Ухвала

27 травня 2021 року

м. Київ

справа № 494/1375/18

провадження № 61-7501ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду, у складі судді Колеснікова Г. Я.,

від 22 лютого 2021 року про повернення апеляційної скарги у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Щеглової Євгенії Віталіївни,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Щеглової Є. В. від 18 вересня 2020 року про закінчення виконавчого провадження №62805728.

Ухвалою Березівського районного суду Одеської області, у складі судді Дєткова О. Я., від 02 грудня 2020 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, у січні 2021 року

ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Одеського апеляційного суду, у складі судді Колеснікова Г. Я., від 15 січня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням підстав для поновлення цього строку; надання копії апеляційної скарги з додатками для іншого учасника справи; надання документу про сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 454 грн.

На виконання вимог вказаної ухвали апеляційного суду ОСОБА_1 подала заяву, в якій посилалась на те, що: оскаржувана ухвала була проголошена у її відсутність, копію ухвали отримала 31 грудня 2020 року, тому просила вважати поважними причини пропуску строку та поновити строк на оскарження ухвали суду від 02 грудня 2020 року; в додатках до апеляційної скарги, яку вона відправила поштою, міститься копія апеляційної скарги для іншого учасника справи; вона не зобов`язана сплачувати судовий збір у розглядуваній справі.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 02 грудня 2020 року визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала. Апеляційний суд дійшов висновку, що апелянт не усунула недоліків апеляційної скарги в частині сплати судового збору та із заявою про відстрочення, розстрочення судового збору не зверталась.

29 квітня 2021 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Одеського апеляційного суду від 22 лютого 2021 року, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, а справу передати до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття провадження.

Строк на касаційне оскарження підлягає поновленню, як пропущений з поважних причин.

Касаційну скаргу, обґрунтовано тим, що суд апеляційної інстанції порушив її право на доступ до суду, оскільки безпідставно повернув апеляційну скаргу та помилково послався на статтю 185 ЦПК України. Вважає, що

не зобов`язана сплачувати судовий збір у даній справі не тільки на стадії розгляду справи по суті, а й на стадії судового контролю, про що зазначено у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 та статтях 3, 4 Закону України «Про судовий збір». Крім того Законом України «Про судовий збір» не встановлено ставки судового збору за подання скарги на дії та рішення державного виконавця.

Згідно частини першої статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) вирішує колегія у складі трьох суддів після одержання касаційної скарги, оформленої відповідно до вимог статті 392

ЦПК України.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).

Ухвала апеляційного суду про повернення апеляційної скарги не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи.

Колегія суддів встановила, що касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосування апеляційним судом норм права при вирішенні питання про повернення апеляційної скарги є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування та тлумачення.

У відповідності до пункту 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною другою статті 357 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

У відповідності до частини третьої статті 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтею 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвалою Одеського апеляційного суду, у складі судді Колеснікова Г. Я., від 15 січня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху для усунення недоліків у тому числі шляхом надання оригіналу документу про сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 454 грн.

У встановлений судом строк вказані недоліки апеляційної скарги не усунені, документ про сплату судового збору у визначеному законом порядку та розмірі не наданий.

Оскільки ОСОБА_1 не виконала вимоги ухвали суду від 15 січня 2021 року щодо надання документу про сплату судового збору, суд апеляційної інстанції обґрунтовано визнав неподаною та повернув її апеляційну скаргу.

Доводи ОСОБА_1 про те, що вона звільнена від сплати судового збору за подання у справі № 494/1375/18 апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції за результатами вирішення її скарги на постанову державного виконавця є помилковими.

Так, відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою апеляційної скарги на ухвалу суду розмір судового збору встановлено на рівні 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На час подання ОСОБА_1 апеляційної скарги, у грошовому виразі

0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб складало

454 грн.

Рішенням Березівського районного суду Одеської області

від 14 листопада 2019 року вирішено позов ОСОБА_1 до Управління освіти, молоді та спорту, культури, охорони здоров`я та соціальної політики виконавчого комітету Березівської міської ради про визнання дій неправомірними, незаконними, наказу необґрунтованим, його скасування, зобов`язання вчинити дії.

З урахуванням положень статті 4 Закону України «Про судовий збір», предмета спору у справі № 494/1375/18 та судового рішення оскарженого ОСОБА_1 в апеляційному порядку, висновки апеляційного суду про те, що вона не звільнена від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції за результатами вирішення її скарги на постанову державного виконавця є правильними.

Посилання ОСОБА_1 на постанову Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» висновків апеляційного суду не спростовують.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду.

Оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосування апеляційним судом норм права при вирішенні питання про повернення апеляційної скарги є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 388, 389, 390, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Одеського апеляційного суду від 22 лютого 2021 року у справі № 494/1375/18 про повернення апеляційної скарги.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду

від 22 лютого 2021 року у справі № 494/1375/18 про повернення апеляційної скарги.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Шипович

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта