_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-во/947/143/21
УХВАЛА

01.06.2021 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

при секретарі Матвієвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в рішенні Київського районного суду міста Одеси від 27.05.2021 року по цивільній справі №947/16103/21 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 , про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду міста Одеси на розгляді перебувала справа №947/16103/21 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 , про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України.

За наслідком розгляду вказаної справи, 27.05.2021 року Київським районним судом міста Одеси було ухвалено рішення, яким заяву ОСОБА_1 задоволено. Встановлено факт народження ІНФОРМАЦІЯ_1 дитини чоловічої статті ОСОБА_3 , на тимчасово окупованій території України у місті Донецьк, Донецької області, Україна, від батьків: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24 лютого 2018 року Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №113.

31.05.2021 року до суду надійшла заява від заявника про виправлення описки у вказаному рішенні суду, в якій заявник просить суд вірно вказати в резолютивній частині дані про батьків: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з зазначенням дати народження, громадянства, та РНОКПП.

У відповідності до вимог ст. 269 ЦПК України, питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

У зв`язку з чим, судом було ухвалено провести розгляд питання щодо виправлення описки у рішенні суду в судовому засіданні за відсутності та без повідомлення сторін по справі.

Згідно зі ст. 269 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Судове рішення повинно бути точним. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або описками, що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу.

Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків.

Помилки можуть бути виправлені в ухвалі або в рішенні суду не залежно від того чи набрало воно законної сили і чи воно виконане.

Оглянувши вищевказане заочне рішення суду, судом встановлено, що в резолютивній частині рішення суду, судом не було зазначено ідентифікуючих даних про фізичних осіб: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Розглядаючи зазначену заяв, судом одночасно враховується, що згідно з ч.1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Судове рішення (постанова, ухвала) це акт судової влади, що здійснює захист порушених або оскаржених прав громадян і організацій шляхом підтвердження наявності або відсутності правовідносин і розпорядженням відповідних дій в майбутньому.

Обов`язок виконувати судове рішення (постанову) випливає не з рішення (постанови) суду як такого, а із санкцій, передбачених нормами права, що були застосовані судом. Навіть у тих випадках, коли закон передбачає відповідальність за невиконання рішень, ця відповідальність має на меті примусити зобов`язану рішенням суду особу виконати розпорядження норми, що застосував суд.

Одними з властивостей судового рішення, що вступило в законну силу є: можливість примусового виконання судового рішення мимо волі зобов`язаної особи та обов`язковість, яка полягає в тому, що судове рішення, що вступило в законну силу, стає обов`язковим для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб і громадян і підлягають виконанню на всій території України. Рішення, що вступило в законну силу, є обов`язковим і підлягає точному виконанню. Усі державні органи, посадові особи й окремі громадяни, зобов`язані сприяти виконанню рішення суду, виконуючи вимоги державного виконавця.

Судове рішення, по суті, є документом органу влади й містить у собі державно-владне, індивідуально-конкретне розпорядження щодо застосування норм права за встановленими у судовому засіданні фактами і правовідносинами. Європейською практикою стабільність судового рішення сприймається як один зі складників принципу правової певності (визначеності). Саме в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Брумареску проти Румунії» зазначено, що принцип правової визначеності вимагає, щоб судове рішення, в якому певне питання одержало остаточне вирішення, не ставилося під сумнів. Крім того, принцип правової визначеності передбачає стабільність правового регулювання, зокрема, учасники правовідносин повинні мати можливість у розумних межах передбачити наслідки своєї поведінки та бути впевненими у незмінності свого статусу, кола прав та обов`язків. До того ж у своїй практиці Суд неодноразово підкреслював потребу в забезпеченні державою умов для реалізації остаточного судового рішення. Право на виконання судового рішення розглядається як складова права на судовий захист.

Право на справедливий суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін. Обов`язковість виконання судових рішень, разом із іншими складовими права на справедливий суд, зокрема, такими як суб`єктивна неупередженість суду, принцип правової визначеності, заборона втручання законодавця у відправлення правосуддя розглядаються Судом в якості елементів верховенства права (Golder v. The United Kingdom, аpp. no. 4451/70).

Враховуючи вищевикладене, перевіривши обставини справи, суд вважає заяву заявника по справі обґрунтованою, підлягаючою до задоволення.

Керуючись ст. 269 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Виправити описку в резолютивній частині рішення Київського районного суду міста Одеси від 27.05.2021 року по цивільній справі №947/16103/21, зазначивши дані про особу - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянка України, РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Головуючий Калініченко Л. В.