Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 4-с/641/10/2021 Справа № 641/8303/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2021 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Чайка І.В.,

за участю секретаря судового засідання Дрокіної І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Харкова цивільну справу №641/8303/20 за скаргою ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 на дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові Головного територіального управління юстиції в Харківської області про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження та про стягнення з боржника виконавчого збору за ВП № 60990122 від 24.09.2020 року ,-

В С Т А Н О В И В:

До Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції в Харківської області про відкриття виконавчого провадження та про стягнення з боржника виконавчого збору за ВП № 60990122 від 24.09.2020 року.

В обґрунтування скарги , заявник зазначає, що 03.10.2013 Комінтернівським районним судом м. Харкова у справі № 2-5/11 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання права власності, розподіл домоволодіння та визначення порядку користування земельною ділянкою, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про розподіл домоволодіння та визначення порядку користування земельною ділянкою в порядку правонаступництва, ухвалено рішення суду.

Даним рішенням суду первісні позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково; зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені; затверджено перерозподіл часток співвласників домоволодіння АДРЕСА_1 , визначивши, що ОСОБА_3 належить 53/100 частини домоволодіння, ОСОБА_2 належить 12/100 часток домоволодіння, ОСОБА_4 , правонаступником якої є ОСОБА_1 , належить 35/100 часток домоволодіння; виділено ОСОБА_3 в домоволодінні по АДРЕСА_1 - житловий будинок літ. «В-1» з прибудовами: сарай літ. «К», 1/2 частини льоху літ. «Д», 1/2 частини вбиральні літ. «З», 1/3 частини огорожі №№ 1,2,3, гараж літ. «Г», сарай літ. «И», зливну яму літ. «Н»; виділено ОСОБА_2 в домоволодінні по АДРЕСА_1 - житловий будинок літ. «А-1» з прибудовами: 1/2 частини льоху літ. «Д», 1/2 частини вбиральні літ. «З», 1/3 частини огорожі №№ 1,2,3, гараж літ. «Л»; виділено правонаступнику ОСОБА_4 ОСОБА_1 в домоволодінні по АДРЕСА_1 - житловий будинок літ. «Б-1» з прибудовами: сарай літ. «М», 1/3 частини огорожі № 1,2,3, душ літ. «О»; присуджено до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 компенсацію в розмірі 830,00 грн.; присуджено до стягнення з ОСОБА_3 на користь правонаступника ОСОБА_4 ОСОБА_1 компенсацію в розмірі 41,00 грн.; встановлено порядок користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , за яким співвласнику співвласникам ОСОБА_3 та ОСОБА_2 виділити земельну ділянку, яка складається з двох часток: перша № ІІІ з боку домоволодіння; 6 під службовими будівлями, площею 176 м2, друга № ІІІа з боку домоволодіння АДРЕСА_2 під житловими будівлями площею 455 м2, усього в їх спільне користування виділяється земельна ділянка площею 631 м2, що відповідає їх сумісній ідеальній долі; правонаступнику співвласника ОСОБА_4 ОСОБА_1 виділити земельну ділянку № ІІ з боку тильної межі площею 425 м2, що відповідає її ідеальній долі; встановлено межу розподілу земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , наступним чином за лінією АБВГДЕЖЗИКЛМН: відрізок АБ довжиною 8,7 м прокласти під прямим кутом від червоної лінії забудови на відстані 6,25 м від правої межі; відрізок БВ довжиною 7,0м прокласти від точки Б до точки В, котра розташована на відстані 3,6м від сараю літ. «И»; відрізок ВГ довжиною 14,15 м прокласти від точки В до точки Г, котра розташована на відстані 2,6м від рогу гаража літ. «Л»; відрізок ГД довжиною 5,8 м прокласти паралельно стіні гаража літ. «Л» на відстані 1,8м від житлового будинку літ. «В-1» з прибудовами; відрізок ДЕ довжиною 2,6м прокласти перпендикулярно до стіни гаража літ. «Л» (на його ріг); відрізок ЕЖ довжиною 1,0м прокласти перпендикулярно до стіни гаража літ. «Л» (на його ріг); відрізок ЖЗ довжиною 5,8 м прокласти паралельно на відстані 34,35м від червоної лінії забудови; відрізок ДИ довжиною 13,2 м прокласти паралельно стіні житлового будинку літ. «В-1» з прибудовами на відстані 2,0 м від нього і 37,20м від червоної лінії забудови; відрізок ЕК довжиною 5,65 м прокласти по стіні гаража літ. «Л»; відрізок КЛ довжиною 14,25м прокласти паралельно відрізку ВГ, від точки К до точки Л, котра розташована на відстані 1,0м від сараю літ. «И»; відрізок ЛМ довжиною 6,95м прокласти від точки Л до рогу гаража літ. «Г»; відрізок МН довжиною 8,3м прокласти від рогу гаража літ. «Г» до воріт № 1 на відстані 2,0м від правої межі; в задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Дане судове рішення набрало законної сили 15.10.2013.

29.10.2019 за клопотання стягувача ОСОБА_2 останній було видано виконавчі листи на примусове виконання даного судового рішення, в тому числі і виконавчий лист, в якому боржником зазначено ОСОБА_1 , про виділення ОСОБА_2 в домоволодінні по АДРЕСА_1 - житлового будинку літ. «А-1» з прибудовами: 1/2 частини льоху літ. «Д», 1/2 частини вбиральні літ. «З», 1/3 частини огорожі №№ 1,2,3, гараж літ. «Л»; встановлення порядку користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , за яким співвласнику співвласникам ОСОБА_3 та ОСОБА_2 виділити земельну ділянку, яка складається з двох часток: перша № ІІІ з боку домоволодіння; 6 під службовими будівлями, площею 176 м2, друга № ІІІа з боку домоволодіння № НОМЕР_1 під житловими будівлями площею 455 м2, усього в їх спільне користування виділяється земельна ділянка площею 631 м2, що відповідає їх сумісній ідеальній долі; встановлення меж розподілу земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .

За заявою стягувача ОСОБА_2 на підставі ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20.12.2019 поновлено ОСОБА_2 строк для пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа № 2-5/11, виданого Комінтернівським районним судом м. Харкова 29.10.2019, в якому боржником зазначено ОСОБА_1 .

24.09.2020 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 9446,00 грн. на підставі заяви стягувача за виконавчим листом № 2-5/11 виданого 29.10.2019 року.

В своїй скарзі заявник вказує на те , що їй не була надіслана постанова державного виконавця про відкриття провадження. Тому вважає , що початком проведення виконавчих дій має передувати належне повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження , а оскільки виконавцем не забезпечено повідомлення боржника про виконавче провадження та можливість добровільно виконати рішення суду , то й постанова про стягнення виконавчого збору винесена не законно.

Скражник вважає постанови державного виконавця безпідставні у зв`язку з тим , що вона добровільно виконала рішення суду , крім того вона зазначає , що вона не є власником зазаначеного нерухомого майна відповідно до витягу з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно.

Ухвалою суду від 26.10.2020 року було відкрито провадження у справи та витребувано матеріали виконавчого провадження.

Суд, дослідивши матеріали скарги, копію матеріалів виконавчого провадження, дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За змістом п. а ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про виконавче провадження» (далі Закон)визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ст. 1 зазначеного Закону виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Судом встановлено, що 29.10.2019 Комінтернівським районним судом м. Харкова був виданий виконавчий лист № 2-5/11 з виконання рішення Комінтернівського районного суду від 03.10.2013 року.

20.12.2019 року ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20.12.2019 року за заявою ОСОБА_2 поновлено строн для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

21.02.2020 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60990122.

24.09.2020 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 9446,00 грн.

Ухвалою Комінтернівського районного суд м. Харкова від 30.10.2020 року було замінено боржника у виконавчому провадженні з ОСОБА_1 на ОСОБА_5 .

Відповідно до договору купівлі продажу від 22.12.2014 року ОСОБА_1 передала у власність ОСОБА_5 35/100 часток у праві спільної власності на житлові будинки , що розташовані за адресою : АДРЕСА_1 .

Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.09.2014 року ОСОБА_1 була власником 35/100 часток у праві спільної власності на житлові будинки , що розташовані за адресою : АДРЕСА_1 .

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.10.2020 року на праві приватної власності 35/100 часток у праві спільної власності на житлові будинки , що розташовані за адресою : АДРЕСА_1 належить ОСОБА_5 .

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно- правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У частині 1 статті 5 Закону зазначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюється Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до статті 18 «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження » виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Як вбачається з матеріалів справи постанова про відкриття виконавчого провадження №60990122 була винесена державним виконавцем 21.02.2020 року. На той час боржником у справі відповідно до рішення суду була ОСОБА_1 , та державному виконавцю не було відомо про заміну боржника по справі , а лише 30.10.2020 року відповідно до ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова по справі було замінено сторну виконавчого провадження ОСОБА_1 на правонаступника ОСОБА_5 .

На підставі викладеного суд приходить до висновку про відмову в задоволені скарги ОСОБА_1 в частині скасування постанови державного виконавця про відкриття провадження у справі.

Частинами 1 і 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Статтею 287 КАС України встановлені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

За ч. 1 ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Отже, на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані, поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Вищенаведене відповідає висновку, висловленому Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 року у справі №161/8267/17, який суд на підставі ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховує при застосуванні норм права до спірних правовідносин.

З огляду на вищевказані норми, суд приходить до висновку, що справи з приводу оскарження рішень державного виконавця про накладення штрафів підсудні адміністративним судам, та в даному конкретному випадку Харківському окружному адміністративному суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, суд приходить до висновку, що провадження по скарзі ОСОБА_1 на дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції в Харківської області в частині стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі наведеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 255, ст. 447, 449 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції в Харківської області в частині скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 60990122 від 24.09.2020 року на підставі заяви стягувача ОСОБА_2 за виконавчим листом № 2-5/11 виданого 29.10.2019 року залишити без задоволення.

Провадження за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції в Харківської області в частині стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 9446,00 грн. закрити.

Скасувати зупинення виконання виконавчого провадження № 60990122 від 24.09.2020 року накладеного ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.10.2020 року по примусовому виконанню рішення за виконавчим листом № 2-5/11 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , про визнання права власності , розподіл домоволодіння та визначення порядку користування земельною ділянкою , зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про розподіл домоволодіння та визначення порядку користування земельною ділянкою в порядку правонаступництва .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає чинності після закінчення терміну на апеляційне оскарження, а у випадку її оскарження після розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції.

Сторони по справі :

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_3 .

Заінтересована особа: Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції в Харківської області , адреса : м. Харків, м-н Захисників України, 7/8 , 7 поверх.

Стягувач : ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса : АДРЕСА_1 .

Повний текст ухвали складено 22.01.2021 року.

Суддя -І. В. Чайка