ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 525/1374/20 Номер провадження 22-ц/814/1096/21Головуючий у 1-й інстанції Ячало Ю. І. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Дорош А.І., Панченка О.О.,

при секретарі Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , на ухвалу Великобагачанського районного суду Полтавської області від 09 березня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до селянського (фермерського) господарства «С.Г.М.» про стягнення орендної плати,

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до селянського (фермерського) господарства «С.Г.М.» про стягнення орендної плати та розірвання договору оренди землі.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач є власником земельної ділянки загальною площею 1,9899 га з кадастровим номером :00:009:0106 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Шилівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області. Вищевказана земельна ділянка була успадкована позивачем після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , яка 26 липня 2011 року уклала договір оренди землі з відповідачем строком дії на 10 років, який зареєстрований у відділі Держкомзему у Решетилівському районі від 02 квітня 2012 року за №02500.

Позивач зазначаючи, що відповідач порушує її майнові права не виплачуючи орендну плату за 2015-2019 роки, з урахуванням уточнення позовних вимог просить стягнути із селянського (фермерського) господарства «С.Г.М.» на її користь грошові кошти за невиплачену орендну плату за 2015-2020 роки, втрати від інфляції за весь час прострочення, 1% від простроченої суми, в загальному розмірі 11722,03 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 25 лютого 2021 року позов ОСОБА_1 до селянського (фермерського) господарства «С.Г.М.» про стягнення орендної плати задоволено частково.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 з селянського (фермерського) господарства «С.Г.М.» заборгованість з орендної плати за 2017, 2018, 2019, 2020 роки за договором оренди землі від 26 липня 2011 року за № без номера в сумі 2346,69 грн.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 з селянського (фермерського) господарства «С.Г.М.» судові витрати в сумі 168,32 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Короткий зміст заяви про ухвалення додаткового рішення

У заяві представник позивача - адвокат Гиря А.В. зазначила, що між позивачем по справі та адвокатом Гиря А.В. був укладений договір про надання правової допомоги від 01 квітня 2020 року. 01 березня 2021 року між сторонами був підписаний Акт виконаних робіт, відповідно до якого сторони визнають та підтверджують те, що адвокатом Гиря А.В. були надані послуги, а позивачем по справі вказані послуги були прийняті та оплачені на загальну суму 14000,00 грн.

Тому враховуючи, що позивачем по справі сплачено грошову винагороду адвокату Гирі А.В., прохає стягнути з селянського (фермерського) господарства «С.Г.М.» на користь ОСОБА_1 судові витрати - витрати на професійну правничу допомогу (на оплату послуг адвоката) в розмірі 14000,00 грн.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 09 березня 2021 року у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення суду у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до селянського (фермерського) господарства «С.Г.М.» про стягнення орендної плати відмовлено.

Судове рішення мотивовано тим, що під час винесення рішення від 25 лютого 2021 року судом вирішено питання судових витрат на підставі поданих до суду сторонами доказів та надано оцінку поданої до суду заяви сторони позивача про ухвалення рішення про судові витрати.

Також зазначено, що сам по собі факт надсилання до суду доказів на підтвердження судових витрат після закінчення судових дебатів без наведення відповідних об`єктивно поважних причин про неможливість подачі відповідних доказів до закінчення судових дебатів не створює підстав для ухвалення додаткового рішення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з ухвалою суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Гиря А.В. звернулась до суду з апеляційною скаргою.

Просила скасувати ухвалу Великобагачанського районного суду Полтавської області від 09 березня 2021 року і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Позиція учасників справи

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвалу суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначено, що позивачем були дотримані всі вимоги чинного законодавства: було в 5-денний термін надано докази понесених судових витрат, а в позовній заяві було зазначено про попередній розрахунок суми судових витрат, однак суд першої інстанції всупереч вимог законодавства вирішив не досліджувати надані докази.

Також зазначається, що судом першої інстанції всупереч вимог цивільного процесуального законодавства не проводилось судове засідання при розгляді заяви про ухвалення додаткового рішення.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Щодо позиції та явки учасників справи в суд апеляційної інстанції

Учасники справи, будучи повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, в судове засідання не з`явились.

Крім того, від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Гиря А.В. надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та представника позивача за наявними матеріалами.

В даній заяві представник позивача прохає розгляд справи проводити без участі позивача та її представника. Зазначає, що апеляційну скаргу підтримують та прохають її задовольнити.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Позиція апеляційного суду

Щодо розгляду заяви без повідомлення учасників справи

Згідно частини третьої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Із матеріалів справи вбачається, що суд розглянув цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до селянського (фермерського) господарства «С.Г.М.» про стягнення орендної платиз повідомленням учасників справи.

Ухвалою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 02 березня 2021 року розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення призначено до розгляду без повідомлення учасників справи.

В апеляційній скарзі зазначено, що підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, зокрема, є те, що суд першої інстанції при ухваленні даного судового рішення порушив вимоги частини третьої статті 270 ЦПК України щодо ухвалення додаткового судового рішення в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відтак, колегія суддів погоджується із доводом апеляційної скарги щодо порушення вищевказаної норми процесуального права.

Щодо направлення справи для продовження розгляду

За результатами апеляційної скарги ОСОБА_1 (в інтересах якої діє адвокат Гиря А.В.) просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Однак, у даному випадку колегія суддів позбавлена можливості направити справу для продовження розгляду виходячи із таких міркувань.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Об`єктом апеляційного перегляду є ухвала суду першої інстанції про відмову ухвалити додаткове рішення.

Частиною першою статті 381 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами статті 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у статті 382 цього Кодексу.

Згідно пункту 20 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, щодо відмови ухвалити додаткове рішення.

Стаття 374 ЦПК України містить норму, яка визначає перелік повноважень суду апеляційної інстанції.

Відповідно до змісту частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення; 3) визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині; 4) скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково; 5) скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; 6) скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції; 7) скасувати ухвалу про відкриття провадження у справі і прийняти постанову про направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; 8) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-7 частини першої цієї статті.

Відтак, відповідно до пункту 6 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати лише ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Тлумачення частини першої статті 374 ЦПК України свідчить, що апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості скасовувати ухвалу, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі та направляти справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. У кожному випадку суд апеляційної інстанції повинен перевіряти, чи перешкоджає ухвала суду першої інстанції подальшому провадженню у справі.

Ухвалами, що перешкоджають подальшому провадженню у справі є ухвали, внаслідок постановлення яких здійснення подальшого провадження у справі стає неможливим, наприклад, ухвала про відмову у відкритті провадження, повернення заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження, залишення заяви без розгляду тощо.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року у справі № 643/5556/14-ц.

У постанові Верховного Суду від 03 лютого 2021 року по справі № 466/10651/19 висловлена правова позиція, відповідно до якої, ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення не є ухвалою, що перешкоджає провадженню у справі.

Отже, колегія суддів позбавлена можливості після скасування ухвали суду першої інстанції, яка є предметом оскарження, направити справу для продовження розгляду.

Щодо наявності підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу

Відповідно до пунктів 1-4 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Згідно частини п`ятої статті 270 ЦПК України додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Із матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції при постановленні рішення за результатами розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до селянського (фермерського) господарства «С.Г.М.» про стягнення орендної плати дав оцінку щодо наявності підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в тому числі, і щодо поданої заяви в порядку частини восьмої статті 141 ЦПК України.

Рішення суду першої інстанції від 25 лютого 2021 року не оскаржено та набрало законної сили, тобто позивач та її представник погодилися із зазначеним рішенням суду першої інстанції, в тому числі, щодо відсутності підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Отже, при ухваленні рішення судом першої інстанції було вирішено питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, тому колегія суддів позбавлена можливості, за наявності рішення суду, яке не оскаржено та набрало законної сили, задовольнити заяву щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, так як по одній справі не можуть існувати судові рішення, які набрали законної сили, різні за змістом в частині розподілу судових витрат.

Тобто, доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, не дають підстави для задоволення заяви про стягнення вказаних судових витрат.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно пункту другого частини першої статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, порушення норм процесуального права.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу частково, скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення щодо поданої заяви, відмовивши у прийнятті додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.

Щодо судових витрат

За правилами частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, ухвалює нове судове рішення, він відповідно, змінює розподіл судових витрат.

Оскільки постанова не стосується вирішення справи по суті, а стосується розподілу судових витрат, підстав для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції немає.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі № 752/10166/16.

Керуючись статтями 374, 376, 382ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Великобагачанського районного суду Полтавської області від 09 березня 2021 року - скасувати.

У прийнятті додаткового рішення по справі № 525/1374/20 за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу із селянського (фермерського) господарства «С.Г.М.» - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27 травня 2021 року.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді А.І. Дорош

О.О. Панченко