Справа № 752/1903/21
Провадження № 2-з/752/98/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Кахно І. А., розглянувши заяву законного представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , подану адвокатом Мацкевичем Денисом Анатолійовичем, про зустрічне забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 11 червня 2020 року задоволено заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову до подання позовної заяви. Постановлено накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору дарування, посвідченого 18 лютого 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенко О. А.

19 січня 2021 року ОСОБА_2 в інтересах малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в особі адвоката Мацкевича Д. А. звернулася до суду із заявою про зустрічне забезпечення позову у справі № 752/11102/20 шляхом зобов`язання ОСОБА_3 зарахувати на відповідний депозитний рахунок Голосіївського районного суду міста Києва суму 600 000,00 грн.

Заява обгрунтована тим, що судом обмежено відповідача у праві розпорядження власним майном, у зв`язку із чим відповідач не має можливості прийняти пропозицію та отримати прибуток від оренди власного майна. Тому у разі відмови ОСОБА_3 у позові буде завданий збиток в розмірі 600 000,00 грн, який позивач відшкодувати не зможе.

Відповідно до частини першої статті 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулась із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову (частина друга статті 154 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої - шостої статті 154 ЦПК України зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову, або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення.

Вирішуючи питання щодо розгляду заяви про зустрічне забезпечення, суд приймає до уваги положення частини дев`ятої статті 10 ЦПК України про застосування аналогії закону до неврегульованих правовідносин, та виходить із того, що заява про зустрічне забезпечення позову має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту заяви про забезпечення позову, передбаченими статями 151 - 153 ЦПК України.

Зазначене відповідає принципу рівності сторін процесу, оскільки при зверненні із заявою про забезпечення позову позивач має сплатити судовий збір, відтак, звертаючись із заявою про зустрічне забезпечення, відповідач за аналогією права не може бути звільнений від його сплати.

Так, у пункті 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Європейський суд з прав людини досить часто посилається на принцип рівності перед законом і судом у своїх рішеннях, при тому, що засади рівності і змагальності у судовому процесі виведені ним із принципу верховенства права, якому підпорядкована вся Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, та є складовою права на справедливий суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (рішення у справах «Dombo Beheer B.V. v. The Netherlands» від 27 жовтня 1993 року, заява № 14448/88, пункт 33, та «Ankerl v. Switzerland» від 23 жовтня 1996 року, заява № 17748/91 пункт 38).

Стаття 151 ЦПК України регламентує зміст і форму заяви про забезпечення позову.

Відповідно до частини шостої статті 151 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частиною десятою статті 153 ЦПК України передбачено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Як вбачається із заяви ОСОБА_2 в інтересах малолітнього ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення позову та доданих до неї матеріалів, останньою не сплачено судовий збір за подання до суду такої заяви, тому заяву про зустрічне забезпечення позову слід повернути заявнику.

При цьому, повернення заяви заявнику не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 151, 153 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Заяву законного представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , подану адвокатом Мацкевичем Денисом Анатолійовичем, про зустрічне забезпечення позову повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Голосіївський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І. А. Кахно