Провадження № 2/243/66/2021
13 січня 2021 року м. Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
Головуючого судді Старовецького В.І.
за участю секретаря судового засідання Каліух К.М., Хорхордіної О.О., Жигаліна Р.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, -
Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, надав заяву, в якій на задоволенні позову наполягав та просив справу слухати без його участі (а.с.67).
Представник позивача ОСОБА_3 до судового засідання не з`явився, надав заяву, в якій на задоволенні позову наполягав та просив справу слухати без його участі (а.с.67).
Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі (а.с.59).
Представник відповідача ОСОБА_4 до судового засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просив судове засідання провести без його участи, заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву, де зазначив, що має сумніви в тому, що саме ОСОБА_1 в результаті ДТП, що сталася 15.12.2018 року, заподіяно матеріальну шкоду, оскільки в постанові Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26.04.2019 року не зазначено власника автомобіля BMW E 60 525 D державний номерний знак НОМЕР_2 , проте у звіті експертного автотоварознавчого дослідження № 57/19 від 06.02.2019 року зазначено, що власником автомобіля BMW E 60 525 D державний номерний знак НОМЕР_2 є ОСОБА_5 . Однак в подальшому власником даного автомобіля називає себе позивач ОСОБА_1 , при цьому відомості в який період часу власником даного автомобіля був ОСОБА_5 , коли власник
змінився та їм став ОСОБА_1 , хто із зазначених осіб був власником даного транспортного засобу на момент ДТП ні в позовній заяві, ні в додатках до неї не зазначено.
Окрім цього зазначає, що вимоги ОСОБА_1 , викладені у позові, не відповідають порядку розрахунку витрат, оскільки відповідно до звіту № 57/19 від 06.02.2019 року вартість ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля BMW E 60 525 D державний номерний знак НОМЕР_2 з урахуванням зносу складає 196 851,97 гривень, а ринкова вартість даного автомобіля 262 082 гривень. Вважає, що відшкодуванню підлягає сума 196 851,97 гривень, оскільки вартість ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля з врахуванням зношеності не перевищує ринкової вартості зазначеного транспортного засобу. Враховуючи, що страхова компанія відшкодувала позивачу 99 000 гривень, а утилізаційна вартість автомобіля BMW E 60 525 D державний номерний знак НОМЕР_2 становить 61 864,63 гривень, відшкодуванню підлягає сума 35 987,34 гривень (196 851,97 гривень - 99 000 гривень - 61 864,63 гривень). Також вказав, що судовий експерт ОСОБА_6 у звіті № 57-1/19 від 03.04.2019 року занижує утилізаційну вартість автомобіля, не врахувавши вартість деталей та вузлів автомобілю, які мають високу вартість та можуть бути використані (а.с.42-44).
Крім того зазначив, 28.11.2019 року автомобіль BMW E 60 525 D державний номерний знак НОМЕР_2 , після скоєння ДТП було продано в аварійному стані, в результаті продажу автомобіля позивач ОСОБА_1 отримав суму у розмірі 265 270 гривень, тим самим відшкодував завдану шкоду.
Позивачем ОСОБА_1 до суду було надано відповідь на відзив, у якій просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі з огляду на наступне. Позивач зазначає, що йому було заподіяно матеріальну шкоду внаслідок ДТП, яка сталася 15.12.2018 року, оскільки він є власником автомобіля з 25.08.2006 року. Вищевказаний автомобіль для автотоварознавчого дослідження експерту надавав водій цього транспортного засобу ОСОБА_5 02.10.2019 року страхова компанія ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» частково відшкодувала позивачу матеріальні збитки у розмірі 99 000 гривень, що були завдані водієм транспортного засобу Lexus GS350 державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_2 , авто-цивільна відповідальність якого була застрахована на підставі Договору авто-цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс серії АМ № 8290155 від 18.11.2018 року). Позивач вважає, що ОСОБА_2 як винна у ДТП особа повинен відшкодувати залишок грошових коштів у розмірі 101 217,37 гривень, оскільки загальна сума матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП становить 262 082,00 гривень (262 082,00 гривень 99 00 гривень 61 864,63 гривень (утилізаційна вартість пошкодженого автомобіля) = 101 217,37 гривень (а.с.91-94).
В судовому засіданні, в якому представник позивача адвокат Прокопцев С.В. приймав участь він підтримав позовні вимоги просив їх задовольнити, при цьому підтвердив факт продажу позивачем (власником) ОСОБА_1 покупцю ОСОБА_5 автомобіля BMW E 60 525 D, 2005 року випуску, у відповідності до умов договору купівлі продажу транспортного засобу (вартість продажу 265 270, 00 грн.).
В судовому засіданні, в якому представник відповідача адвокат Овчаренко О.О. приймав участь, в задоволені позовних вимог просив відмовити, підтримав надані відповідачем письмові заперечення до позову.
Експерт ОСОБА_6 у судовому засіданні підтвердив наданий ним висновок, додатково пояснив, що на момент визначення утилізаційної вартості пошкодженого автомобіля згідно методики він не мав можливості провести дефектування окремих частин автомобіля, а саме двигуна та коробки передач, а тому вартість цих частин не враховувалася, а вони враховувалися за вартістю металобрухту.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які
беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З огляду на надані сторонами та їх представниками заяви про розгляд справи у їх відсутність фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно з положеннями ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Як передбачено ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого Ясинуватським МРЕВ Донецької області ДАІ ГУ УМВС України 25.08.2006 року, власником автомобіля BMW E 60 5250 державний номерний знак НОМЕР_2 є ОСОБА_1 (а.с.8).
Постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26.04.2019 року встановлено факт порушення водієм ОСОБА_2 вимог п.п. 12.1, 10.1, 11.4 Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів BMW E 60 525 D державний номерний знак НОМЕР_2 та Lexus GS350 державний номерний знак НОМЕР_1 , визнано ОСОБА_2 винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Дана постанова набула законної сили 07.05.2019 року (а.с.9).
Відповідно до ч. 4, 5, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
В сенсі наведених норм, встановлені вказаною постановою суду обставини у справі про адміністративне правопорушення за положеннями ст.82 ЦПК України беруться судом до уваги в межах вирішення позову у даній справі і зібраних по ній доказів в сукупності.
Відповідно до Звіту № 57/19 експертного автотоварознавчого дослідження від 06.02.2019 року, виконаного судовим експертом ОСОБА_6 , у результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль BMW E 60 525 D державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить позивачу ОСОБА_1 , зазнав механічних пошкоджень, внаслідок чого останньому було завдано матеріальних збитків, як власнику автомобіля, на суму 262 082,00 гривень. Також зазначено, що ринкова вартість даного автомобіля становить 262 082,00 гривень та вартість ремонтно-відновних робіт автомобіля складає 543 087,72 гривень (а.с.11-25).
Згідно зі Звітом № 57-1/19 від 05.04.2019 року, виконаного судовим експертом ОСОБА_6 , утилізаційна вартість пошкодженого автомобіля BMW E 60 525 D державний номерний знак НОМЕР_2 на момент оцінки (03.04.2019 року) становить 61 864,63 гривень (а.с.26-29).
За проведення автотоварознавчого дослідження судовим експертом Синельник А.І. 03.04.2019 року ОСОБА_5 було сплачено кошти у розмірі 1 250,00 гривень, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 57/19 від 03.04.2019 року (а.с.10).
Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно із ст.29 вищевказаного Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Статтею 9 Закону встановлено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого.
Автомобіль Lexus GS350 державний номерний знак НОМЕР_1 застрахований в ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АМ 8290155. Станом на 15.12.2018 року поліс є діючим (а.с.98).
02.10.2019 року позивачу шляхом безготівкового перерахування на особовий рахунок, відкритий у АК «КБ «ПриватБанк», страховою компанією було виплачено страхове відшкодування у розмірі 99 000 гривень (а.с.30).
На підставі ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
У відповідності до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
У відповідності зі ст. 1187 ч. 2 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, що на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, збереження або зміст якого створює підвищену небезпеку.
Як вбачається з вимог ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів та обладнанням, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює
підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
У відповідності до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Зі Звіту № 57/19 експертного автотоварознавчого дослідження від 06.02.2019 року, виконаного судовим експертом Синельник А.І. вбачається, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля BMW E 60 5250 державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_1 становить 262 082,00 гривень
Зі Звіту № 57-1/19 від 05.04.2019 року, виконаного судовим експертом ОСОБА_6 вбачається, що утилізаційна вартість пошкодженого автомобіля BMW E 60 525 D державний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 на момент оцінки (03.04.2019 року) становить 61 864,63 гривень.
Вказані Звіт № 57/19 від 06.02.2019 року та Звіт № 57-1/19 від 05.04.2019 року не викликають сумнівів у суду, оскільки при проведенні даних автотоварознавчих досліджень порушень норм діючого законодавства з боку експерта встановлено не було та відповідачем висновки, що містяться у даних звітах належними та допустимими доказами не спростовані.
Так, з матеріалів справи вбачається, що автомобіль Lexus GS350 державний номерний знак НОМЕР_1 застрахований в ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АМ 8290155, який на момент ДТП 15.12.2018 року є діючим.
До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників.
Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 ).
Згідно зі статтею 6 цього Закону страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
За змістом статей 9, 22, 31, 35, 36, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.
Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
З огляду на зазначене, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.
Так, з матеріалів справи вбачається, що страхова компанія ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» здійснила позивачу ОСОБА_1 страхові виплати у розмірі 99 000 гривень.
Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року з послідуючими змінами «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу прав власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав ( договору оренди , довіреності тощо). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела ( шофер, машиніст, оператор і т. інше).
Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Отже, відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно з Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Вказаний висновок суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, який викладено в Постанові Верховного Суду від 13.03.2019 року по справі № 227/2552/17.
Абзац другий пункту 12.1 статті 12 Закону України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту. Встановивши визначений полісом ліміт відповідальності відповідача та франшизи.
Таким чином, у страховика у зв`язку з настанням страхового випадку виник обов`язок відшкодувати позивачу шкоду в межах ліміту його відповідальності за страховим випадком і в межах суми фактичних затрат, право на вимогу якої перейшло до позивача у зв`язку з понесенням витрат на оплату ремонту автомобіля, але виходячи з вартості відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнта зносу деталей, ПДВ та з вирахуванням франшизи.
Отже, оскільки страхова компанія відповідача в межах ліміту відповідальності виплатила потерпілому ОСОБА_1 страхові виплати внаслідок ДТП у розмірі 99 000 гривень, а розмір завданої позивачу шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, передбачений Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тому, різниця вартості матеріальної шкоди, що була завдана власнику автомобіля BMW E 60 525 D державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_1 , становить 101 217,37 гривень (262 082,00 гривень - 99 000,00 гривень - 61 864,63 гривень). Саме в цьому розмірі позивач ОСОБА_1 просить суд стягнути з ОСОБА_2 різницю вартості матеріального збитку.
Згідно відповіді ГСЦ МВС в Донецькій області від 18.09.2020 року №31/5-1443-24аз вбачається, що автомобіль марки BMW E 60 525 D, рік випуску 2005, був зареєстрований у ТСЦ №1442 м. Бахмут на ім`я ОСОБА_1 , перереєстрований 30.11.2019 року у ТСЦ №4442 м. Сєверодонецьк на ім`я ОСОБА_7 (а.с.122).
Згідно відповіді ГСЦ МВС в Луганські області від 01.10.2020 року №32/12/4442-686, вбачається, що на підставі договору купівлі - продажу транспортного засобу №4442/2019/1797448 від 28 листопада 2019 року, був перереєстрований автомобіль BMW E 60 525 D, 2005 р.в. з продавця гр. ОСОБА_1 на покупця гр. ОСОБА_7 , оплата та розрахунки транспортного засобу складає 265 270 гривень, яку позивач ОСОБА_1 отримав від покупця ОСОБА_7 . Отже зазначена сума значно перевищує вартість матеріальних збитків (а.с.123-124).
Враховуючи вищевикладене, керуючись принципами розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки не знайшло свого підтвердження наданими доказами, та з огляду на вказане задоволенню не підлягають.
Щодо вимоги про стягнення з відповідача вартості автотоварознавчого дослідження у розмірі 1 250,00 гривень суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Частинами 6, 7 статті 139 ЦПК України встановлено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача.
Як вбачається з матеріалів справи 03.04.2019 року ОСОБА_5 за проведення судовим експертом Синельник А.І. автотоварознавчого дослідження пошкодженого автомобіля BMW E 60 525 D державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , було сплачено кошти у розмірі 1 250,00 гривень, які не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 судом відмовлено у повному обсязі.
Також з відповідача на користь позивача не підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 024,67 гривень, який було сплачено позивачем при зверненні до суду із даним позовом.
Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 1166, 1187, 1192, 1194 ЦК України, ст. ст. 3, 9, 22, 31, 35, 36 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 259, 264-265 ЦПК України, суд, -
У задоволенні позовних ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 22 січня 2021 року.

Суддя

Слов`янського міськрайонного суду В.І.Старовецький