Справа № 159/1650/21
Провадження № 2/159/615/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
25 травня 2021 року м. Ковель
Ковельський міськрайонний суд Волинської області
під головуванням судді Бойчука П.Ю.,
секретаря судового засідання Спасюк К.В.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.02.2020 року позивач придбала у відповідача квартиру АДРЕСА_1 та на даний час позивач є власником вказаної квартири.
Відповідно до будинкової книги для прописки (реєстрації) громадян, які проживають у квартирі АДРЕСА_1 , 03.11.2006 року у встановленому законом порядку зареєстроване місце проживання відповідача за вказаною адресою. Позивач вказує, що усі витрати по утриманню квартири вона несе самостійно у розмірі стовідсоткових нарахувань. Реєстрація відповідача в житловому приміщенні суттєво впливає на величину суми, яку позивач сплачує за житлово-комунальні послуги. Відповідач не здійснює плату за користування житловим приміщенням та комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню квартири, тому є всі підстави вважати, що він втратив право користування даним житлом. Відповідач не проживає у спірній квартирі без поважних причин з лютого 2020 року. У зв`язку з реєстрацією відповідача у вказаній квартирі, у позивача виникають проблеми по оплаті надмірних комунальних послуг, чим порушуються її права.
Враховуючи наведене, позивач просила суд визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою АДРЕСА_1 .
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала повністю. Вказувала на те, що відповідач у вказаній квартирі не проживає. Не заперечувала проти постановлення заочного рішення в справі та просила позов задовольнити повністю.
Відповідач ОСОБА_3 , в силу вимог ст. 128 ЦПК України, був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзиву не подав.
За вказаних обставин суд, зі згоди представника позивача, прийшов до висновку про можливість ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, показання свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення даного позову.
Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником житлової квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 201732632 від 25.02.2020 року.
У вказаній квартирі з 03.11.2006 року зареєстрований ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується будинковою книгою для прописки громадян, які проживають у квартирі АДРЕСА_1 .
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , яка є сусідом позивача, показала, що позивач купила квартиру у відповідача та є її власником. Підтвердила, що ОСОБА_3 не проживає у вказаній квартирі більше 10 років, оскільки є військовослужбовцем та проживає в Російській Федерації.
Крім цього, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 підтвердила, що ОСОБА_3 не проживає у вказаній квартирі тривалий період часу, принаймні понад один рік. Крім цього, свідок зазначила, що відповідач виїхав на проживання до Російської Федерації.
У відповідності до вимог ст. 163 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім`ї не звільняє їх від виконання обов`язків за договором найму жилого приміщення.
Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
За викладених вище обставин та зважаючи на вказані норми закону, суд визнає доведеним факт відсутності відповідача за вказаною адресою без поважних причин понад строки, встановлені законом.
Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб.
Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України).
Суд визнає такими, що заслуговують на увагу, доводи позивача про те, що реєстрація місця проживання відповідача у квартирі позивача перешкоджає їй вільно володіти, користуватись, розпоряджатись своїм майном на власний розсуд.
Відповідач не подав заперечень та доказів, в той час як позивач довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.
Таким чином суд визнає порушеним право власності позивача саме відповідачем, а тому це право підлягає захисту судом.
Суд повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що факт відсутності відповідача ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 , понад встановлені строки повністю доведений, а тому останнього слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням за вказаною адресою.
Судові витрати суд залишає за позивачем згідно вимог позовної заяви.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 263, 264, 265, 280-289 ЦПК України, ст.ст. 41, 47 Конституції України, ст.ст. 71, 163 ЖК України, ст.ст. 15, 16, 319, 383, 386, 391, 405 ЦК України, суд, -
Позов ОСОБА_2 - задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Завадівка Турківського району Львівської області, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено та підписано 28 травня 2021 року

Головуючий:П. Ю. Бойчук