Провадження № 2-з/679/10/2021
Справа № 679/684/21
У Х В А Л А

про забезпечення позову до його пред`явлення

27 травня 2021 року м. Нетішин

Суддя Нетішинського міського суду Хмельницької області Гавриленко О.М., розглянувши заяву адвоката Козійчука Олександра Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову до його пред`явлення,

ВСТАНОВИВ:

26 травня 2021 року до суду надійшла заява адвоката Козійчука О.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову до його пред`явлення.

В обґрунтування заяви адвокат Козійчук О.І. зазначив, що 22 січня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. вчинено виконавчий напис №5325 про стягнення з ОСОБА_1 неіснуючої заборгованості.

В подальшому 24 березня 2021 року приватним виконавцем Лабчуком Р.М. відкрито виконавче провадження №64935124 щодо примусового виконання зазначеного вище напису та стягнення з ОСОБА_1 10154,49 грн. В межах цього ж виконавчого провадження 24 березня 2021 року винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №64935124 на суму 131,94 грн. та про стягнення з боржника основної винагороди в розмірі 1015,45 грн.

14 травня 2021 року в рамках зазначеного виконавчого провадження винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, за якою примусово з заробітної плати ОСОБА_1 здійснюється відрахування заборгованості в сумі 11519,94 грн. за місцем його роботи в 3-му Державному пожежно-рятувальному загоні Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області з охорони об`єктів.

Зміст виконавчого провадження від 22 січня 2021 року №5326 для ОСОБА_1 є незрозумілим та про його боргові зобов`язання за кредитним договором останньому не відомо.

Заявник вважає, що виконавчий напис нотаріуса №5326 від 22 січня 2021 року видано безпідставно, оскільки між ОСОБА_1 та ТОВ «Українські фінансові операції» відсутні договірні правовідносини.

Окрім того, заявник вважає, що виконавчий напис нотаріуса №5326 від 22 січня 2021 року здійснений в порушення чинного законодавства, оскільки стягнення заборгованості за кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріуса не носить безспірного характеру.

Заявник зазначає, що необхідність вжиття саме таких заходів забезпечення позову до його пред`явлення зумовлена тим, що виконавчий напис нотаріуса від 22 січня 2021 року №5326, який ОСОБА_1 буде оспорюватись, є очевидно протиправним, оскільки він вчинений за відсутності нотаріально посвідченого договору, а також на підставі документів, які не свідчать про виникнення будь-яких зобов`язань перед ТОВ «Українські фінансові операції», а відтак не можуть вважатись борговими документами у розумінні ст. 18 ЦК України, та не підтверджують безспірності вимог ТОВ «Українські фінансові операції», щодо яких вчинено виконавчий напис.

Поряд з цим, вказує заявник, не зважаючи на означене, такий виконавчий напис до вирішення питання про визнання його таким, що не підлягає виконанню, залишається виконавчим документом, який під лягає примусовому виконанню в порядку Закону України «Про виконавче провадження».

Водночас, чинним в Україні законодавством не передбачено будь-якого порядку чи способу повороту виконання таких виконавчих документів, як виконавчі написи нотаріуса, не передбачено будь-якого порядку чи способу повернення боржнику стягнутих із нього примусово грошових коштів на виконання виконавчих написів у разі їх подальшого скасування чи визнання такими, що не підлягають виконанню, не визначено можливості, порядку та способу повернення для боржника стягнутих із нього сум винагороди приватного виконавця і витрат виконавчого провадження в ході примусового виконання виконавчих написів, які в подальшому скасовані чи визнані такими, що не підлягають виконанню.

У зв`язку з наведеним, невжиття зазначених заходів забезпечення позову про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису нотаріуса від 22 січня 2021 року №5326, призведе до ситуації, на переконання заявника, коли ще до вирішення спору судом цей виконавчий напис буде виконаний у примусовому порядку, тобто з ОСОБА_1 на його виконання будуть стягнуті грошові кошти в сумі 11519,94 грн., що включає також винагороду приватного виконавця та витрат виконавчого провадження.

Таким чином, за вказаних вище обставин, на переконання заявника, можливість необґрунтованого стягнення грошових коштів в рамках виконавчого провадження №64935124 є достатньо обґрунтованим припущенням того, що грошові кошти вже можуть бути стягнуті з ОСОБА_1 на момент винесення рішення, а також, що невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, останнього за захистом яких він звернеться до суду.

На підставі наведеного, посилаючись на ст. 150 ЦПК України, адвокат Козійчук О.І. просить: зупинити стягнення у виконавчому провадженні №64935124, відкритого 24 березня 2021 року приватним виконавцем Лабчуком Р.М., на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького І.В. №5326 від 22 січня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Українські фінансові операції» 11519 гривень 94 копійки; заборонити для 3-го Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області з охорони об`єктів здійснювати стягнення з заробітної плати ОСОБА_1 на виконання виконавчого напису нотаріуса №5326 від 22 січня 2021 року; заборонити для приватного виконавця Лабчука Р.М. здійснювати перерахування для ТОВ «Українські фінансові операції» грошових коштів на виконання виконавчого напису нотаріуса Баршацького І.В. №5326 від 22 січня 2021 року.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи судом за відсутності учасників справи.

Суддя, вивчивши заяву та матеріали справи, дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтю 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

У відповідності з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У заяві позивача про забезпечення позову вказано як причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, так і обґрунтовано необхідність їх вжиття, як це передбачено ст. 151 ЦПК України.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Забезпечення позову має запобіжний характер і спрямоване на забезпечення можливості виконання ймовірного рішення суду та на недопущення порушень прав осіб, інтересів яких стосується спір.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, чи має намір звернутися, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або будуть брати участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим. Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Пунктом 4 вищезазначеної Постанови роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позов, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Виходячи із вказаного виду забезпечення позову, зокрема зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого напису нотаріуса.

Законодавець визначив, що саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, а тому передбачив можливість зупинення стягнення за таким виконавчим документом як вид забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові №6-605-цс16 від 25 травня 2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суддею враховується, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Виходячи з характеру вимог, які будуть ОСОБА_1 заявлені, наявність відкритого 24 березня 2021 року виконавчого провадження №64935124 з примусового виконання оскаржуваного виконавчого напису, постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи від 14 травня 2021 року, постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 24 березня 2021 року, суддя приходить висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову до його пред`явлення шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом нотаріуса, оскільки такий захід, передбачений ЦПК України, буде співмірним із позовними вимогами, які будуть ним заявлені, його невжиття може істотно ускладнити чи унеможливити ефективне поновлення порушених прав та інтересів ОСОБА_1 , за захистом яких він має намір звернутися до суду, оскільки розпочато процедуру примусового виконання виконавчого напису, який буде останнім оскаржуватися, а тому заява про забезпечення позову до його пред`явлення в цій частині підлягає задоволенню.

Щодо вимог заяви про забезпечення позову в частині заборони для 3-го Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області з охорони об`єктів здійснювати стягнення з заробітної плати ОСОБА_1 на виконання виконавчого напису нотаріуса №5326 від 22 січня 2021 року; заборони для приватного виконавця Лабчука Р.М. здійснювати перерахування для ТОВ «Українські фінансові операції» грошових коштів на виконання виконавчого напису нотаріуса Баршацького І.В. №5326 від 22 січня 2021 року, то суддя вважає, що в таких слід відмовити виходячи з наступного.

При вирішенні питання про забезпечення позову певним заходом суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням, зокрема розумності, обґрунтованості і адекватності вимог, які будуть заявлені щодо забезпечення позову та з`ясувати те, чи невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів зявника за захистом яких він звернеться до суду.

З огляду на наведене вважаю, що заява про забезпечення позову в означеній частині не містить обґрунтованості вимог, які будуть заявлені щодо такого виду забезпечення позову.

На переконання судді забезпечення позову до його пред`явлення у виді зупинення стягнення у виконавчому провадженні буде достатнім для ефективного захисту, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Керуючись ст. ст. 149, 150,153, 154 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката Козійчука Олександра Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову до його пред`явлення - задовольнити частково.

Зупинити стягнення у виконавчому провадженні №64935124, відкритого 24 березня 2021 року приватним виконавцем Лабчуком Романом Михайловичем, на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем №5326 від 22 січня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Українські фінансові операції» заборгованості за кредитним договором №302172 від 13 вересня 2018 року у сумі 10154 гривні 49 копійок.

В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Заходи забезпечення позову можуть бути скасовані або змінені судом, який розглядає справу.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд Хмельницької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О.М.Гавриленко