Справа № 496/440/16-ц
Провадження № 2/496/181/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2021 року Біляївський районний суд

Одеської області

у складі: головуючого судді Трушиної О.І.

за участю секретаря Жаріт Ю.І.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка заяву ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог зустрічної позовної заяви,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Біляївського районного суду Одеської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми інфляційних втрат та 3% річних та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутої винагороди.

Від позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 надійшла заява про збільшення позовних вимог зустрічної позовної заяви, в якій остання просить, зокрема:

1)визнати факт розірвання 26.03.2015 року договорів від 25.09.2013 року та від 11.10.2013 року про представництво та надання правової допомоги між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на підставі встановлення рішеннями Київського суду від 06.10.2016 року та від 21.11.2017 року, апеляційних судів від 10.05.2018 року та від 28.02.2018 року по справам № 520/2450/16-ц, 520/16323/15-ц, факту нотаріального скасування 26.03.2015 року довіреності відповідно до ст. 249, 250 ЦК України, який відповідно до ст. 82 ч. 4 ЦПК України, не доказуються при розгляді іншої справи;

2)визнати факт омани її з боку ОСОБА_2 у приховуванні істотних умов про розірвання договорів від 11.10.2013 року та від 25.09.2013 року відповідно до ст. ст. 249, 250 ЦК України та порушення на підставі ст. 250 ЦК України ОСОБА_2 умов договорів, відмовою надати послугу особисто, яка була визначена довіреністю від 25.09.2013 року, оригінал якої був спочатку ліквідований ОСОБА_2 , тому що ця послуга була невідкладною та спрямована на запобігання завданню їй матеріальних збитків у наданні ОСОБА_2 невірного математичного розрахунку гонорару-винагороди у розмірі 45554,80 грн у позовній заяві від 01.04.2015 року;

3)визнати факт зловживанням ОСОБА_2 процесуальними правами шляхом надання завідомо безпідставного (на підставі відсутності предмету спору) позову 01.04.2015 року щодо стягнення з неї гонорару-винагороди на підставі невірного оманного математичного розрахунку гонорару-винагороди у розмірі 45554,80 грн, що суперечать завданню цивільного судочинства;

4)визнати безпідставність набрання ОСОБА_2 за рішенням Біляївського районного суду від 19.05.2015 року по справі № 496/1463/15-ц гонорару-винагороди у розмірі 45554,90 грн на підставі встановлених рішень судів, які набрали чинності;

5)визнати факт передплати ОСОБА_2 по умовам договорів від 25.09.2013 року та від 11.10.2013 року по п. 4.1 Замовник здійснює оплату за цим договором у наступному порядку: - передплату у розмірі 100% від обумовленої суми у день укладення договору від 25.09.2013 року гонорару адвоката 1500 доларів США та 2000 грн за представництво, - передплаті у розмірі 100% від обумовленої суми у день укладення договору від 11.10.2013 року - гонорару адвоката 1500 доларів США та 2000 грн за представництво;

6)стягнути з ОСОБА_2 на її користь на підставі ст. ст. 22, 387, 386, 388, 1212, 1213 ЦК України кошти у розмірі 45554,80 грн, як безпідставно набране ОСОБА_2 майно ОСОБА_1 з нарахуванням інфляційних втрат та 3% річних, у розмірі 96179,65 грн;

7)стягнути з ОСОБА_2 на її користь, отриманий 25.09.2013 року ОСОБА_2 оманим шляхом гонорар адвоката у розмірі 1500 доларів США на підставі ст. 230 ЦК України у подвійному розмірі по укладеному договору від 25.09.2013 року з урахуванням курсу долара по НБУ на 03.02.2021 року 1 долар США = 28,27 грн, що становить 84810 грн та отримані безпідставно 933,33 грн за неналежне виконання представництва у Білгород-Дністровському міськрайонному суді Одеської області по справі № 1505/4414/2012;

8)стягнути з ОСОБА_2 на її користь, отриманий 10.11.2013 року ОСОБА_2 оманим шляхом гонорар адвоката у розмірі 1500 доларів США на підставі ст. 230 ЦК України у подвійному розмірі по укладеному договору від 25.09.2013 року з урахуванням курсу долара по НБУ на 03.02.2021 року 1 долар США = 28,27 грн, що становить 84810 грн та отримані безпідставно 1000 грн за невиконання представництва у касації по справі № 22-ц/785/8625/13 (№ 2-1821/11);

9)стягнути з ОСОБА_2 на її користь судові витрати у розмірі 19850,79 грн по усім справам які були відкриті для з`ясування істотних фактів по договорам;

10)відмовити у позовних вимогах ОСОБА_2 у повному обсязі;

11)Зменшити розмір сплати або розстрочити розмір судового збору.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій на задоволенні позовних вимог наполягав та просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні на прийнятті заяви про збільшення позовних вимог зустрічної позовної заяви наполягала. При цьому пояснила, що судовий збір нею сплачений не був, оскільки в неї відсутні грошові кошти, через маленьку пенсію, також є заборгованість по сплаті комунальних послуг, у зв`язку з чим просила розстрочити сплату судового збору.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали заяви, суд дійшов до наступного.

ОСОБА_1 у заяві про збільшення позовних вимог зустрічної позовної заяви просить розстрочити розмір судового збору, мотивуючи тим, що в неї маленька пенсія, існує заборгованість по сплаті за комунальні послуги, грошових коштів на сплату судового збору вона не має.

Так, ч. 3 ст. 176 ЦПК України визначено, у разі збільшення розміру позовних вимог або зміни предмета позову несплачену суму судового збору належить сплатити до звернення в суд з відповідною заявою. У разі зменшення розміру позовних вимог питання про повернення суми судового збору вирішується відповідно до закону.

Частиною 4 статті 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з п.п. 1.1.2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 р., за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем стягується судовий збір у розмірі: 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п.п. 1.2.2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 р., за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою стягується судовий збір у розмірі: 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Згідно зі ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2021 році з 01 січня встановлений у розмірі 2270 грн.

ОСОБА_1 заявлено п`ять вимог немайнового характеру та чотири вимоги майнового характеру.

Отже, судовий збір за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, що складає: за вимогу про стягнення суми 96179,65 грн судовий збір становить 961,79 грн; за вимогу про стягнення суми 84810 грн+933,33 грн судовий збір становить 908 грн; за вимогу про стягнення суми 84810 грн+1000 грн судовий збір становить 908 грн; за вимогу про стягнення суми 19850,79 грн судовий збір становить 908 грн, а всього судовий збір за вимоги майнового характеру становить 3685,79 грн.

Крім того, судовий збір за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становить 908 грн., оскільки ОСОБА_1 заявлено 5 вимог немайнового характеру, то останній слід сплатити судовий збір за кожну вимогу, що загалом становить 4540 грн.

Однак, ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 500 грн, про що додано відповідну квитанцію, але незрозуміло, за яку був сплачений судовий збір.

Таким чином, загальна сума судового збору, яка підлягає до сплати за заявлені вимоги майнового і немайнового характеру, становить 7725,79 грн (загальна сума 8225,79 грн сплачена сума 500 грн), яку необхідно сплатити ОСОБА_1 та надати відповідні квитанції до суду.

В силу вимог ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ч. 1 п. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов, зокрема, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, відповідно до положень ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ст. 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

З урахуванням пункту 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» доказами, які підтверджують майновий стан сторони можуть бути, наприклад довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо.

Окрім того, незадовільний матеріальний стан залежить і від відсутності у особи депозитів, акцій, активів у фінансових установах, документів про відсутність доходів членів сім`ї, наявність або відсутність виплат соціальної допомоги, наявність або відсутність нерухомого майна та транспортних засобів (підтверджується витягами із відповідних державних реєстрів).

Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду.

Положення п. 1 ст. 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах, так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (п. 59 рішення ЄСПЛ від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland»)).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п. 44 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; пункти 6364 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

На підтвердження свого майнового стану ОСОБА_1 не надано жодного доказу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що ОСОБА_1 не надані докази на підтвердження доводів про неможливість сплати судового збору, у зв`язку з чим підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання заяви про збільшення позовних вимог зустрічної позовної заяви, немає.

При цьому, необхідно зазначити, що визначення майнового стану фізичної особи включає в себе також відповідну інформацію про наявність володіння та користування особою рухомим та нерухомим майном, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, склад сім`ї, довідки про доходи або відсутність доходів тощо.

Виходячи із правового аналізу норм права, які регламентують дані правовідносини, звільнення від сплати судових витрат, є мірою, яка застосовується за наявності обставин, коли судом встановлено документально підтверджену майнову неможливість сплати особою судового збору у певному розмірі ні на даний час, ні в майбутньому. Таким чином, застосування вказаних норм права проводиться судом з врахуванням майнового стану сторони.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що ОСОБА_1 на підтвердження майнової неможливості сплати судового збору не надано суду належних та достатніх доказів, у розумінні статей 77, 80 ЦПК України, у зв`язку з чим клопотання про розстрочення або звільнення від сплати судового збору підлягає залишенню без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог зустрічної позовної заяви підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 10, 43, 49, 175, 177, 185 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про розстрочення сплати судового збору залишити без задоволення.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутої винагороди - грошових коштів залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків зустрічної позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга в частині визначення розміру судового зборупротягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Одеського апеляційного суду, через Біляївський районний суд Одеської області.

Повне судове рішення складено 28.05.2021 року.

Суддя О.І. Трушина