Справа № 310/9296/20
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

21 січня 2021 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі головуючого судді Богомолової Л.В.,

при секретарі Рибалка Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2019 року позивач звернулася до Бердянського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням вказуючи, що 04.11.2020 року між нею та відповідачем, в особі ОСОБА_3 , укладений договір купівлі-продажу квартири, відповідно до умов якого відповідач, в особі ОСОБА_3 , продав та передав їй у власність двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , що належала відповідачу на праві приватної власності. На момент укладання договору за вищевказаною адресою був зареєстрований лише відповідач. Під час укладання договору купівлі-продажу від 04.11.2020 року за №1014 стороні досягли згоди щодо порядку зняття з реєстрації місця проживання у спірній квартирі. Згідно п.5.3 договору відповідач зобов`язаний не пізніше 20 листопада 2020 року знятися з реєстрації місця проживання у квартирі, яка є предметом договору. На момент подання позову до суду, відповідач умови договору купівлі-продажу від 04.11.2020 року не виконав, зняття з реєстрації місця проживання не виконав, чим порушив її право на вільне користування та розпорядження майном, яке їй належить.

Позивач просить суд з підстав, викладених у позові, визнати відповідача ОСОБА_2 втратившим право користування квартирою АДРЕСА_1 .

В судове засідання позивач не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за відсутністю позивача та представника позивача за наявними письмовими доказами, про винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений судом у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.

Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано, підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

З матеріалів справи суд встановив, що між позивачем та відповідачем 04.11.2020 року укладений договір купівлі-продажу, який у відповідності до ст.ст. 182,657 ЦК України нотаріально засвідчений, відповідно до умов якого відповідач продав та передав позивачу у власність двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , що належала останньому на праві приватної власності. На момент укладання договору за вище вказаною адресою був зареєстрований лише відповідач. Під час укладання договору купівлі-продажу від 04.11.2020 року за №1014 сторони досягли згоди щодо порядку зняття з реєстрації місця проживання у спірній квартирі. Згідно п.5.3 договору відповідач зобов`язаний не пізніше 20 листопада 2020 року знятися з реєстрації місця проживання у квартирі, яка є предметом договору. На момент подання позову до суду, відповідач умови договору купівлі-продажу від 04.11.2020 року не виконав, не знявся з реєстрації місця проживання.

Як вбачається з договору купівлі-продажу від 04.11.2020 року, продаж квартири здійснювала мати відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі довіреності, посвідченою нотаріусом Красноярського нотаріального округу 07.10.2020 року за реєстровим №24/307-н/24-2020-3-572, наданої від імені громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 ст.383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не проживає в квартирі позивача, не сплачує комунальні послуги, не є членом родини позивача, особистих речей в квартирі не має, квартирою не користується, є громадянином Російської Федерації, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Положеннями частин 1 та 2 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідач не виконав свої зобов`язання, викладені у пункті 5.3 Договору купівлі-продажу від 04.11.2020 року.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Суд вважає, що позивач з правових підстав вимагає усунення перешкод порушеного права власника у здійсненні користування та розпорядження своїм майном у вигляді квартири шляхом визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням.

При розподілі судових витрат суд виходить з положень ст.141 ЦПК України і стягує із відповідача на користь позивача 840 грн. 80 коп. судового збору.

На підставі ст.ст. 12,13,76,81,141, 258,259 ЦПК України, ст.ст.182, 317, 319, 321, 383,391, 526, 530 657 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , податковий номер НОМЕР_1 , таким, що втративав право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , податковий номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 840 ( вісімсот сорок ) гривень 80 копійок.

Копію рішення надіслати сторонам в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, надавши в Запорізький апеляційний суд апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5, п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, в редакції Закону України від 03.10.2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області Л. В. Богомолова