1Справа № 335/2503/21 2/335/1555/2021
РІШЕННЯ
01 червня 2021 року м.Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді Алєксєєнка А.Б., за участю секретаря судового засідання Капто Д.А., представника позивача Герасименко О.В., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжя в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення, -
У березні 2021 року КП «Водоканал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення.
В обґрунтування позову зазначивши про те, що відповідачі мешкають в квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та користуються послугами КП «Водоканал», але оплату за послуги підприємства вносить не в повному обсязі, у зв`язку з чим, за період з 01.03.2013 по 31.12.2020 утворилася заборгованість в розмірі 31 623,41 грн.
У зв`язку з зазначеним, позивач просить суд стягнути з відповідачів на користь КП «Водоканал» заборгованість за спожиту воду і послуги водовідведення у розмірі 31 623,41 грн. та стягнути на його користь понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270 гривень.
Ухвалою суду від 17.03.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи.
Належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи від неї не надходило.
Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, з тих підстав, що він не користується гарячою водою, що підтверджується актом обстеження системи теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , складеним Концерном МТМ від 17.10.2019, відповідно до якого «На вводе ГВС стояк горячей воды проходит транзитом в соседнюю квартиру. Врезки на квартиру нет. Потребитель водой не пользуется.» У зв`язку чим, позивач з 17.10.2019 не мав права проводити нарахування за послуги з центалізованого водовідведення гарячого водопостачання.
Також, відповідачем ОСОБА_1 було подано заяву про застосування строків позовної давності.
Представник позивача - ОСОБА_3 , у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити у повному обсязі. Проти застосування строків позовної давності заперечувала, оскільки відповідачем вносилась плата за надані позивачем послуги у межах строку позовної давності, що свідчить про його переривання.
Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_1 з 09.11.2004 по теперішній час зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією, наданої на запит суду Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 10.03.2021 №01-71/3651.
ОСОБА_2 з 02.08.2005 по теперішній час зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією, наданої на запит суду Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 10.03.2021 №01-71/3652.
На ОСОБА_1 у КП «Водоканал» за адресою: АДРЕСА_1 , відкрито особовий рахунок НОМЕР_1 .
Загальні положення про плату за комунальні послуги та строки їх внесення передбачені ст.ст.67, 68 Житлового кодексу України, та визначено, що наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з водопостачання і водовідведення.
Відповідно до ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній на час виникнення заборгованості) учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.
Згідно з п.5 ч.3 ст.20, ч.1,2 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній на час виникнення заборгованості) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.
Відповідно до п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 р. за № 630 зазначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем).
Рішенням Запорізької міської ради № 546 від 28.10.1999 «Про порядок оплати послуг за водоспоживання та водовідведення», яке є обов`язковим для виконання на всій території м. Запоріжжя, визначено, що збирання абонентської плати з населення за водокористування та водовідведення проводиться окремо від інших комунально-побутових послуг, а функції зі збору платежів з населення передано Комунальному підприємству «Водоканал».

Згідно довідки КП «Водоканал» та розрахунку заборгованості, за період з 01.03.2013 року по 31.12.2020 відповідачі мають заборгованість по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення загальним розміром 31 623,41 грн.

Зазначений розрахунок позивача відповідачами не спростовано, заперечень щодо вимог позивача або даних, які б спростовували викладені у позові обставини не надано, та не надано даних щодо погашення заборгованості.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні не заперечував проти того, що позивачем нарахування за надані послуги робилось на 3-ох осіб, оскільки, крім нього та його дружини ОСОБА_2 , у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована їх донька.

Щодо заперечень відповідача ОСОБА_1 про те, що позивач не мав права проводити нарахування за послуги з центалізованого водовідведення гарячого водопостачання з 17.10.2019 суд зазначає наступне.

Відповідно до акту обстеження системи теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , складеним Концерном МТМ від 17.10.2019, «На вводе ГВС стояк горячей воды проходит транзитом в соседнюю квартиру. Врезки на квартиру нет. Потребитель водой не пользуется.» Разом з тим, як вбачається з відповіді концерну МТМ від 23.04.2021 №С-719/ел 17.10.2019 представниками Концерну «МТМ було виконано обстеження квартири за адресою: АДРЕСА_1 , та встановлено, що мешканцями виконано самовільне перепланування системи гарячого водопостачання. Проте, самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Позивачу необхідно відновити систему постачання гарячої води в квартирі відповідно до проекту документації та встановити розподільчий прилад обліку для нарахувань за фактично спожиту послугу з постачання гарячої води.

Як зазначив сам ОСОБА_1 у судовому засіданні, Концерн МТМ продовжує проводити нарахування за послуги з гарячого водопостачання до його квартири.

У зв`язку з тим, що позивач проводить нарахування за послуги з центалізованого водовідведення гарячого водопостачання на підставі даних наданих Концерном МТМ щодо наданих послуг з гарячого водопостачання, суд приходить до висновку, що на даний час відсутні підстави для проведення перерахунку та нарахування зроблені вірно. У разі, якщо буде встановлено, що Концерн МТМ не правомірно проводить нарахування за послуги з гарячого водопостачання до квартири відповідачів, вони не позбавлені можливості звернутися до позивача з заявою про проведення перерахунку за послуги з центалізованого водовідведення гарячого водопостачання.

Щодо заяви ОСОБА_1 про застосування строків позовної давності суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1ст. 261 ЦК України).

Початок позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно з ч. 2 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Згідно з частиною першою статті 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

Відовідно до ч.1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Так, позивач звернувся до суду з позовом 05.03.2021 про стягнення заборгованості за період з 01.03.2013 по 31.12.2020.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з розрахунку заборгованості, то відповідачами за надані позивачем послуги у серпні 2013 року було сплачено у вересні 2013 року 750 грн., в той час коли платіж становив 484,94 грн., за надані позивачем послуги у лютому 2015 року було сплачено у березні 2015 року 550 грн., в той час коли платіж становив 199,45 грн., за надані позивачем послуги у березні 2016 року було сплачено у квітні 2016 року 400 грн., в той час коли платіж становив 355,84 грн., за надані позивачем послуги у травні 2017 року було сплачено у червні 2017 року 1 000 грн., в той час коли платіж становив 373,77 грн., за надані позивачем послуги у серпні 2018 року було сплачено у вересні 2018 року 1 097 грн., в той час коли платіж становив 407,23 грн.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 підтвердив факт здійснення зазначених платежів. Крім того, ОСОБА_1 надав копію квитанції №0.0..2 з якої вбачається, що ОСОБА_1 було сплачено 1 097 грн., період оплати 01.08.18 - 31.08.18. У призначенні платежу зазначено: оплата за ХВП по л/с АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 .

З урахуванням того, що відповідачами періодично вносилась плата за надані позивачем послуги, яка значно перевищувала поточний платіж, суд приходить до висновку про те, що оплата значно більшої суми ніж нарахованої свідчить про визнання відповідачами боргу. Доказів того, що сума, яка перевищувала поточний платіж була сплачена на перед, як авансовий платіж матеріали справи не містять.

Оскільки відповідачами періодично вносилась плата за надані послуги у межах трирічного строку позовної давності, суд приходить до висновку про те, що зазначеними діями відповідачі переривали строк позовної давності, у зв`язку з чим, позивачем при зверненні до суду не пропущено строк позовної давності, виходячи з чого, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про застосування строку позовної давності слід відмовити.

За викладених обставин, суд дійшов висновку, що позивачем надано належні, допустимі та достовірні докази невиконання відповідачем своїх обов`язків по оплаті за надані послуги, та, оцінюючи їх у сукупності, вважає достатніми для підтвердження аргументів, викладених у позові, про наявність підстав для стягнення заборгованості у розмірі 31 623,47 грн..

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст.611 ЦК України, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.

На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості за централізоване водопостачання і водовідведення відповідачами не сплачена, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, з відповідачів на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 2 270 грн., на підставі ст.540 ЦК України, у рівних частках.

Керуючись ст. ст. 4, 76-80, 141, 263-266, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення задовольнити.

Стягнути солідарно зі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Комунального підприємства «Водоканал» (місце знаходження: м.Запоріжжя, вул.Святого Миколая, буд.61, ідентифікаційний номер юридичної особи 03327121) суму заборгованості по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення за період з 01.03.2013 по 31.12.2020 у розмірі 31 623 (тридцять одна тисяча шістсот двадцять три) гривні 41 копійок.

Стягнути зі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Комунального підприємства «Водоканал» (місце знаходження: м.Запоріжжя, вул.Святого Миколая, буд.61, ідентифікаційний номер юридичної особи 03327121) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) гривень.

Стягнути зі ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Комунального підприємства «Водоканал» (місце знаходження: м.Запоріжжя, вул.Святого Миколая, буд.61, ідентифікаційний номер юридичної особи 03327121) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 02 червня 2021 року.

Суддя: А.Б. Алєксєєнко