БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
27.05.2021
Справа № 497/824/2021
Провадження № 4-с/497/3/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2021 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кодінцевої С.В.

за участю секретаря судового засідання Ковтун О.І.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Шуляченка Михайла Борисовича про визнання дій неправомірними, -

ВСТАНОВИВ:

14.05.2021 року заявник ОСОБА_1 звернулась до суду з названою скаргою та просить постановити рішення, яким:

- визнати неправомірними дії приватного виконавця Шуляченка Михайла Борисовича в частині урахування при стягненні боргу основної винагороди приватного виконавця у розмірі десяти відсотків від розміру боргу;

- вжити заходів щодо припинення стягнення на підставі виконавчого документа виконавчого листа № 497/1452/2020 виданого 28.04.2021 року до прийняття рішення судом по даній скарзі.

Заявник мотивує свої вимоги тим, що 13.11.2020 року ухвалою Болградського районного суду, під час розгляду цивільної справи №497/1452/2020 заяву позивача ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову було задоволено та накладено арешт на грошові кошти, що містяться на банківських рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 25.03.2021 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл спільного сумісного майна подружжя задоволено частково, визнано грошові кошти в розмірі 18 000.00 доларів США, що розміщені на депозитних рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_1 , а саме: ПАТ АБ «Укргазбанк» в сумі 7000.00 доларів США, ПАТ АБ «Південний» в сумі 8000.00 доларів США, АТ «Державний ощадний банк України» в сумі 3000.00 доларів США - спільним сумісним майном подружжя. Виділено у власність ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 1/2 частину грошових коштів, що є спільною сумісною власністю подружжя, а саме грошові кошти у сумі 9 000.00 доларів США, та стягнути їх з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 . Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 судовий збір в розмірі 3349.16 гривень (три тисячі триста сорок дев`ять гривень шістнадцять копійок).

07.05.2021 року приватним виконавцем Шуляченком М.Б. за телефоновано заявнику ОСОБА_1 та повідомлено про накладання арешту на всі рахунки ОСОБА_1 та стягнення з неї десяти відсотків виконавчого збору.

11.05.2021 року заявником ОСОБА_1 добровільно було сплачено на рахунок ОСОБА_2 заборгованість про сплаті судового збору у розмірі 3350, 00 гривень.

На думку заявника приватний виконавець Шуляченко М.Б. здійснив неправомірні дії в частині урахування при стягненні боргу основної винагороди приватного виконавця у розмірі десяти відсотків від розміру боргу, в зв`язку з чим заявник звернулась до суду з даною скаргою.

Ухвалою суду від 14.05.2021 року заяву судді Кравцової А.В. про самовідвід задоволено та передано скаргу для повторного авторозподілу до канцелярії суду (а.с.23).

На підставі протоколу повторного авторозподілу судової справи між суддями від 18.05.2021 року скаргу передано для розгляду судді Болградського районного суду Одеської області Кодінцевій С.В. (а.с.27).

Ухвалою суду від 20.05.2021 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду на 27.05.2021 року о 10:00 годині (а.с.28).

24.05.2021 року на адресу суду надійшло заперечення приватного виконавця Шуляченка М.Б., відповідно до якого просить в задоволенні скарги відмовити (а.с.31-34).

В судовому засіданні, призначеному на 27.05.2021 року:

-заявник по справі будучи присутньою в судовому засідання свою скаргу підтримала наполягала на її задоволенні;

-приватний виконавець до суду не прибув, на адресу суду надіслав заперечення, відповідно до якого просить в задоволенні скарги відмовити.

-заінтересована особа ОСОБА_2 до суду не прибув, жодних заяв, клопотань, заперечень, пояснень подавав.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги скарги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду названої скарги по суті, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні заяви за наступних підстав.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Судом встановлено, що ухвалою Болградського районного суду Одеської області заяву позивача ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову було задоволено та накладено арешт на грошові кошти, що містяться на банківських рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (а.с.11-14).

Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 25.03.2021 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл спільного сумісного майна подружжя задоволено частково, визнано грошові кошти в розмірі 18 000.00 доларів США, що розміщені на депозитних рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_1 , а саме: ПАТ АБ «Укргазбанк» в сумі 7000.00 доларів США, ПАТ АБ «Південний» в сумі 8000.00 доларів США, АТ «Державний ощадний банк України» в сумі 3000.00 доларів США - спільним сумісним майном подружжя. Виділено у власність ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 1/2 частину грошових коштів, що є спільною сумісною власністю подружжя, а саме грошові кошти у сумі 9 000.00 доларів США, та стягнути їх з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 . Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 судовий збір в розмірі 3349.16 гривень (три тисячі триста сорок дев`ять гривень шістнадцять копійок) (а.с.15-16,41-48).

На підставі заяви ОСОБА_2 від 05.05.2021 року (а.с.38) та виконавчого листа Болградського районного суду Одеської області від 28.04.2021 року по справі № 497/1452/2020(а.с.39-40), приватним виконавцем Шуляченком М.Б. 05.05.2021 року відкрито виконавче провадження №65323267 про стягнення з ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 9000,00 доларів США та судовий збір у розмірі 3349,16 гривень на користь ОСОБА_1 (а.с.50), про що повідомлено ОСОБА_1 , шляхом надіслання повідомлення на її адресу (а.с.52).

05.05.2021 року приватним виконавцем Шуляченком М.Б. надіслано ОСОБА_1 для виконання та для відома постанову про відкриття ВП №65323267 (а.с.35-36), яка отримана заявником 20.05.2021 року (а.с.37).

Крім того приватним виконавцем Шуляченком М.Б. в рамках виконавчого провадження №65323267 винесено постанови про стягнення з боржника основної винагороди (а.с.53-54) та про арешт коштів боржника (а.с.56-57), які також для відома надіслані на адресу ОСОБА_1 (а.с.55,58).

07.05.2021 року приватним виконавцем винесено постанову про зняття арешту з коштів, накладеного на рахунки АТ КБ «Приватбанк» у зв`язку з тим, що на рахунках відкритих у АТ «Державний ощадний банк України» та ПАТ АТ «Південний» достатньо коштів для виконання рішення суду у повному обсязі.

11.05.2021 року заявником ОСОБА_1 добровільно було сплачено на рахунок ОСОБА_2 заборгованість про сплаті судового збору у розмірі 3350, 00 гривень (а.с.10).

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження», визначено заходи примусового виконання рішень, які складаються з:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувану предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Частиною другою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Частиною першою статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно пункту 8 частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у Законі України «Про виконавче провадження», Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження», іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України. Порядком виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №643 від 08 вересня 2016 року встановлено, що приватний виконавець, який забезпечив повне або часткове виконання виконавчого документу майнового характеру в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», одержує основну винагороду у розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Відповідно до ч. 7 ст. 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про у стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Розмір основної винагороди розраховується за наступною формулою: А*10%=W/. Де А-сума що підлягає стягненню або вартість майна, що підлягає передачі; W- сума основної винагороди приватного виконавця.

Тобто, пред`явлення виконавчого документа на виконання та відкриття виконавчого провадження вже означає примусове виконання

Відповідно до частини другої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Тобто оскарження постанови приватного виконавця про стягнення з боржника основної винагороди, відповідно до чинного законодавства, відноситься до підвідомчості відповідного адміністративного суду.

З огляду на дослідженні докази, доводи заявника про невиконання приватним виконавцем Шуляченком М.Б. вимог Закону України «Про виконавче провадження» не знайшли свого підтвердження, та навпаки спростовані наданими приватним виконавцем документами:

-постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №65323267 від 05.05.2021 року (а.с.50-51);

-супровідним листом про надіслання цієї постанови заявнику ОСОБА_1 (а.с.49);

-реєстром відправлень рекомендованих листів від 05.05.2021 року, за порядковим номером 2 значиться прізвище ОСОБА_1 (а.с.35-36);

-письмовим підтвердженням про вручення рекомендованого листа ОСОБА_1 (а.с.37).

Будучи присутньою в судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтвердила, що нею добровільно виконано рішення суду в частині стягнення з неї на користь ОСОБА_2 судового збору, однак копію платіжного документу на адресу приватного виконавця вона не надсилала до теперішнього часу.

Крім того, після отримання постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження нею жодних дій, про які зазначено в цій постанові - не вчинялося.

У відповідності до положень ст.ст.13, 81, 83 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Згідно ст.82 ч.1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення(стаття 229 ЦПК України).

Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України.

При розгляді даної справи предмет доказування не доведений заявником відповідними доказами.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене, в задоволені скарги на дії приватного виконавця слід відмовити у зв`язку з її необґрунтованістю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76-83, 95, 258, 259, 260, 261, 268, 272, 353-354, 355, 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» № 1404-VІІІ від 02.06.2016 року з наступними змінами та доповненнями, суд

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Шуляченка Михайла Борисовича про визнання дій неправомірними відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції через Болградський районний суд Одеської області за правилами, встановленими в ст.ст.353-356 ЦПК України відповідно, з урахуванням положень п.15.5 ч. 1 розділу VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст судового рішення виготовлено 28.05.2021року.

Суддя Болградського районного суду

Одеської області Кодінцева С.В.