Справа № 503/185/21
Провадження № 2/503/218/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2021 року Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді Вороненка Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Вдовиченко В.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кодима цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

встановив:

Позивач подала до суду вище вказаний позов посилаючись на ті обставини, що на її утриманні знаходяться двоє спільних з відповідачем неповнолітніх дітей син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до рішення Кодимського районного суду Одеської області від 17.07.2012 року з ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей щомісячно стягуються аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. на кожну дитину. Позивач вказує, що на даний час діти потребують значно більшого догляду та матеріального забезпечення коштами, оскільки збільшуються потреби в їх навчанні та розвитку. При цьому, позивач зазначає також, що самостійно повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітніх дітей одягом, продуктами харчування, засобами гігієни та оплатити вартість відвідування творчих гуртків вона не має можливості. У зв`язку з чим позивач змушена пред`явити до відповідача позов про зміну розміру стягуваних аліментів шляхом подання до суду відповідної позовної заяви, в якій просить збільшити розмір щомісячно стягуваних з відповідача на її користь аліментів з 300 грн. на кожну дитину до 2000 грн. на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття.

16.03.2021 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у цивільній справі. Одночасно роз`яснено відповідачу його право у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Кодимського районного суду Одеської області заяву відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам.У встановлений судом строк відповідач ОСОБА_2 не скористався своїми процесуальними правами учасника справи, відзив на позовну заяву не подав.

29.04.2021 року, під час підготовчого засідання позивач ОСОБА_1 уточнила заявлені нею позовні вимоги, а саме зазначила, що просить збільшити розмір щомісячно стягуваних з відповідача на її користь аліментів з 300 грн. на кожну дитину до 1000 грн. на кожну дитину, у зв`язку з чим заявлена нею до стягнення сума аліментів на утримання двох дітей разом становить 2000 грн. до досягнення старшою дитиною повноліття. При цьому, ухвалою суду було закрите підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала заявлені нею позовні вимоги та просила задовольнити з підстав викладених нею в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог позивача посилаючись на ту обставину, що не має можливості сплачувати аліменти у більшому розмірі, зокрема заявленому у позові. Зазначив, що має можливість щомісячно сплачувати аліменти у розмірі не більшому ніж 1000 грн. на двох дітей.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини.

Батьками неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження виданих виконавчим комітетом Шершенецької сільської ради Одеської області 09.11.2007 року Серії 1-ЖД № 109861 (а.с.5) та 06.08.2009 року Серії НОМЕР_1 (а.с.4).

Рішенням Кодимського районного суду Одеської області ухваленим 17.07.2012 року у справі № 1514/1138/2012 (а.с.6) з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 і ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі щомісячно в розмірі 300 грн. на кожну дитину, починаючи з моменту звернення до суду, тобто з 02.07.2012 року, і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідач ОСОБА_2 , згідно відомостей ДФС від 06.04.2021 року № 288/П/15-32-76 (а.с.25), довідки ДЦЗ Кодимська РФООЦЗ від 05.04.2021 року № 116 (а.с.26), довідки Управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Одеській області від 05.04.2021 року № 1500-0205-7/41417 (а.с.27) і форми ОК-5 від 05.04.2021 року (а.с.28), а також довідки виконавчого комітету Кодимської міської ради Одеської області від 02.04.2021 року № 295 (а.с.29), не перебуває на обліку як безробітний і доходів від Кодимська РФООЦЗ не отримував, пенсію не отримує, відомості про його доходи за період з 3 по 4 квартали 2020 року відсутні, земельної ділянки та земельного паю не має.

У відповідності до ст. 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст. 9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов`язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину.

Згідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року № 2402-III (надалі за текстом Закон), кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно положень ч.1 ст. 12 Закону, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Згідно з ч.1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно положень ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч .2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік» від 15 грудня 2020 року № 1082-IX з 1 січня 2021 року прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 1 січня 2021 року становить 2395 грн.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вважає, що стягнуті з відповідача на користь позивача аліменти рішенням суду від 17.07.2012 року у розмірі 300 грн. на кожну дитину щомісячно, з урахування законодавчо визначених розмірів прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років, на теперішній час не може забезпечувати навіть щонайменше половини мінімального прожиткового мінімуму дітей сторін у справі і їх гармонійного розвитку. За зазначених обставин позивач ОСОБА_1 , з якою проживають неповнолітні діти, неодмінно зазнає впливу збільшення потреб на утримання дітей, що не може не впливати негативно на зміну матеріального стану позивача. Зазначена обставина, з огляду на ч.1 ст. 192 СК України, є підставою для збільшення розміру аліментів визначених за рішенням суду.

Враховуючи положення ч.2 ст. 182 СК України та ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік» від 15 грудня 2020 року № 1082-IX, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину віком від 6 до 18 років з 1 січня 2021 року становить 1197,5 грн. Позивачем ОСОБА_1 у своєму позові заявлено вимогу про збільшення розміру аліментів до 1000 грн. на кожну дитину, що не перевищує та навіть є меншим за мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи, зокрема, в межах заявлених особою вимог.

При цьому, суд звертає увагу на ту обставину, що в рішенні суду від 17.07.2012 року не було зазначено про те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та наслідків того, що розмір стягнутих аліментів у твердій грошовій сумі менший вказаного розміру, що в свою чергу було передбачено положеннями ст. 182 ч.2, 184 ч.3 СК України (в редакції чинній на момент ухвалення рішення). Проте Законом України № 2475-VIII від 03.07.2018 року до ст. 182 ч.2, 184 ч.3 СК України були внесенні зміни, згідно із якими мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також право на звернення до суду щодо стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Аналіз змісту статті 192 СК України свідчить, що зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України. Такий висновок зазначений Великою Палатою Верховного Суду у своїй постанові від 04 березня 2020 року у справі № 682/3112/18 (пункт 37) та застосований Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17.

Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення (висновок зазначений Великою Палатою Верховного Суду у своїй постанові від 04 березня 2020 року у справі № 682/3112/18 (пункт 44).

У зв`язку з чим суд вважає, що положення ч.2 ст. 182 СК України, в редакції після змін внесених Законом України № 2475-VIII від 03.07.2018 року, не є збільшенням розміру аліментів, але підлягають застосуванню при вирішення позову про збільшення розміру аліментів.

Крім того, згідно першого речення ч.2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

Суд доводи відповідача ОСОБА_2 про відсутність в нього доходів та у зв`язку з цим можливостей сплачувати аліменти в більшому розмірі, ніж 300 грн. на кожну дитину щомісячно, оцінює критично та не вважає обґрунтованими запереченнями проти позову, оскільки ст. 180 СК України визначає утримання дітей обов`язком батьків, а 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, передбачені ч.2 ст. 182 СК України, є мінімальним гарантованим розміром аліментів на одну дитину. Таким чином розмір аліментів стягнутих з платника за жодних обставин не може бути меншим згаданого вище розміру, який визначений законодавцем та необхідний для можливості забезпечення 50 відсотків мінімальних потреб дітей.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітніх дітей, враховуючи рівність обов`язків батьків щодо матеріального утримання дітей, суд доходить до висновку, що позовні вимоги про збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітніх дітей слід задовольнити збільшивши розмір аліментів щомісячно стягуваних з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , з 300 грн. на кожну дитину до 1000 грн. на кожну дитину, з подальшою щорічною індексацією відповідно до закону, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім того, приймаючи до уваги, що позивач при пред`явленні позову, була звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в розмірі 908 грн.

Керуючись ст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, ст. 180, 181, 182, 192 СК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 ; зареєстроване місце проживання: Одеська область, Подільський район, с. Шершенці; РНОКПП НОМЕР_2 до ОСОБА_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 , про збільшення розміру стягуваних аліментів задовольнити.

Збільшити розмір стягуваних аліментів за рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 17.07.2012 року у справі № 1514/1138/2012 та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (однієї тисячі) грн. 00 коп. на кожну дитину щомісячно , з подальшою щорічною індексацією відповідно до закону, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням законної силиі до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Стягнення за виконавчим листом № 1514/1138/2012, виданим на підставі рішення Кодимського районного суду Одеської області від 17.07.2012 року припинити станом на день набрання законної сили даним рішенням та повернути виконавчий документ до суду після завершення виконання (погашення заборгованості по аліментах).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду через Кодимський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 28.05.2021 року.

Суддя Д.В. Вороненко