Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Гончарука В.П., з секретарем Гриценко О.І., розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання незаконним скасування розпорядження про оголошення догани, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати розпорядження Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації від 09.11.2020 року № 234-К, яким оголошено ОСОБА_1 догану.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25 липня 2016 року розпорядженням Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації № 357-К позивача призначено на посаду директора комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» на контрактній основі. З 25.07.2016 з позивачем укладено контракт № 18, який продовжується відповідно додаткових угод. Термін дії контракту згідно додаткової угоди від 17.07.2019 № 3/18 - до 25.07.2021. Розпорядженням Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 09 листопада 2020 року № 234-К позивачу оголошено догану «за неналежне виконання покладених функцій, завдань та обов`язків в частині організації діяльності підприємства, здійснення контролю за станом виконавської дисципліни підлеглих, а саме невиконання Протоколу доручень, напрацьованих під час наради з актуальних питань життєдіяльності Дніпровського району м. Києва від 28.08.2020 № 19-10 щодо недопущення залучення працівників комунального підприємства до участі в передвиборчій агітації та розповсюдження агітаційних матеріалів у робочий час».

Вважає, що розпорядження Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 09 листопада 2020 року № 234-К в частині винесення та оголошення дисциплінарного стягнення - догана є безпідставною, не обґрунтованою, без з`ясування обставин справи, винесено з порушенням трудового законодавства, тобто розпорядження є протиправним (незаконним) та підлягає скасуванню.

24 листопада 2020 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін.

Копію вказаної ухвали позивачем було отримано 10 грудня 2020 року.

Відповідачем копію ухвали про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви з доданими до неї документами було отримано.

Позивачем до суду додаткових заяв, пояснень подано не було.

Відповідачем на дресу суду було направлено відзив на позовну заяву позивача, в якому відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі з підстав викладених у його змісті.

За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 43 Конституції України, держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.

Статтею 139 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) на працівників покладено обов`язок додержання трудової дисципліни.

В судовому засіданні встановлено 25 липня 2016 року розпорядженням Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації № 357-К позивача призначено на посаду директора комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» на контрактній основі.

З 25.07.2016 з позивачем укладено контракт № 18, який продовжується відповідно додаткових угод. Термін дії контракту згідно додаткової угоди від 17.07.2019 № 3/18 - до 25.07.2021.

Розпорядженням Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 09 листопада 2020 року № 234-К позивачу оголошено догану «за неналежне виконання покладених функцій, завдань та обов`язків в частині організації діяльності підприємства, здійснення контролю за станом виконавської дисципліни підлеглих, а саме невиконання Протоколу доручень, напрацьованих під час наради з актуальних питань життєдіяльності Дніпровського району м. Києва від 28.08.2020 № 19-10 щодо недопущення залучення працівників комунального підприємства до участі в передвиборчій агітації та розповсюдження агітаційних матеріалів у робочий час».

Встановлено, що підставами видання вказаного розпорядження зазначено: п. 3 Протоколу доручень напрацьованих під час наради з актуальних питань життєдіяльності Дніпровського району м. Києва від 23.10.2020 № 27-10, пояснення позивача від 02.11.2020 року та постанова Дніпровського районного суду м. Києва від 21.10.2020 року, справа № 755/15305/20.

Вказаною постановою Дніпровського районного суду м. Києва двірника житлово-експлуатаційної дільниці (ЖЕД) № 411 на підставі протоколу Дніпровського управління поліції ТУ НП у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.212-13 Кодексу України про адміністративні правопорушення, звільнено від адміністративної відповідальності та обмежено усним зауваженням.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Частиною першою статті 148 КЗпП України передбачено можливість застосування дисциплінарного стягнення не пізніше одного місяця з дня виявлення проступку. Оскільки рішення про оголошення догани прийнято на наступний день після виявлення проступку, дисциплінарне стягнення застосовано у передбачені законом строки.

Відповідно до частини першої статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Позивачем надано пояснення та з наказу про оголошення догани вбачається врахування його мотивів.

Частиною першою статті 147 КЗпП України визначено два види заходів стягнення за порушення трудової дисципліни: догана, звільнення. За прогул (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) пунктом 4 частини першої статі 40 КЗпП України передбачено можливість розірвання трудового договору. У наказі про оголошення догани враховано встановлені виконавчою дирекцією Фонду обставини, характер прогулу як дисциплінарного порушення та застосовано найнижчу міру дисциплінарного стягнення за порушення трудової дисципліни.

Згідно з позицією Верховного Суду у справі № 644/7517/16-ц ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Саме на роботодавця покладено обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. Під час обрання виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Отже, під час розгляду справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.

Отже, дисциплінарне стягнення - це передбачена законом міра примусу, що застосовується певним органом до працівника, який порушив трудову дисципліну, тобто вчинив дисциплінарний проступок.

Так, пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантії, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення.

Разом з тим, правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника.

Невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений представленими суду доказами.

Такий правовий висновок зроблено Верховним Судом України у Постанові від 19.10.2019 року по справі 6-2801цс15.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем були надані пояснення з приводу проблем, а саме невиконання останнім Протоколу доручень, напрацьованих під час наради з актуальних питань життєдіяльності Дніпровського району м. Києва від 28.08.2020 № 19-10 щодо недопущення залучення працівників комунального підприємства до участі в передвиборчій агітації та розповсюдження агітаційних матеріалів у робочий час.

При цьому, у своєму відзиві на позовну заяву, сторона відповідача не обґрунтувала, як саме були враховані викладені у поясненнях позивача обставини, при притягненні його до дисциплінарної відповідальності.

Отже, суд вважає, що відповідачем при вирішенні питання про притягнення його дисциплінарної відповідальності не враховувалися надані ним пояснення.

Також, для застосування дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність всіх елементів складу дисциплінарного проступку - об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкта, суб`єктивної сторони, а також врахувати інші обставини, що мають значення: ступінь тяжкості, наявність шкоди, особу працівника.

Об`єктивна сторона дисциплінарного проступку складається з протиправної поведінки суб`єкта (працівника), шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними і поведінкою особи, що притягається до відповідальності. Протиправність поведінки полягає у порушенні трудових обов`язків, закріплених нормами загального та спеціального законодавства про працю, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, а також у порушенні або невиконанні наказів і розпоряджень власника, уповноваженої ним адміністрації.

Таким чином, при наданні оцінки правомірності порядку накладання на позивача дисциплінарного стягнення та законності обставин його накладення, слід виходити із загальних правил притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, передбачених КЗпП України.

З викладеного вбачається, що Розпорядження Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації № 234-к від 09 листопада 2020 року «Про оголошення догани ОСОБА_1 » повинно містити чітке формулювання суті та обставин допущеного працівником проступку, підстави прийняття рішення про притягнення до відповідальності, час вчинення і час виявлення самого проступку та обґрунтування обрання певного виду стягнення, з урахуванням передбачених законодавством обставин.

Разом із тим, ознакою порушення працівником трудової дисципліни, яка може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності у формі оголошення догани, є наявність вини в його діях чи бездіяльності, шкідливі наслідки та причинний зв`язок між ними і поведінкою правопорушника.

З матеріалів справи вбачається, що підставою притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності згідно Розпорядження Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації № 234-к від 09 листопада 2020 року «Про оголошення догани ОСОБА_1 », стала постанова Дніпровського районного суду м. Києва від 21.10.2020 року, справа № 755/15305/20, якою ОСОБА_2 (працівник ЖЕд-411), звільнено від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю та оголошено йому усне зауваження.

Крім того, на виконання протоколу доручень від 28.08.2020 № 19-10 після його надходження до Підприємства через систему автоматизованого документообігу АСКОД зазначену у протоколі інформацію щодо недопущення залучення працівників комунального підприємства до участі в передвиборчої агітації та розповсюдження агітаційних матеріалів у робочий час, доведено до відома усіх керівників підпорядкованих Підприємству ЖЕДів та попереджено про настання відповідальності у разі невиконання вказаних вимог

Разом з тим, пояснення начальника ЖЕД 411 та головного інженера ЖЕД 412 свідчать про відсутність будь-яких доручень щодо розповсюдження агітаційних передвиборчих матеріалів, а пояснення робітника з комплексного прибирання ЖЕД 411, щодо якого складений адміністративний протокол, свідчить не про розповсюдження цих матеріалів, а про їх виявлення на поштових скриньках.

Відтак, факт порушення позивачем трудової дисципліни належними доказами відповідачем не підтверджено.

Дисциплінарним проступком є винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Разом з тим, саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що дисциплінарне стягнення на позивача накладено відповідачем із порушенням вимог трудового законодавства та за відсутності у його діях складу дисциплінарного проступку.

Відповідно частин 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Рішення суду, як найважливіший акт правосуддя, покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержуватись вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі.

Відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані стороною докази, суди повинні у мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування і ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом. Викладення у рішенні лише доводів та доказів сторони, на користь якої приймається рішення, є порушенням вимог щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, серія А, № 303А, § 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Suominen v. Finland» від 01 липня 2003 року № 37801/97, § 36,). Ще одне призначення обґрунтування рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року № 49684/99, § 30).

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 до Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання незаконним скасування розпорядження про оголошення догани.

Відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 840,80 грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 43 Конституції України, ст. ст. 40, 139, 147-149, 151 КЗпП України, ст. ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 263-265, 274 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання незаконним скасування розпорядження про оголошення догани - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації від 09.11.2020 року № 234-К «Про оголошення догани ОСОБА_1 ».

Стягнути з Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840 гривні 80 копійок;

Рішення може бути оскаржене до Київського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 13 травня 2021 року.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач:

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Відповідач:

Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації (02094, м. Київ, бул. Праці, 1/1, ).

Суддя: