Справа № 446/85/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Самсін М.Л.
Провадження № 22-ц/811/1481/19 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Шандри М.М.

суддів:Левика Я.А., Приколоти Т.І.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 26 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Добротвірської селищної ради, відділу приватизації Добротвірського комунального підприємства «Підприємство по обслуговуванню житла», ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача Служба у справах дітей Кам`янка-Бузької районної державної адміністрації про визнання права на приватизацію житла, зобов`язання здійснити приватизацію,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Добротвірської селищної ради, відділу приватизації Добротвірського комунального підприємства «Підприємство по обслуговуванню житла», ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача Служба у справах дітей Кам`янка-Бузької районної державної адміністрації про визнання відмови в приватизації незаконною, визнання права на приватизацію житла, зобов`язання здійснити приватизацію. Позов мотивувала тим, що згідно довідки про склад сім`ї, виданої Добротвірським комунальним підприємством «Підприємство по обслуговуванню житла», в квартирі зареєстровані: позивачка ОСОБА_3 , її син ОСОБА_4 , а також відповідач ОСОБА_1 , її батько та дідо ОСОБА_4 .. Згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» позивачка вирішила скористатися правом на приватизацію житла. Вона зверталася у відділ приватизації Добротвірського комунального підприємства «Підприємство по обслуговуванню житла», де на її усне звернення відмовили в приватизації житла й у подальшому нею було підготовлено заяву з відповідними додатками, яка була скерована на адресу відділу приватизації. Проте заяву позивачки не прийняли і повернули, оскільки в березні 2009 року ОСОБА_1 на підставі наказу № 72 від 13.03.2009 приватизаційного бюро Добротвірської ТЕС одноособово приватизував житло. Позивач вважає, що відмова є безпідставною та порушує її права. Просила суд постановити рішення, яким скасувати наказ № 72 від 13.03.2009 приватизаційного бюро Добротвірської ТЕС про надання права ОСОБА_1 на приватизацію квартири АДРЕСА_1 ; скасувати, видане на ім`я ОСОБА_1 свідоцтво про право власності на нерухоме майно виконавчим комітетом Добротвірської селищної ради на підставі наказу № 72 від 13.03.2009 приватизаційного бюро Добротвірської ТЕС в цілому на житлову квартиру АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_3 , а також за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на приватизацію квартири АДРЕСА_1 , згідно ст.ст. 1,2,3,8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»; зобов`язати відділ приватизації Добротвірського комунального підприємства «Підприємство по обслуговуванню житла» вчинити дії по видачі рішення про безоплатну передачу в рівних долях по 1/2 частці кожному у приватну власність ОСОБА_3 , ОСОБА_4 квартири АДРЕСА_1 .

Рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 26 липня 2016 року позов задоволено.

Скасовано наказ № 72 від 13.03.2009 приватизаційного бюро Добротвірської ТЕС про надання права ОСОБА_1 на приватизацію квартири АДРЕСА_1 .

Скасовано видане на ім`я ОСОБА_1 свідоцтво про право власності на нерухоме майно виконавчим комітетом Добротвіської селищної ради на підставі наказу № 72 від 13.03.2009 приватизаційного бюро Добротвіської ТЕС в цілому на житлову площу АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІДН НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІДН НОМЕР_2 , право на приватизацію квартири АДРЕСА_1 .

Зобов`язано відділ приватизації Добротвірського комунального підприємства «Підприємство по обслуговуванню житла» вчинити дії щодо видачі рішення про безоплатну передачу в рівних долях по Ѕ частці кожному у приватну властність ОСОБА_3 , ОСОБА_4 квартири АДРЕСА_1 .

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом не проведено всебічного дослідження доказів та не заслухано усіх сторін. Вказує на те, що позивачі в квартирі не проживають, комунальні послуги не оплачують, ніяких речей та предметів домашнього вжитку в квартирі не мають, також в кімнаті не має жодних умов для проживання. Вважає, що жодних доказів на підтвердження заявлених позовних вимог позивачами до суду представлено не було, позов є надуманим та безпідставним. Рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 06.03.2009 визнано ОСОБА_5 , ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 . Указаним рішенням суду установлено, зокрема, що ОСОБА_3 не проживає без поважних причин у квартирі АДРЕСА_1 з червня 2007 року.

Просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надано.

У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 просили апеляційну скаргу задовольнити з мотивів, викладених у скарзі.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, тому розгляд справи проводиться в їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам не повністю відповідає.

Відповідно до норми ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Згідно з ст. 345 ЦК України фізична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону правомочні володіти, користуватися та розпоряджатись об`єктами права комунальної власності, в тому числі вони виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування фізичними особами, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання щодо їх відчуження, визначати в угодах і договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються і передаються в користування й оренду.

Судом установлено, що квартира АДРЕСА_1 знаходилася у комунальній власності територіальної громади смт. Добротвір, перебувала на балансі та обслуговуванні в Добротвірському комунальну підприємстві «Підприємство по обслуговуванню житла» і була приватизована в березні 2009 року ОСОБА_1 (наказ №72 від 13.03.2009 приватизаційного бюро Добротвірської ТЕС), що стверджується листом ДКП «Підприємство по обслуговуванню житла» № 133 від 10.12.2013(а.с.13 т.1).

Як убачається з матеріалів справи, рішенням Апеляційного суду Львівської області від 12.03.2007 скасовано рішення Кам`янка-Бузького районного суду від 29.05.2006 про визнання ОСОБА_5 та ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

З матеріалів справи також убачається, що проти відповідача ОСОБА_1 було порушено кримінальну справу за ч.2 ст. 190 КК України, оскільки 23.10.2008 ОСОБА_1 з метою придбання права власності на квартиру АДРЕСА_1 для подальшого володіння та розпорядження вказаною квартирою вчинив шахрайські дії, які виразились в тому, що достовірно знаючи про те, що у вказаній квартирі проживають його колишня дружина ОСОБА_5 та його дочка ОСОБА_3 , а також знаючи те, що згідно рішення Апеляційного суду Львівської області від 12.03.2007 року скасовано рішення Кам`янка-Бузького районного суду від 29.05.2006 року про визнання ОСОБА_5 та ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 , подав у приватизаційне бюро Добротвірської ТЕС заяву на приватизацію квартири, і отримавши свідоцтво на право власності на вказану квартиру, став обдносібним її власником, тобто незаконно, шляхом вчинення шахрайських дій набув право на користування та розпорядження вказаною квартирою.

Постановою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 29.10.2013 ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності у відповідності до ст. 49 КК України. Кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1 за ч.3 ст.190 КК України закрито.

На підставі вищевикладеного, суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову про скасування наказу № 72 від 13.03.2009 приватизаційного бюро Добротвірської ТЕС про надання права ОСОБА_1 на приватизацію квартири АДРЕСА_1 ; скасування виданого на ім`я ОСОБА_1 Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Добротвірської селищної ради на підставі наказу № 72 від 13.03.2009 приватизаційного бюро Добротвірської ТЕС в цілому на житлову квартиру АДРЕСА_1 , та визнання за ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , права на приватизацію квартири АДРЕСА_1 . Зобов`язано відділ приватизації Добротвірського комунального підприємства «Підприємство по обслуговуванню житла» вчинити дії щодо видачі рішення про безоплатну передачу в рівних долях по 1/2 частці кожному у приватну власність ОСОБА_3 , ОСОБА_4 квартири АДРЕСА_1 .

Проте повністю з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 07.06.2004 було видано ордер № 2144 на право зайняття житлового приміщення квартири АДРЕСА_1 на склад сім`ї ОСОБА_5 , ОСОБА_3 .

Приватизація житла, що знаходиться в державній власності, здійснюється відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції, кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму.

Відповідно до ст. 5 цього Закону, якщо загальна площа квартир (будинків), що підлягають приватизації, відповідає площі, передбаченій абзацом другим статті 3 цього Закону, зазначені квартири (будинки) передаються наймачеві та членам його сім`ї безплатно.

До членів сім`ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло.

Рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 06.03.2009 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ВГІРФО Кам«янка-Бузького РВ ГУМВСУ у Львівській області, третя особа Добротвірська ТЕС ВАТ «Західенерго» про визнання осіб такими, що втратили право на користування житлом та зняття їх з реєстрації позов задоволено частково. Визнано ОСОБА_5 , ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 . Указаним рішенням суду установлено, зокрема, що ОСОБА_3 не проживає без поважних причин у квартирі АДРЕСА_1 з червня 2007 року. Рішення суду є чинним.

Відповідно до положень ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вказаним рішенням встановлено факт непроживання у спірній квартирі ОСОБА_3 з 2007, тому з огляду на положення ст.. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», вона не має права на приватизацію спірної квартири.

Оскільки ОСОБА_3 втратила право на користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 , приватизацією квартири ОСОБА_6 у 2009 році її житлові права на порушено.

Неповнолітній син ОСОБА_3 - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований у спірній квартирі лише 03.02.2010, тобто після визнання його матері такою, що втратила право на користування спірною квартирою та після приватизації квартири.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про наявність правових підстав для скасування наказу № 72 від 13.03.2009, виданого на ім`я ОСОБА_1 свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , визнання за позивачкою та ОСОБА_4 права на приватизацію зазначеної квартири, що призвело до ухвалення незаконного рішення, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 26 липня 2016 року скасувати. Ухвалити нову постанову.

У задоволенні позовних вимог про скасування наказу № 72 від 13.03.2009 приватизаційного бюро Добротвірської ТЕС про надання права ОСОБА_1 на приватизацію квартири АДРЕСА_1 ; скасуваня виданого на ім`я ОСОБА_1 свідоцтво про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Добротвірської селищної ради на підставі наказу № 72 від 13.03.2009 приватизаційного бюро Добротвірської ТЕС в цілому на житлову площу АДРЕСА_1 ; визнання за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІДН НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІДН НОМЕР_2 , право на приватизацію квартири АДРЕСА_1 ; про зобов`язанння відділу приватизації Добротвірського комунального підприємства «Підприємство по обслуговуванню житла» вчинити дії щодо видачі рішення про безоплатну передачу в рівних долях по Ѕ частці кожному у приватну властність ОСОБА_3 , ОСОБА_4 квартири АДРЕСА_1 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено:28.05.2021

Головуючий

Судді