27 травня 2021 року м.Рівне
Рiвненський мiський суд Рівненської області в особi суддi Бучко Т.М.
розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до АТ "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" про скасування наказу № 05 К-ТМ від 19 травня 2021 року "Про накладення дисциплінарного стягнення".
Одночасно ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечння позову шляхом зупинення дії наказу № 05 К-ТМ від 19 травня 2021 року до моменту вирішення справи по суті та винесення остаточного рішення по справі.
Необхідність вжиття заходів забезпечення позову мотивує тим, дія оскаржуваного наказу матиме для нього негативні наслідки, оскільки він буде позбавлений можливості належним чином діяти в аварійній ситуації, так як не буде впевнений, якими саме нормами та вказівками керуватися, що поставить під загрозу його особисте життя та здоров`я, життя та здоров`я його підлеглих - працівників аварійно-диспетчерської служби. Крім того, протягом строку дії догани як дисциплінарного стягнення заходи заохочення відповідно до ч.3 ст.151 КЗпП до працівника не застосовуються; в разі оголошення працівникові догани, відповідними положеннями про преміювання передбачається позбавлення такого працівника премій, інших заохочувальних виплат; наявність у працівника не знятої догани враховується при визначенні його рівня кваліфікації та продуктивності праці в разі надання переважного права на залишення на роботі при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і пратті; догана є передумовою звільнення за пунктом 3 статті 40 КЗпП.
Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Способами забезпечення позову згідно з ч.1 ст.150 ЦПК України є: накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходсять у нього чи в інших осіб; накладення арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необгрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; заборона вчиняти певні дії; встановлення обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; заборона іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо цього інші зобов`язання; зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупинення митного оформлення товарів чи предметів; арешт морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто повинні бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.
Відповідно до вимог ч.10 ст.150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті. Зазначене обмеження не поширюється на забезпечення позову шляхом зупинення рішень, актів керівника або роботодавця про застосування негативних заходів впливу до позивача (звільнення, примушування до звільнення, притягнення до дисциплінарної відповідальності, переведення, атестація, зміна умов праці, відмова в призначенні на вищу посаду, відмова в наданні відпустки, відсторонення від роботи чи посади, будь-яка інша форма дискримінації позивача тощо) у зв`язку з повідомленням ним або його близькими особами про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України "Про запобігання корупції".
Передбачений ч.10 ст.150 ЦПК України спосіб забезпечення позову шляхом зупинення дії оспореного рішення стосується виключно позовів про дискримінацію працівника роботодавцем внаслідок повідомлення ним або його близькими особами про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України "Про запобігання корупції".
Зупинення дії оспореного наказу фактично є тотожним задоволенню заявлених позовних вимог до вирішення спору по суті. Незаконність оспореного наказу може бути встановлена судом лише на підставі з`ясування під час судового розгляду фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.
Настання негативних наслідків, про які зазначає позивач в заяві про забезпечення позову, носить ймовірний характер, оскільки заохочення та преміювання працівника є правом, а не обов`язком роботодавця. Можливе скорочення чи звільнення теж лише припускається позивачем. Крім того, позивач не зазначив, як зупинення дії оспореного наказу про накладення дисциплінарного стягнення надасть йому впевненості якими саме нормами та вказівками керуватися в аварійній ситуації.
Заява про забезпечення позову не містить обгрунтування, яким чином невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення.
Враховуючи, що підстави для застосування заходів забезпечення позову не встановлені, оскільки не встановлені відповідні ризики, а задоволення заяви позивача фактично є тотожним задоволенню заявлених позовних вимог, заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.
На підставі наведеного та керуючись ст.149-153, 158, 260, 353, 354 ЦПК України,
Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя