Справа №173/1944/20
Провадження №2-о/173/23/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2021 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого судді - Петрюк Т.М.

При секретареві Рудовій Л.В.

За участю: заявниці - ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами окремого провадження, в місті Верхньодніпровську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний нотаріус Верхньодніпровського районного нотаріального округу Малашова Галина Вікторівна про встановлення фактів, що мають юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

03.11.2020 року до суду звернулася заявник ОСОБА_1 , з заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, заінтересована особа: приватний нотаріус Верхньодніпровського районного нотаріального округу Малашова Галина Вікторівна

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 04.11.2020 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами окремого провадження з викликом учасників розгляду справи на 30.11.2020 року.

30.11.2020 року в судовому засіданні оголошено перерву до 11.01.2021 року для виклику свідків.

Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України.

11.01.2021 року у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення

Згідно поданої заяви заявниця просить встановити факт, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с. Мала Шурка Новоушицького району Хмельницької області , є її рідною матір`ю та встановити факт, що Державний акт про право приватної власності на земельну ділянку серії ХМ № 115513 виданий на ім`я ОСОБА_3 в дійсності належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженці с. Мала Шурка Новоушицького району Хмельницької області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Вільногірськ Дніпропетровської області.

В обґрунтування заявлених вимог посилаючись на наступне: ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її мати ОСОБА_2 .

02.11.2020 року вона звернулась до приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу Малашової Г.В., із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно, що залишилось після смерті матері. Проте приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Оскільки у наданих нею документах встановлені розбіжності, а саме у свідоцтві про її народження, в графі мати, записана « ОСОБА_3 », а свідоцтві про смерть померлої вказано, що померла « ОСОБА_2 », що унеможливлює встановити факт родинних відносин між ними.

Крім цього в наданих нею документах, а саме: Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 115513, виданому 20 вересня 2004 року Новоушицькою районною державною адміністрацією, прізвище, ім`я та по батькові власника записано « ОСОБА_3 », що також не збігається з персональними даними в свідоцтві про смерть її матері та унеможливлює оформити спадкові права, що й стало підставою звернення до суду.

В судовому засіданні заявниця заявлені вимоги підтримала, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Також пояснила, що її мати ОСОБА_2 , проживала у Хмельницькій області, потім вона забрала матір до себе і остання проживала з нею до смерті. На даний час виникла потреба в оформленні спадщини, але розбіжності у написанні власного імені та по батькові її матері у свідоцтві про її народження, правовстановлюючих документах та свідоцтві про смерть унеможливлюють отримати їй свідоцтво про право на спадщину.

Заінтересована особа, приватний нотаріус Верхньодніпровського районного нотаріального округу Малашова Г.В., в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність. Будь-яких заперечень проти задоволення заявлених вимог не надала.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст.55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову (заяви) є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом (заяви), права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених чи невизнаних прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст заявлених вимог, заслухавши заявницю, свідків, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2 , яка на час смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

02.11.2020 року заявниця звернулась до приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу Малашової Г.В., із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищезазначене майно. Проте приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Оскільки у наданих заявницею документах встановлені розбіжності, а саме у свідоцтві про її народження, в графі мати, записана « ОСОБА_3 », а свідоцтві про смерть померлої вказано, що померла « ОСОБА_2 », що унеможливлює встановити факт родинних відносин між ними

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення із змінами і доповненнями від 25.05.1998 року - в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 7 зазначеної Постанови передбачено, що відповідно до п. 1 ст. 273 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Факт родинних відносин між заявницею і померлою ОСОБА_2 , підтверджується показаннями свідків ОСОБА_4 , і ОСОБА_5 .

Так, свідк ОСОБА_4 , в судовому засіданні пояснила, що вона перебуває у родинних відносинах із заявницею. Померла ОСОБА_2 , була матір`ю заявниці. І заявниця і її мати спочатку проживали в Хмельницькій області. Потім до Верхньодніпровського району Дніпропетровської області спочатку переїхала заявниця, а через деякий час заявниця забрала до себе і матір, яка проживала в одному будинку із заявницею до своєї смерті. Будь-яких сумнівів у тому, що померла ОСОБА_2 , була матір`ю заявниці ні в кого в селі не було.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вона проживає по сусідству із заявницею. В травні 2002 року до заявниці з Хмельницької області приїхала на постійне проживання її мати, ОСОБА_2 , яку в селі називали т. Фроня. Остання проживала із заявницею до своєї смерті. Будь-яких сумнівів у тому, що померла ОСОБА_2 , була матір`ю заявниці ні в кого в селі не було

Факт родинних відносин між заявницею і ОСОБА_2 , підтверджується і свідоцтвом про народження, в якому матір`ю заявниці, ОСОБА_1 , ( дівоче прізвище ОСОБА_6 ), записана ОСОБА_3 . Таким чином прізвище померлої повністю співпадає з прізвищем особи, записаної матір`ю заявниці у свідоцтві про народження. Імена ОСОБА_7 , ОСОБА_8 є співзвучними, досить рідкісними, з чого суд приходить до висновку, що власне ім`я матері заявниці записане граматично по різному, але є одним і тим самим іменем. По батькові « ОСОБА_9 » та « ОСОБА_10 » також є однаковими, в перекладі з російської на українську мову. І у свідоцтві про народження заявниці по батькові матері записане « ОСОБА_9 », тобто з невірним перекладом його на українську мову.

Оцінюючи надані докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, достовірними та такими, що підтверджують факт родинних відносин між заявницею і померлою ОСОБА_2 , а саме, що заявниця є донькою ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе встановити факт родинних відносин між заявницею і ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнавши їх донькою і матір`ю .

Також заявниця просить встановити факт належності ОСОБА_2 , Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 115513, виданого 20 вересня 2004 року Новоушицькою районною державною адміністрацією.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності провоустановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем та часом народження цієї особи, зазначеним в свідоцтві про народження або в паспорті.

Як вбачається з копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 115513, виданому 20 вересня 2004 року Новоушицькою районною державною адміністрацією, останній виданий на ім`я ОСОБА_3 .

При цьому як вже зазначалось вище прізвище особи, яка отримала даний акт повністю співпадає з прізвищем померлої ОСОБА_2 . Власне ім`я - є співзвучним з іменем померлої ОСОБА_2 , а по батькові розцінюється судом як невірний переклад « ОСОБА_9 » на українську мову.

Враховуючи вищевикладене, а також той факт, що Державний акт серії ХМ № 115513 від 20.09.2004 року про право приватної власності на землю, був виданий саме ОСОБА_2 , а не іншій особі, як то ОСОБА_3 і до цього часу будь-яка інша особа не заявила свої вимоги про право на дану земельну ділянку, суд вважає за можливе задовольнити заявлені вимоги та встановити факт належності правовстановлюючого документу: Державного акту серії ХМ № 115513 від 20.09.2004 року про право приватної власності на земельну ділянку площею 2.06 га, розташованої на території Куражинської сільської ради Новоушицького району Хмельницької області, виданого на підставі розпорядження голови Новоушицької районної державної адміністрації на ім`я ОСОБА_3 ОСОБА_2

, ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженці с. Мала Шурка Новоушицького району Хмельницької області, померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановлення вказаних вище фактів: родинних відносин і належності документу потрібно заявниці для оформлення спадщини, тобто має наслідком виникнення правовідносин із спадкування. В іншому порядку заявниця встановити цей факт не має можливості так як ОСОБА_2 , померла.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не передбачене законом.

Таким чином понесені заявницею судові витрати по сплаті судового збору в загальній сумі 840 грн., 80 коп., покладаються на заявницю

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 293, 315 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Вимоги за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний нотаріус Верхньодніпровського районного нотаріального округу Малашова Галина Вікторівна про встановлення фактів, що мають юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою с. Мала Шурка Новоушицького району Хмельницької області, померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнавши їх донькою і матір`ю.

Встановити факт належності правовстановлюючого документу Держаного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ХМ № 115513, виданого на ім`я ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженці с. Мала Шурка Новоушицького району Хмельницької області, померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Понесені судові витрати по сплаті судового збору в загальній сумі 840 грн., 80 коп., покласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду

Повний текст рішення виготовлений 20.01.2021 року

Суддя Петрюк Т.М.

Направлене до ЄДРСР: 20.01.2021 року

Дата набрання законної сили: 20.02.2021 року.