Справа № 570/1078/20
провадження № 2-др/570/3/21
У Х В А Л А

іменем України

05 травня 2021 року

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Кушнір Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Новоселецької М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області /м.Рівне, вул.C.Петлюри, 10/ заяву представника позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Гардіан", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди,

в с т а н о в и в:

покликаючись на невирішення судом питання про розподіл між сторонами судових витрат та повернення судового збору з державного бюджету, як це передбачено ч.2 ст.255 ЦПК України, представник позивача ОСОБА_1 21 квітня 2021 року подав заяву, в якій просив в порядку п.3 ч.1 ст.270ЦПК України ухвалити додаткове рішення .

Зважаючи, що явку учасників судового розглдяу не визнано обов`язковою, враховуючи достатність матеріалів справи для прийняття рішення та доказів про правовідносини сторін, суд, беручи до уваги встановлені строки розгляду цивільних справ, дійшов висновку про можливість розглянути питання у їх відсутність та у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, з`ясувавши обставини, дослідивши матеріали справи, прийшов до таких висновків.

05 лютого 2021 року Рівненським районним судом Рівненської області постановлено ухвалу, якою закрито провадження у даній цивільній справі на підставі п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України /позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом/.

Підстави подання та порядок розгляду заяви про винесення додаткового рішення чітко врегульовані ст.270 ЦПК України. Відповідно до вказаної статті суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

У відповідності до п.38 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах », у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача.

Відповідно до п.48 постанови витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Згідно з положеннями ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

П.1 ч.3 ст.133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2)у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначаються: розподіл судових витрат.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При цьому, за умовами ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.3 ст.142 ЦПК України - у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що позивач заяви про відмову від позову у зв`язку із задоволенням відповідачами позовних вимог після пред`явлення позову до суду не подавав.

Також відсутні підстави для повернення судового збору з державного бюджету, оскільки представник позивача посилається на ч.2 ст.255 ЦПК України.

Крім цього, в порушення вимог ч.2, 3 ст.137 ЦПК України, умовами угоди між позивачем та його представником не передбачено конкретного розміру витрат на правову допомогу, а вказано, що розрахунок між сторонами проводиться на підставі акту виконаних робіт, який складається після виконання певного етапу робіт або після виконання всього об`єму робіт або у формі попередньої оплати узгодженою між сторонами, сума гонорару зазначається в додатку №1 до цієї угоди, який підписується сторонами одночасно з текстом угоди. Позивачем та його представником не надано доказів суду щодо вартості кожної наданої послуги і виконаних робіт, що сплачена або підлягає сплаті, не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У резолютивній частині рішення не зазначено розподіл судових витрат, оскільки підстави для такого розподілу відсутні відповідно до вимог ч.3 ст.142 ЦПК України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що підстави для ухвалення додаткового рішення відсутні, а тому заява представника позивача задоволенню не підлягає.

На підставі зазначеного, керуючись ст.270 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

відмовити представнику позивача у прийнятті додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Гардіан", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності новою редакцією Кодексу.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного текста рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кушнір Н.В.