КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

22 січня 2021 року місто Київ.

Справа 752/23419/19

Апеляційне провадження № 22-ц/824/1024/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Суддя доповідач Желепи О.В.

суддів Олійника В.І., Кулікової С.В.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 02 листопада 2020 року (ухвалене в складі судді Виниченко Л.М., повний текст складений 09.11.2020 року)

в справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року Моторно (транспорте) страхове бюро України звернулося з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої в порядку регресу у розмірі 15 498 грн. 65 коп. та судового збору у розмірі 2 102 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 28.08.2017 року о 15 год. 00 хв. сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме: ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21061, д.н.з. НОМЕР_1 , у м. Києві допустив зіткнення з транспортним засобом Хонда, д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до постанови Дарницького районного суду м. Києва від 12.10.2017 р. відповідача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Позивач зазначав, що на виконання вимог п. 21.1 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована.

Позивач вказує, що потерпіла особа повідомила МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди та надала усі необхідні документи, передбачені ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Позивач визначив розмір заподіяної шкоди та здійснив регламентну виплату потерпілій особі. Відповідно до звіту № 745 встановлено, що вартість матеріального збитку завданого транспортному засобу Хонда, номерний знак НОМЕР_2 , становить 14 428,65 грн. Сума витрат на збір документів складає 1 070 грн. Загальний розмір витрат становить 15 498,65 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва 02 листопада 2020 року відмовлено у задоволені позовних вимог.

Не погодившись з таким рішенням суду 10 грудня 2020 року Моторно (транспортне) страхове бюро України звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, розподілити судові витрати.

Вказує, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованими, судом було порушено норми процесуального права, неправильно застосовано норми матеріального права і неповно встановлено обставини, які мають значення для справи.

Зазначає, що представником позивача 04.06.2020 року було направлено відповідь на відзив, в якому і було зазначено чому позивач посилається на звіт № 745 від 12.01.2018 року, а не на звіт № 745 від 01.10.2017 року, а саме: Експертно-Асистуюча компанія «Фаворит», переглянувши відомості наявні у Звіті № 745 від 01.10.2017року, внесла зміни до даного Звіту у зв`язку з необхідністю, заміни деталей транспортного засобу, на нові, у зв`язку з неможливістю їх ремонту та затвердила «відредагований» Звіт № 745, який датується 12.01.2018року.». Тому аргументи на які посилався суд першої інстанції є помилковими, та такими що не відповідають дійсності.

Також, в апеляційній скарзі заявлено клопотання про призначення авто - товарознавчої експертизи, обґрунтоване тим, що даною експертизою буде визначено, яка вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу «Хонда» державний номерний знак « НОМЕР_2 » з урахуванням зносу, на дату настання дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 28.08.2017 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 грудня 2020року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Дніпровського районного суду міста Києва 02 листопада 2020 року та надано учасникам справи строк для подачі ними відзиву на апеляційну скаргу та міркувань або заперечень щодо заявленого клопотання в 5-ти денний строк з моменту отримання даної ухвали.

Відзиву подано не було.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 січня 2021 року у задоволенні клопотання Моторного (транспортного) страхового бюро України про призначення авто - товарознавчої експертизи відмовлено, у зв`язку з тим, що в суді першої інстанції таке клопотання не заявлялось без поважних причин, а тому в силу ст. 367 ЦПК України такий доказ не може бути прийнято апеляційним судом.

Відповідно до ч. 1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., перевіривши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що відповідач відшкодував позивачу доведену та обґрунтовану виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи. .

Висновок суду відповідає обставинам справи та наданим суду першої інстанції доказам.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції вважав встановленими такі обставини.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 28.08.2017 року о 15 год. 00 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ 21061» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Здолбунівська - Дніпровська набережна в м. Києві, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Хонда», д.н.з НОМЕР_2 , внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Дарницького районного суду м. Києва від 12.10.2017 р. у справі № 753/16292/17, відповідно якої ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу (а.с. 5).

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

28 серпня 2017 року водій пошкодженого автомобіля «Хонда», д.н.з НОМЕР_2 , ОСОБА_2 звернулась до МТСБУ із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 6, 7).

У зв`язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ 21.02.2018 року здійснило виплату відшкодування потерпілій в дорожньо-транспортній пригоді особі - власнику автомобіля Хонда, д.н.з НОМЕР_2 , ОСОБА_3 по страховій справі № 44331, згідно наказу МТСБУ № 1580 від 20.02.2018 р., у розмірі 14 428 грн. 65 коп., що підтверджується копіями свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, довідки, наказу, платіжного доручення № 902047 від 20.02.2018 року, яке одержане банком 21.02.2018 р. (а.с. 9, 39, 40, 43).

Положеннями частини 1 статті 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Пунктом 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

При цьому на підтвердження позовних вимог позивачем надано копію Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 745 від 12.01.2018 р., складеного ТОВ «Експертно - Асистуюча компанія «Фаворит», за висновком якого вартість матеріального збитку заподіяного власнику ОСОБА_3 після аварійного пошкодження автомобіля Хонда, д.р.н. НОМЕР_2 , станом на 28.08.2017 р. без урахування ПДВ на запасні частини становить 14 428,65 грн. (а.с. 12-31).

Разом з тим, позивачем відповідачу було надано копію Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 745 від 01.10.2017 р., складеного ТОВ «Експертно - Асистуюча компанія «Фаворит», за висновком якого вартість матеріального збитку заподіяного власнику ОСОБА_3 після аварійного пошкодження автомобіля Хонда, д.р.н. НОМЕР_2 , станом на 28.08.2017 р. без урахування ПДВ на запасні частини становить 8 307,40 грн. (а.с. 70-138).

Порівнюючи зміст обох звітів про визначення вартості матеріального збитку для з`ясування підстав різниці в сумах за висновками цих звітів судом встановлено, що обидва звіти складались на підставі протоколу № 2427/17/745 огляду колісного транспортного засобу підписаного власником КТЗ ОСОБА_3 та оцінювачем, огляд за кожним із звітів проводився 01 вересня 2017 року (а.с. 21, 21 зв., 84, 85).

Разом з тим, у протоколі огляду колісного транспортного засобу за звітом від 01.10.2017 р. у розділі «Назва деталей та опис пошкоджень» за порядковим номером 1 зазначено: Двері задні - деформація, які підлягають ремонту та фарбування (а.с. 85).

Натомість, на копії протоколу огляду колісного транспортного засобу за звітом від 12.01.2018 р. у розділі «Назва деталей та опис пошкоджень» наявні виправлення у рядку порядкового номеру 1, де зазначено: Двері задні - деформація, які підлягають заміні та фарбуванню (а.с. 21 зв.).

Жодних доказів стосовно того, що проводився спеціалістом інший огляд пошкодженого транспортного засобу Хонда, д.р.н. НОМЕР_2 , окрім 01.09.2017 р., а також будь яких документів на підтвердження підстав виправлення в протоколі огляду та необхідності проведення саме заміни задніх дверей автомобіля замість їх ремонту, що вплинуло на розмір матеріального збитку і відповідно ціну позову, позивачем суду не надано та такі матеріали справи не містять.

З урахуванням викладеного суд надав належну оцінку двом висновкам про розмір матеріального збитку, та за відсутності доказів, які б свідчили про те, що пошкоджені двері потребували саме заміни, а не ремонту, як було зазначено в первинному акті огляду, суд дійшов вірного висновку, що обгрунтованою сумовю відшкодування матеріального збитку є сума 8 307 грн. 40 коп., яку зобов`язаний відшкодовувати винний водій..

Суд вірно встановив, що ОСОБА_1 на рахунок МТСБУ було сплачено 05.10.2020 року кошти у розмірі 8 307,40 грн. у відшкодування шкоди по страховій справі № 44331, що є предметом даного спору, на підтвердження чого суду відповідачем надано квитанцію АТ КБ «ПриватБанк» від 05.10.2020 № 0.0..1., та правомірно відмовив в задоволенні позову.

Висновки суду про безпідставність вимог про стягнення витрат на збір докментів у розмірі 1 070 грн., також відповідають вимогам Закону.

Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з положеннями статті 29 Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Отже, чинним законодавством не передбачено право страховика вимагати відшкодування вартості витрат за збір документів, у зв`язку з тим, що такі витрати страховика не є страховим відшкодуванням, а спрямовані на визначення розміру збитків. Ці витрати належать до звичайної господарської діяльності страховика і не підлягають стягненню в порядку регресу з особи, яка відповідальна за спричинену шкоду, а тому суд не убачає підстав для відшкодування за рахунок відповідача вартості витрат на збір документів на суму 1 070 грн., тому відмовляє в задоволенні позову в цій частині.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, колегія суддів встановила, що ті обставини справи, які суд вважав встановленими є доведеними, а висновки суду відповідали таким обставинам та вимогам Закону.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що позивач проводив виплату на підставі виправленого висновку спеціаліста, щодо розміру шкоди , колегія суддів не приймає, так як в суді першої інстанції позивач не подавав докази на підтвердження правомірності збільшення суми відшкодування, через зміну внесену до висновку, та необхідність проведення саме заміни деталей, а не їх ремонту, що було встановлено при первинному огляді транспортного засобу в присутності винної особи. Також на підтвердження вказаної осбавини в суді першої інстанції представник позивача не заявив клопотання про призначення експертизи для підтвердження правомірності зробленої ними виплати, а тому суд першої інстанції, виконуючи вимоги цивільного судочинства ухвалив рішення на наявних в справі доказах, яким дав належну правову оцінку.

Інших доводів, які б спростували законність та обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції рішення, апеляційна скарга позивача не містить.

Суд першої інстанції повно встановив обставини, що мають значення для даної справи. Висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими під час розгляду справи.

За змістом ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Враховуючи, те що апеляційна скарга залишається без задоволення, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат судом першої інстанції. Судовий збір за подання апеляційної скарги слід покласти на особу, яка подала апеляційну скаргу. Іншими учасниками справи не заявлено до відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у апеляційному суді.

В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а)г) п. 2 ч. 3ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367-368, 374-375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва 02 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 22 січня 2021 року.

Суддя-доповідач:

Судді: