, скарга буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Копію ухвали направити скаржнику.

Суддя О.О. Тиха