Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/2309/19
Провадження №2/382/60/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

19.01.2021 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Литвин Л.І.

при секретарі Чемерис С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ДП "Київське обласне дорожнє управління" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" про стягнення заробітної плати та моральної шкоди,

Встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до ДП "Київське обласне дорожнє управління" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" про стягнення заробітної плати та моральної шкоди. Свої вимоги обгрунтовував наступним. Наказом № 184-к від 02.11.2015 р. він прийнятий на роботу опалювачем в ДП "Київське обласне дорожнє управління" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України". Згідно наказу № 221-к від 11 жовтня 2019 року він звільнений з роботи в ДП "Київське обласне дорожнє управління" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" згідно ст.38 КЗпП України за власним бажанням. В порушення вимог ст.ст. 47, 116 КЗпП України при розрахунку йому не виплатили заробітну плату за липень, серпень, вересень та 11 днів жовтня 2019 року, в зв`язку з чим заборгованість по заробітній платі в розмірі 19 249 грн 28 коп. Згідно п. 7 Постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» нарахування виплат за час щорічної відпустки провадиться шляхом ділення сумарного заробітку за останні перед наданням відпустки 12 місяців або за менший фактично відпрацьований період на відповідну кількість календарних днів року чи меншого відпрацьованого періоду (за винятком святкових і неробочих днів, встановлених законодавством). Одержаний результат перемножується на число календарних днів відпустки. Розрахунковим періодом для визначення середньоденної заробітної плати для розрахунку відпускних, згідно п. 2 Порядку є 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або якщо робітник пропрацював на підприємстві менше 12 місяців, фактичний час роботи з першого числа місяця після оформлення на роботу до першого числа місяця, в якому робітник іде у відпустку (звільняється). Враховуючи, що він був прийнятий на роботу 02 листопада 2015 року, а звільнений 11 жовтня 2019 року, то розрахунковий період становить з 01 жовтня 2018 року по 01 жовтня 2019 року. Сума нарахованої за цей час заробітної плати складає 54 583 грн 98 коп., кількість робочих днів 250. Таким чином, за 24 днів невикористаної відпустки сума компенсації складає 5 240 грн 06 коп. (54 583 грн 98 коп./250 днів * 24 дні) без урахування 1,5% військового збору та 18% ПДФО. Згідно п.2 Порядку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Відтак, за серпень 2019 року ним було відпрацьовано 21 робочих днів, нарахована заробітна плата становить 4 258 грн 62 коп., за вересень 2019 року відпрацьовано 22 робочих днів, нарахована заробітна плата складає 5 607 грн 94 коп. без урахування 1,5% військового збору та 18% ПДФО. Відтак, середній заробіток за час затримки складає - 229 грн 45 коп. х 149 дні періоду затримки видачі заробітної плати - 34 188 грн 05 коп. З огляду на тривалість порушення його прав, а також дій відповідача, які спрямовані на збільшення заборгованості, вважає справедливим і розумним відшкодування йому моральної шкоди у розмірі 50 000 грн. Так він не міг скористатися заробленими коштами, що призводить до фінансових труднощів та непорозумінь в сім`ї (так як має на утриманні неповнолітню доньку - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), не отримуючи коштів для проживання, втратив нормальні життєві зв`язки, що природно зрозуміло, працюючи, та не отримуючи заробітну плату, які вимагають від нього в подальшому додаткових зусиль для організації свого життя, що призвело до душевних хвилювань. Внаслідок невиплати йому заробітної плати йому заподіяна моральна шкода, яку він враховуючи тривалість страждань, неможливістю користуватися належними йому коштами і пов`язаними з цим істотними вимушеними змінами у його життєвих стосунках, часу та зусиль, які йому будуть потрібні для отримання належних коштів, оцінює в 50 000 грн. Просив стягнути з товариства з ДП "Київське обласне дорожнє управління" на його користь невиплачену заробітну плату складає 19 249 (дев`ятнадцять тисяч двісті сорок дев`ять) грн 28 коп., 5 240 (п`ять тисяч двісті сорок) грн 06 коп. компенсація за невикористану відпустку, 34 188 (тридцять чотири тисячі сто вісімдесят вісім) 05 коп. - середній заробіток у зв`язку із затримкою видачі заробітної плати за період з 01.08.2019 року по 27.12.2019 року та 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн моральної шкоди.

В судове засідання позивач та його представник не з"явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивачів в заяві до суду просив розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, враховуючи, що в справі є достатньо доказів для її заочного розгляду, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно із ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці» основна заробітна плата, це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата, це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Статтею 47 Кодексу Законів про працю України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 166 цього Кодексу.

Положеннями ст. 94 КЗпП України передбачено, що заробітна плата, це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган за трудовим договором виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Стаття 116 КЗпП України встановлює, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до ст. 2371 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

В судовому засіданні установлено, що наказом № 184-к від 02.11.2015 р. позивач прийнятий на роботу опалювачем в ДП "Київське обласне дорожнє управління" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України", (витяг з трудової книжки, а.с. 47). Згідно наказу № 221-к від 11 жовтня 2019 року позивач звільнений з роботи в ДП "Київське обласне дорожнє управління" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" згідно ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. В порушення вимог ст.ст. 47, 116 КЗпП України при розрахунку йому не виплатили заробітну плату за липень, серпень, вересень та 11 днів жовтня 2019 року, в зв`язку з чим заборгованість по заробітній платі складає 19 249 грн 28 коп., (розрахунок, а.с. 6). Оскільки позивач був прийнятий на роботу 02 листопада 2015 року, а звільнений 11 жовтня 2019 року, то розрахунковий період становить з 01 жовтня 2018 року по 01 жовтня 2019 року. Сума нарахованої за цей час заробітної плати складає 54 583 грн 98 коп., кількість робочих днів 250. Таким чином, за 24 днів невикористаної відпустки сума компенсації складає 5 240 грн 06 коп. (54 583 грн 98 коп./250 днів * 24 дні) без урахування 1,5% військового збору та 18% ПДФО, (розрахунок, а.с. 6). Середній заробіток за час затримки складає 34 188 грн 05 коп. ( 229 грн. 45 коп. х 149 дні періоду затримки видачі заробітної плати), (а.с .7).

Ухвалою Яготинського районного суду від 22 червня 2020 р. зобов"язано ДП "Київське обласне дорожнє управління" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" надати суду належним чином засвідчені копії документів, що підтверджують наявність чи відсутність трудових відносин між ОСОБА_1 та ДП "Київське обласне дорожнє управління" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України", а саме: наказ ДП "Київське обласне дорожнє управління" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" про прийняття ОСОБА_1 на посаду опалювача; наказ про звільнення ОСОБА_1 з посади опалювача ДП "Київське обласне дорожнє управління" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України"; належну копію довідки, що посвідчує розмір заробітної плати ОСОБА_1 за липень, серпень, вересень та 11 днів жовтня 2019 року; належну копію банківської виписки, що підтверджує розрахунок з ОСОБА_1 з 01 липня 2020 року по даний час, обґрунтовану довідку про розмір заборгованості підприємства перед ОСОБА_1 по заробітній платі із зазначенням розміру компенсації у зв`язку із порушенням строків виплати заробітної плати згідно із Законом № 2050-ІІІ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", а також відомості про розмір його заробітної плати за два повних відпрацьованих місяці, що передували його звільненню для обчислення середнього заробітку за час затримки розрахунку.Ухвала суду неодноразово направлялася для виконання, однак, докази відповідачем надані не були.

В силу ч. 10 ст. 84 ЦПК України суд вважає за необхідне здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, зокрема, (Індивідуальних відомостей про застраховану особу за періоди з 2015 по 2019 р., розрахунків заборгованості, витягу з трудової книжки позивача).

Відповідно до абз. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної платні без обмеження будь-яким строком.

Ураховуючи наведені обставини, суд вважає, що відповідачем при здійсненні своєї діяльності було порушено чинні норми трудового законодавства.

За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення із відповідача на користь позивача невиплаченої заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку у зв"язку із затримкою видачі заробітної плати за період із 01.08.2019 р. по 27.12.2019 р.

В позовній заяві позивач також просить стягнути з відповідача в порядку ст. 237-1 КЗпП України 50 000 грн. завданої йому моральної шкоди, посилаючись на те, що порушення відповідачем його законних прав призвели до моральних страждань та втрати ним нормальних життєвих зв"язків.

Позивачем не доведено завдання йому цієї шкоди та не обґрунтовано її розмір, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, у зв"язку з чим суд вважає, що вимоги в цій частині до задоволення не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 84,89, 206,259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 94,116, 117,233, 237-1 КЗпП України, ст. 47 КЗпП України, ст. 2 Закону України «Про оплату праці», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ДП "Київське обласне дорожнє управління" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" про стягнення заробітної плати та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути із ДП "Київське обласне дорожнє управління" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України", м. Київ, вул. Н.Ополчення, 11а, , на користь ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату у розмірі 19 249, 28 (дев"ятнадцять тисяч двісті сорок дев"ять гривень 28 копійок), 5 240, 06 (п"ять тисяч двісті сорок гривень 06 копійок) компенсації за невикористану відпустку, 34 188,05 (тридцять чотири тисячі сто вісімдесят вісім гривень 05 копійок) - середній заробіток у зв"язку із затримкою видачі заробітної плати за період із 01.08.2019 р. по 27.12.2019 р.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із ДП "Київське обласне дорожнє управління" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України", м. Київ, вул. Н.Ополчення, 11а, на користь держави 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень судового збору.

Повний текст рішення виготовлено 21 січня 2021 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, котра може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд-якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Яготинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Литвин