МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Пр. №2/521/1990/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2021 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Сегеди О.М.,
при секретарі Ткач А.О., за участю:
представника позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідачів адвоката Нестеренко В.В.,
розглянувши у судовому засіданні залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні шляхом виселення,
встановив:
У грудні 2020 року Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , посилаючись на те, що 16 червня 2000 року між Представництвом по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради та Одеською обласною організацією Національної спілки художників України (далі ОООНСХУ) було укладено договір безстрокового безоплатного користування нежитловими приміщеннями за №2/1 від 16 червня 2000 року (далі Договір), відповідно до умов якого Одеській обласній організації Національної спілки художників України було надано в безстрокове безоплатне користування 54 об`єкта комунальної власності у вигляді нежитлових приміщень, загальною площею 2769,4 кв.м., що розташовані в межах м. Одеси, перелік яких було затверджено актом прийому-передачі від 16 червня 2000 року.
Позивач зазначав, що відповідно до п. 1.1. Договору вказані у акті прийому-передачі приміщення були передані з метою розміщення творчих майстерень.
Згідно п. 3.1 Договору користувач зобов`язаний використовувати приміщення у відповідністю з їх призначенням та умовами цього договору і нормами пожежної безпеки, але в порушення вимог п. 3.1 Договору, користувач не виконував обов`язки щодо використання переданого в користування майна.
Відповідно до умов п. 6.2 Договору власник має право виступати з ініціативою щодо розірвання договору безоплатного користування нежитловими приміщеннями в разі невикористання приміщень за цільовим призначенням, або невиконання чи порушення умов цього договору.
Вказував, що 28 березня 2018 року Департаментом на адресу Одеської обласної організації Національної спілки художників України було надіслано повідомлення №01-13/1320 від 28 березня 2018 року про відмову від договору №2/1 від 16 червня 2000 року та запропоновано добровільно не пізніше трьох місяців з моменту одержання даного повідомлення повернути 54 об`єкта комунальної власності у вигляді нежитлових приміщень, загальною площею 2769,4 кв.м., що розташовані в межах м. Одеси, за актом приймання-передачі, яке було отримано Одеською обласною організацією національної спілки художників України 05 квітня 2018 року.
Строк для добровільної передачі об`єкту користування, зокрема, нежитлового приміщення підвалу, загальною площею 49,6 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , сплинув 05 липня 2018 року.
Стверджував, що оскільки вказані приписи Одеською обласною організацією Національної спілки художників України не виконані, об`єкт комунальної власності у вигляді нежитлового приміщення підвалу, що розташований по АДРЕСА_1 у добровільному порядку не повернутий, то дані обставини є підставою для виселення користувача з нежитлового приміщення підвалу по АДРЕСА_1 у примусовому порядку.
Крім того, також підлягають виселенню у судовому порядку і відповідачі, яким Одеською обласною організацією Національної спілки художників України було передано у користування вказане нежитлове приміщення з метою розміщення художньої майстерні, оскільки остання з моменту припинення Договору №2/1 від 16 червня 2000 року втратила право розпоряджатися майном комунальної власності м. Одеса.
Вважає, що нежитлове приміщення підвалу по АДРЕСА_1 використовується Одеською обласною організацією Національної спілки художників України та відповідачами без належних правових підстав, який перебуває в управлінні Департаменту.
Посилаючись на порушення своїх прав, позивач просив суд усунути перешкоди у користуванні шляхом виселення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з нежитлового приміщення підвалу, що розташований по АДРЕСА_1 , загальною площею 49,6 кв.м., та стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради судовий збір в розмірі 2102,00 грн.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 19 січня 2021 року по справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 74-75).
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 22 березня 2021 року строк проведення підготовчого провадження було продовжено (а.с. 127-128).
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2021 року провадження по справі в частині позовних вимог Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до Одеської обласної організації Національної спілки художників України про усунення перешкод у користуванні шляхом виселення було закрито (а.с. 157-159).
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2021 року підготовче провадження по справі було закрито, справу призначено до судового розгляду (а.с. 161-162).
Представник позивача, діюча за довіреністю від 17 грудня 2020 року, в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити у повному обсязі. Раніше надала відповідь на відзив (а.с. 66, 90-94).
Представник відповідачів, діючий за ордером від 16 лютого 2021 року, в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити в їх задоволенні у повному обсязі (а.с. 79, 80).
Раніше представник відповідачів надав відзив на позов, яким позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити в їх задоволенні у повному обсязі (а.с. 104-105).
В обґрунтування відзиву посилався на Постанову Верховної Ради України від 21 жовтня 2009 року №1653-VI«Про затвердження мораторію на виселення творчих спілок», в якій зазначено, що органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування тимчасово до схвалення відповідного закону: припинити прийняття рішень та призупинити виконання раніше прийнятих рішень про виселення творчих спілок із займаних ними на законних підставах приміщень державної та комунальної власності; не допускати практики безпідставного розірвання чи припинення договорів оренди з творчими спілками, а також закріпити за ними переважне право на укладення договору оренди на новий строк. Рекомендувати Кабінету Міністрів України невідкладно розробити проект закону щодо заборони виселення творчих спілок із займаних ними на законних підставах приміщень державної та комунальної власності (а.с. 104-105).
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.
Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Цивільним Кодексом України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються зазначені правовідносини.
Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.
Частиною 1 ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Підстави для зміни або розірвання договору передбачені ст. 651 ЦК України і за загальним правилом, викладеним у частині першій цієї статті, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Про зміну або розірвання договору сторони вправі домовитися в будь-який час на свій розсуд (крім випадків, обумовлених законодавчо).
Встановлено, що Департамент комунальної власності Одеської міської ради в своїй діяльності керується Положенням про Департамент комунальної власності Одеської міської ради, затвердженим рішенням Одеської міської ради від 10 червня 2020 року (а.с. 22-29).
Судом встановлено, що Територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської ради на праві комунальної власності на підставі свідоцтва про право власності на нежитлові приміщення підвалу №502, яке видане на підставі рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 28 липня 2009 року №824, належить об`єкт, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 49,6 кв.м., відображених у технічному паспорті від 25 травня 2009 року (а.с. 8).
14 вересня 2009 року право власності Територіальної громади м. Одеси, в особі Одеської міської ради на нежитлові приміщення підвалу по АДРЕСА_2 було зареєстроване в КП «ОМБТІ та РОН» (а.с. 9).
25 травня 2009 року на ім`я Територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради було оформлено технічний паспорт на нежитлові приміщення підвалу по АДРЕСА_2 (а.с.10-11).
Встановлено, що 16 червня 2000 року між Представництвом по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради, правонаступником якого є Департамент комунальної власності Одеської міської ради, та Одеською обласною організацією Спілки художників України, правонаступником якого є Одеська обласна організація Національної спілки художників України, був укладений Договір безстрокового безоплатного користування нежитловими приміщеннями за №2/1 від 16 червня 2000 року, відповідно до умов якого Одеській обласній організації Національної спілки художників України було надано в безстрокове безоплатне користування 54 об`єкта комунальної власності у вигляді нежитлових приміщень, загальною площею 2769,4 кв.м., що розташовані в межах м. Одеси, згідно з додатком №1, перелік яких було затверджено актом прийому-передачі від 16 червня 2000 року, який додається до Договору (а.с. 12-13, 14-15).
16 червня 2000 року сторонами було підписано Акт прийому-передачі нежитлового приміщення, у тому числі, підвалу по АДРЕСА_1 , загальною площею 49,6 кв.м. (а.с. 14-15).
Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Одеська обласна організація Національної спілки художників України є юридичною особою та діє на підставі Статуту (а.с. 71-73).
З матеріалів справи вбачається, що 20 вересня 1985 року рішенням виконавчого комітету Іллічівської районної ради народних депутатів за №719 від 20 вересня 1985 року було передано в оренду Одеській організації Союзу художників УРСР, правонаступником якої є Одеська обласна організація Національної спілки художників України, приміщення колишньої квартири АДРЕСА_3 , загальною площею 30,0 кв.м., з укладенням договору оренди даного приміщення (а.с. 106).
19 січня 1993 року Виконавчим комітетом Одеської міської ради народних депутатів на підставі рішення Іллічівського РВК від 20 вересня 1985 року №719 було видано Союзу художників України ордер за №4757 від 19 січня 1993 року на заняття нежитлового підвального приміщення по АДРЕСА_1 (а.с. 107).
31 жовтня 1985 року між житловим управлінням відділу комунального господарства виконавчого комітету Іллічівської міської ради народних депутатів та Союзу художників УРСР було укладено типовий договір на оренду нежитлових приміщень в будинках міської ради за №100 від 31 жовтня 1985 року, за умовами якого останньому було передано в оренду нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 , загальною площею 30,0 кв.м. (а.с. 108-109).
Отже, спірне нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 знаходиться у користуванні Одеської обласної організації Національної спілки художників України з 1985 року.
Встановлено, що 16 червня 2000 року між Одеською обласною організацією Національної спілки художників України та ОСОБА_3 , ОСОБА_2 було укладено договір про користування нежитловим приміщенням як творчою художньою майстернею (студією), а саме підвалом, що розташований по АДРЕСА_1 (а.с. 20-21).
Згідно протоколу №5 засідання Правління ОООНСХУ від 25 квітня 2017 року та довідки від 11 лютого 2021 року №01-02/11 відповідачу ОСОБА_3 замість майстерні для творчої діяльності по АДРЕСА_1 була надана інша майстерня для творчої діяльності, яка розташована по АДРЕСА_4 , загальною площею 77,8 кв.м. (а.с. 112, 113).
25 квітня 2017 року між Одеською обласною організацією Національної спілки художників України та ОСОБА_2 було укладено договір про користування нежитловим приміщенням як творчою художньою майстернею (студією), що розташовано по АДРЕСА_1 (а.с. 110-111).
Отже, з 25 квітня 2017 року єдиним користувачем нежитлового приміщення підвалу, що розташований по АДРЕСА_1 є відповідачка ОСОБА_2 .
Відповідно до п. 1.1. Договору вказані у акті приймання-передачі приміщення були передані з метою розміщення творчих майстерень.
Згідно п. 3.1 Договору користувач зобов`язаний використовувати приміщення у відповідності з їх призначенням та умовами цього договору і нормами пожежної безпеки.
В процесі судового розгляду представник позивача стверджував, що відповідачі, в порушення вимог ст. ст. 525, 526, 626 ЦК України та умов п. 3.1 Договору, не використовують нежитлове приміщення, що розташоване по АДРЕСА_1 , але при цьому ніяких доказів в обґрунтування своїх тверджень суду не надав.
Відповідно до умов п. 6.2 Договору власник має право виступати з ініціативою щодо розірвання договору безоплатного користування нежитловими приміщеннями в разі невикористання приміщень за цільовим призначенням, або невиконання чи порушення умов цього договору.
28 березня 2018 року Департамент комунальної власності Одеської міської ради, посилаючись на умови Договору та вимоги ч. 2 ст. 763 ЦК України та ч. 2 ст. 834 ЦК України надіслав на адресу Одеської обласної організації Національної спілки художників України повідомлення №01-13/1320 від 28 березня 2018 року про відмову від договору №2/1 від 16 червня 2000 року та запропонував добровільно не пізніше трьох місяців з моменту одержання даного повідомлення повернути 54 об`єкта комунальної власності у вигляді нежитлових приміщень, загальною площею 2769,4 кв.м., що розташовані в межах м. Одеси, за актом прийому-передачі (а.с. 16).
Дане повідомлення було отримано Одеською обласною організацією Національної спілки художників України 05 квітня 2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, тому за думкою позивача строк добровільної передачі нежитлового приміщення, що розташоване по АДРЕСА_1 , сплив 05 липня 2018 року (а.с. 17).
Відповідно до ч. 2 ст. 834 ЦК України позичкодавець має право вимагати розірвання договору і повернення речі у разі, якщо: 1) у зв`язку з непередбаченими обставинами річ стала потрібною йому самому; 2) користування річчю не відповідає її призначенню та умовам договору; 3) річ самочинно передана у користування іншій особі; 4) в результаті недбалого поводження з річчю вона може бути знищена або пошкоджена.
Судом встановлено, що у повідомленні Департаменту від 28 березня 2018 року відсутні будь-які посилання на нежитлове приміщення, що розташоване по АДРЕСА_1 .
Крім того, серед наданих позивачем до матеріалів справи актів обстеження відсутній акт обстеження нежитлового приміщення, що розташоване по АДРЕСА_1 (а.с. 46-64).
Також суд звертає увагу на те, що відповідно до Постанови Верховної Ради України від 21 жовтня 2009 року №1653-VI«Про затвердження мораторію на виселення творчих спілок», в якій зазначено, що органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування тимчасово до схвалення відповідного закону: припинити прийняття рішень та призупинити виконання раніше прийнятих рішень про виселення творчих спілок із займаних ними на законних підставах приміщень державної та комунальної власності; не допускати практики безпідставного розірвання чи припинення договорів оренди з творчими спілками, а також закріпити за ними переважне право на укладення договору оренди на новий строк. Рекомендувати Кабінету Міністрів України невідкладно розробити проект закону щодо заборони виселення творчих спілок із займаних ними на законних підставах приміщень державної та комунальної власності.
З матеріалів справи вбачається, що після направлення до Одеської обласної організації Національної спілки художників України повідомлення про відмову від договору №2/1 від 16 червня 2000 року, Департаментом протягом двох років не було здійснено жодних дій, направлених на реалізацію своїх намірів, викладених у повідомленні від 28 березня 2018 року, що свідчить про їх відсутність.
Встановлено, що рішенням Господарського Суду Одеської області від 29 вересня 2020 року, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15 грудня 2020 року, Департаменту комунальної власності Одеської міської ради було відмовлено в задоволенні позовних вимог до Одеської обласної організації Національної спілки художників України про виселення у зв`язку з відсутністю підстав для виселення (а.с. 116-117).
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13 квітня 2021 року касаційне провадження за касаційною скаргою Департаменту комунальної власності Одеської міської ради на рішення Господарського Суду Одеської області від 29 вересня 2020 року та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 15 грудня 2020 року у справі №916/2048/20 було закрито (а.с. 165-171).
Таким чином, рішення Господарського Суду Одеської області від 29 вересня 2020 року, залишене без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15 грудня 2020 року, має преюдиціальне значення при розгляді цивільної справи за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виселення, оскільки вказаним рішенням спростовується твердження позивача про те, що Договір безстрокового безоплатного користування нежитловими приміщеннями за №2/1 від 16 червня 2000 року, укладений між Представництвом по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради, правонаступником якого є Департамент комунальної власності Одеської міської ради, та Одеською обласною організацією Спілки художників України, правонаступником якого є Одеська обласна організація Національної Спілки художників України, розірваний.
Згідно акту обстеження спірного приміщення від 11 лютого 2021 року творча майстерня по АДРЕСА_1 знаходиться в задовільному стані (а.с. 114).
Факт того, що творча майстерня по АДРЕСА_1 знаходиться в задовільному стані також підтверджується фотофіксацією приміщення (а.с. 118-122).
Крім того, в матеріалах справи знаходиться ознайомча інформація про художників декоративно-прикладного мистецтва ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які внесені до сучасної енциклопедії України та енциклопедії Львівської Національної Академії мистецтв (а.с. 135-156).
Вказані обставини свідчать про те, що приміщення по АДРЕСА_1 використовується відповідачкою за призначенням, тобто як творча майстерня.
За таких обставин, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх недоведеністю і необґрунтованістю.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судовий збір по справі складає 2102,00 грн., які повністю сплачені позивачем при зверненні до суду. Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, то судовий збір з відповідачів не стягується.
Керуючись ст. ст. 15, 16, 763, 774, 827, 831, 834 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 259, 264, 268, 273, 354 ЦПК України, суд
вирішив:
Позов Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні шляхом виселення залишити без задоволення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 28 травня 2021 року.

Суддя: О.М. Сегеда