Справа № 740/1411/21
Провадження № 2/740/706/21
Р І Ш Е Н Н Я

з а о ч н е

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2021 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої -судді Ковальової Т.Г.,

за участі секретаря судових засідань - Дьоміної Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , орган опіки та піклування - виконавчий комітет Ніжиинської міської ради Чернігівської області, про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 та її неповнолітню дочку ОСОБА_3 , 2014 року народження, такими, що втратили право на користування житлом, а саме: житловим будинком АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є власником вищевказаного будинку на підставі рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30.10.2014.

У зазначеному будинку, крім неї, зареєстровані ОСОБА_2 , яка є знайомою її брата, разом з малолітньою дитиною ОСОБА_3 , 2014 року народження. Вони жодного дня в будинку не проживали, перешкод у доступі до житла їм ніхто не чинив, їх собистих речей у будинку немає. Відповідачка обіцяла добровільно знятися з реєстрації ще до вагітності, але так цього і не зробила, та в подальшому зареєструвала за цією адресою свою дитину.

Реєстрація в належному їй будинку відповідачки та її дитини фактично порушує її право на вільне розпорядження та володіння майном. Крім того, їх реєстрація в її будинку обумовлює збільшення вартості комунальних послуг.

Представник позивачки- адвокат Величко А.А. подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримку позову та згоду на заочний розгляд справи.

Представник органу опіки та піклування - виконавчого комітету Ніжиинської міської ради Чернігівської області - в судове засідання не з`явився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явилася, будучи повідомленою належним чином через оголошення на сайті суду, не подала відзив на позовну заяву та заяву про розгляд справи за її відсутності, що відповідно до ст.280 ЦПК України є підставами для ухвалення заочного рішення, враховуючи, що позивачка проти цього не заперечує.

Дослідивши усі докази по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані і підлягають задоволенню з таких підстав.

За правилами ст.150, 156 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди; члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням; припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Судом встановлено, що позивачка є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30 жовтня 2014 року та підтверджується витягом з державного реєстру про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.5-7).

Разом з позивачкою у вищевказаному будинку зареєстрована ОСОБА_2 та її неповнолітня дочка ОСОБА_3 , 2014 року народження, але не проживають в ньому без поважних причин і ніколи не проживали, що підтверджується актами обстеження.

Реєстрація дітей є похідною від реєстрації батьків, а тому вимоги позивачки в цій частині є законними та обґрунтованими. Таким чином, фактично сам по собі факт реєстрації відповідачки та її дитини у спірному будинку не породжує для них права користування будинком.

Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.319, 321 ЦК України власник не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у цьому праві.

Частиною 1 ст.317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідачка та її неповнолітня дитина не є членами сім`ї власника будинку, тому позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі вищевказаної норми за аналогією закону згідно ч.9 ст.10 ЦПК України.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.150, 156 ЖК Української РСР, ст.405 ЦК України, ст.81, 89, 258-260, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та її неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 , такими, що втратили право на користування житлом, а саме: будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 по 908 (дев`ятсот вісім) грн судового збору на користь держави.

Копію заочного рішення направити відповідачці в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України, - протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуте Ніжинським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідачки, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачка має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України, шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуюча суддя Т.Ковальова