Номер провадження: 22-ц/813/5478/21
Номер справи місцевого суду: 514/1802/19
Головуючий у першій інстанції Тончева Н. М.
Доповідач Ващенко Л. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2021 року м. Одеса

Колегія суддів Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Ващенко Л.Г.

суддів Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С.,

у порядку ст. 369 ЦПК України, розглянула апеляційну скаргу представника акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на заочне рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 12 травня 2020 року (одноособово суддя Тончева Н.М.) у цивільній справі за позовом акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

(короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції)

09.11.2019 року акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» (далі-Банк) звернулось із позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у розмірі 13 624,45 гривень.

Позов обґрунтовано наступним.

15.09.2017 року між Банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 5 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

В заяві про укладення кредитного договору від 15.09.2017 року відповідач підтвердив свою згоду на те, що заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг, "Правилами користування платіжною карткою", "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ними договір. Договором та зазначеними правилами передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитним лімітом, сплати нарахованих за період користування кредитом відсотків, за перевитрати платіжного ліміту, комісії за користування кредитом та інших витрат.

Посилаючись на те, що відповідач належним чином не виконує зобов`язання за кредитним договором, станом на 16.07.2019 року має місце заборгованість в сумі 13 624,45 гривень, яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 7 571,22 гривень; заборгованість за простроченим тілом кредиту 4 472,10 гривень; заборгованості по процентам у розмірі 456,16 гривень; штраф 500 гривень (фіксована частина); штраф - 624,97 гривень (процентна складова), Банк просив про задоволення позову.

Представник Банка і відповідач ОСОБА_1 не приймали участі у судовому засіданні 12.05.2020 року.

Заочним рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 12.05.2020 року у позові відмовлено у повному обсязі.

(короткий зміст вимог апеляційної скарги)

Банк не погодився із рішенням суду від 12.05.2020 року і в особі представника подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

(узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу)

Апеляційна скарга представника Банка зазначає:

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції зробив висновок, що відсутні підстави вважати, шо Банком надані докази на підтвердження видачі відповідачу кредитної картки «Універсальна. 55 днів пільгового періоду» та розміру кредиту і відповідно не є можливим перевірити розмір нарахованих суми боргу, процентів та штрафних санкцій.

Банком надана копія анкети-заяви від 15.09.2017 року у якій зазначено: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання картки. Відповідачем вказана інформація про себе заповнена особисто, також з копії анкети- заяви чітко вбачається, що позичальник висловив згоду про укладення договору та особистим підписом засвідчив, що Підписанням цієї анкети заяви я згідно зі ст. 634 ЦК України в повному обсязі приєднуюсь до Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ ПРИВАТБАНК, які розміщені на офіційному сайті в мережі інтернет за адресою privatbank.ua і які разом із Пам яткою клієнта та тарифами складають договір банківського обслуговування, екземпляр якого я отримав шляхом самостійного роздрукування. Погоджуюсь з тим, що зміни до Умов та правил вносяться Банком щомісячно і односторонньому порядку, а у випадках, коли внесення змін в односторонньому порядку неможливе, Банк повідомляє мене про зміни шляхом використання визначених Умовами та правилами каналів зв`язку. Зі змінами умов та правил надання банківських послуг зобов`язуюсь знайомитися самостійно на офіційному сайті Банку...

Відповідно до ч. 1 ст.634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. На підставі ч. 1 ст.634 ЦК, підписавши заяву, фізична особа, приєднується до запропонованих банком Умов та правил надання банківських послуг, що підтверджується його особистим підписом. Тобто, з моменту підписання фізичною особою заяви, між Банком та клієнтом був укладений договір в порядку ч. 1 ст. 634 ЦК шляхом приєднання клієнта до запропонованого Банком договору.

Після підписання анкети-заяви 15.09.2017 року відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку Універсальна за № НОМЕР_1 на яку 16.04.2018 року встановлено початковий кредитний ліміт 5 000 грн., і, як, вбачається з наданої виписки по рахунку, до 16.04.2018 року відповідач користувався картою.

При зміні кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь- якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Так, 16.04.2018 року встановлення ліміту відображено у виписці по рахунку (Кредитный лимит: 5000.00. Примечание: 16.04.2018 16.04.2018 Установление кредитного лимита)

Згідно тарифу обслуговування кредитних карт Універсальна на момент оформлення кредиту Банком встановлено поточну процентну ставку у розмірі 3,6% (43,2 % на рік), вказано розміри комісій та штрафів, розмір щомісячного платежу тощо

Тобто, сторонами при укладенні Кредитного договору були досягнути усі істотні умови договору.

Відповідач після отримання картки здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи, активація ним картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору на визначених ними Умовах про надання та обслуговування платіжних карток.

Також, свідченням визнання угоди відповідачем є факт користування картрахунку та використання кредитних коштів, так як згідно ч.2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка вдержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є (прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

З виписки по руху коштів, з якої вбачається, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та чітко прослідковується, що відповідач неодноразово знімав кредитні кошти через банкомат, купував продукти харчування, ліки, сплачував комунальні послуги, здійснював перерахування на інші рахунки, поповнював рахунок в терміналі самообслуговування, а отже й отримав кредитну картку, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки.

Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі кредитної катки відповідача баланс станом на дату укладання кредитного договору (надана сума кредиту), всі операції за кредитною карткою (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної з коштами операції).

Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12.04.12 р. № 578/5 (далі - Перелік № І 578/5), згідно якого до первинних документів, які фіксують факт виконання операції та служать підставою для записів у регістрах бухгалтерського обліку і в податкових документах, віднесені: касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій і касових чекових книжок.

Кредитний ліміт є поновлювальною кредитною лінією, тобто відповідач може використовувати кредитні кошти, погашати заборгованість та знову користуватися кредитними коштами, тому сума заборгованості за тілом кредиту постійно змінюється в залежності від використання відповідачем кредитних коштів та внесення ним платежів на погашення заборгованості.

В даному випадку відповідач, підписуючи анкету-заяву від 15.09.2017 року, користуючись кредитними коштами та здійснюючи погашення заборгованості, висловив свою згоду на укладення договору і погодився з його умовами.

Суд не перевірив розрахунок заборгованості та доводи про те, що позичальник користувався грошовими коштами, виконував умови кредитного договору на протязі 2017-2019 років, частково сплачуючи заборгованість за договором у тому числі відсотки, пеню та комісії відображені у розрахунку заборгованості в графі «Сума погашення за наданим кредитом», а отже визнав свої зобов`язання за угодою та розміри встановлених обов`язкових.

(узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи)

Одеський апеляційний суд надіслав на адресу місця реєстрації відповідача ОСОБА_1 копію ухвали суду від 03.07.2020 року про відкриття провадження у справі за апеляційною скаргою Банка і копію апеляційної скарги Банка на заочне рішення суду від 12.05.2020 року, проте поштова кореспонденція 10.07.2020 року не вручена відповідачу з підстав того, що «адресат не проживає» за місцем реєстрації (а.с.133-135,140,142).

Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку. Якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом (ст.128 ч.ч.6, 7 п.2, ст. 130 ч.ч.1, 10 ЦПК України).

Днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України).

Зважаючи на викладене, в силу п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України, відповідач ОСОБА_1 вважається таким, що повідомлений 10.07.2020 року про відкриття апеляційного провадження за скаргою Банка на заочне рішення суду від 12.05.2020 року.

Відповідач ОСОБА_1 не скористався правом надати відзив, пояснення або заперечення на апеляційну скаргу.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

(встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини)

Судом першої інстанції встановлені і сторонами неоспорені такі обставини.

15.09.2017 року між Банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір шляхом підписання Анкети-заяви б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.9,65).

Анкета-заява не зазначає конкретні умови надання кредиту, погашення заборгованості за простроченим тілом кредиту, порядку сплати відсотків за користування кредитним коштами, а також відповідальності позичальника за порушення кредитного зобов`язання (сплати неустойки).

На підставі Анкети-заяви від 15.09.2017 року відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку «Універсальна» № НОМЕР_1 на яку 16.04.2018 року встановлено початковий кредитний ліміт 5 000 грн., вказаною карткою відповідач користувався до 16.04.2018 року, що вбачається із виписки з банківського рахунку (а.с.48-55).

За розрахунками Банка, загальна сума заборгованості станом на 16.07.2019 року має місце заборгованість в сумі 13 624,45 гривень, яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 7 571,22 гривень; заборгованість за простроченим тілом кредиту 4 472,10 гривень; заборгованості по процентам у розмірі 456,16 гривень; штраф 500 гривень (фіксована частина); штраф - 624,97 гривень (процентна складова), а.с.7,63.

Судом апеляційної інстанції нові обставини не встановлювались і нові докази не досліджувались.

Між сторонами виникли правовідносини із кредитних зобов`язань, які регулюються нормами ЦК України.

(доводи, за якими суд апеляційної інстанції у зв`язку з чим рішення суду підлягає залишенню без змін.

Суд першої інстанції, відмовляючи у позові про стягнення заборгованості за кредитом виходив з недоведеності позовних вимог (а.с. 111-115).

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції у цій частині з таких підстав.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 526 ч.1, 527 ч.1, 530 ч.1 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 610 ч.1, 612 ч.1 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ч.ч.1-3 ЦК України).

Позов у частині стягнення заборгованості за кредитом підлягає задоволенню з таких підстав.

15.09.2017 року між Банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір шляхом підписання Анкети-заяви б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, за умовами якого відповідач ОСОБА_1 отримав кредитну картку № НОМЕР_1 .

З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки № НОМЕР_1 вбачається наступне: 12.08.2017 року зафіксовано старт карткового рахунку; 16.04.2018 року встановлено кредитний ліміт в розмірі 5 000 гривень; 13.05.2018 року встановлено кредитний ліміт в розмірі 5 000 гривень; 13.05.2018 року знижено кредитний ліміт до 1 500 гривень; 15.11.2018 року знижено кредитний ліміт до 0,00 гривень (а.с. 47).

Згідно виписки по картковому рахунку на ім`я відповідача ОСОБА_1 , вбачається, що останній, отримавши кредитну картку, користувався нею (знімав кошти у банкоматах, розраховувався за покупки в магазинах, поповнював баланс мобільного телефону, а також частково сплачував заборгованість), тобто користувався кредитними коштами.

Банківська виписка є належним і допустимим доказом, оскільки має статус первинного документу, що передбачено Переліком № 578/5, відповідно до якого, до первинних документів, які фіксують факт виконання господарської операції та служать підставою для записів у регістрах бухгалтерського обліку і в податкових документах, віднесені, у тому числі, виписки банків.

Зважаючи на те, що належним і допустимими доказами підтверджується, що відповідач, на підставі підписання Анкети-заяви отримав у Банку картку і вчинив дії щодо її активації, користувався карткою протягом 2017-2018 років, вимоги Банка в частині стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 7 571,22 гривень, яка підтверджується розрахунками Банка і не спростована відповідачем, підлягає задоволенню судом апеляційної інстанції.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови Банку у позові до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту, нарахованими відсотками і неустойкою у вигляду штрафів підлягає залишенню без змін.

Банк просив стягнути заборгованість за простроченим тілом кредиту, нарахованими відсотками і неустойкою у вигляду штрафів із посиланням на те, що договором і "Умовами та правилами надання банківських послуг, "Правилами користування платіжною карткою", "Тарифами Банку" передбачено порядок та умови погашення кредиту, заборгованості за кредитним лімітом, сплати нарахованих за період користування кредитом відсотків, а також відповідальність у вигляді неустойки.

Обґрунтовуючи право вимоги у цій частині Банк посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитної карти «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, як невід`ємні частини кредитного договору.

Матеріали справи не містять належних доказів того, що саме із зазначеним Витягом з Тарифів та Витягом з Умов позичальник ОСОБА_1 був ознайомлений і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов ПриватБанку, а також, що вказані документи, на момент отримання відповідачем кредитних коштів, містили умови, зокрема щодо сплати заборгованості за простроченим тілом кредиту, процентів за користування кредитними коштами і штрафів за порушення умов договору.

Приєднана до матеріалів справи копія Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» не зазначає, що відповідач ОСОБА_1 ознайомився із вказаним Витягом і погодився на умови кредитування, запропоновані Банком шляхом підписання Витягу (а.с. 8,64).

Анкета-заява позичальника ОСОБА_1 також не містить Умов та Тарифів Банку, зокрема відомостей про додаткову відповідальність позичальника у разі несвоєчасного або не у повному обсязі внесення ним щомісячного мінімального платежу, внаслідок якого сума кредиту буде вважатись простроченою і позичальник повинен буде відшкодувати тіло кредиту (прострочене тіло кредиту), відсотки і неустойку.

До правовідносин сторін не може бути застосована ч.1 ст. 634 ЦК України стосовно того, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або в інших стандартних нормах, який може бути укладений шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови, що розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ неодноразово змінювались самим Банком, зокрема, в період з вересня 2017 року по липень 2019 року, тобто Банк мав можливість додати до позовної заяви Витяг з тарифів та Витяг з Умов у будь-якій редакції, у тому числі, що найбільш сприятливі для задоволення позову (а.с. 8-26).

Сама по собі роздруківка із сайту Банка не може бути належним доказом підтвердження вказаних обставин, оскільки зазначений доказ повністю залежить від волевиявлення та дій однієї сторони (Банка), яка у будь-який час може вносити і вносить відповідні зміни щодо умов та правил споживчого кредитування.

Банк не надав суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження про конкретно запропоновані відповідачу умови кредитування.

Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» не може прийматись як стандартна (типова) форма на підтвердження укладення із відповідачем кредитного договору через те, що достовірно не підтверджує факт ознайомлення відповідача із конкретно запропоновані Банком умови кредитування (сплату заборгованості за простроченим кредитом, відсотками та неустойки).

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 81 ч.6 ЦПК України).

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у позові про стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту, процентів за користування кредитними коштами і штрафів.

(мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу)

Доводи Банка у скарзі щодо необґрунтованості відмови у стягненні заборгованості за кредитом, прийняті до уваги колегією суддів і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції у цій частині з прийняттям нового судового рішення.

Аргументи Банка про доведеність вимог в частині стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту, процентами та неустойки (штрафів), на увагу не заслуговують.

Анкета-заява позичальника ОСОБА_1 від 15.09.2017 року не зазначає умови кредитування, запропоновані Банком.

Витяг з Тарифів Банку не містить доказів того, що позичальник ОСОБА_1 ознайомився з ними і погодився шляхом підписання вказаного Витягу.

Інші, належні та допустимі докази на підтвердження факту обізнаності відповідача з умовами кредитування (сплати заборгованості за простроченим кредитом, відсотками та неустойки), матеріали справи не містять.

За таких обставин, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору із позичальником Банк дотримався вимог, передбачених ч.2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які Банк вважав узгодженими.

Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності і призвів би до покладення на слабшу сторону споживача, невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

Банк, як кредитор і позивач, повинен довести факт того, що позичальник був ознайомлений і прийняв Умови та Правила, а також Тарифи, що діяли 15.09.2017 року, на момент укладення кредитного договору.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень.

(чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду)

Вимоги Банка доведені в частині стягнення заборгованості за кредитом, тому порушене право Банка підлягає захисту судом апеляційної інстанції шляхом стягнення заборгованості по кредиту у розмірі 7 571,22 гривень.

(висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції)

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 375 ч.1 ЦПК України).

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у позові про стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту, нарахованими відсотками та штрафами, тому рішення суду в цій частині підлягає залишенню без змін.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (ст. 376 ч. 1 п.п.1-4 ЦПК України).

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про відмову у задоволенні позову про стягнення заборгованості за кредитом, висновки суду в цій частині не відповідають обставинам справи і нормам матеріального права ст. ст. 526 ч.1, 527 ч.1, 530 ч.1, ст. 610 ч.1, 612 ч.1 ЦК України, заочне рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у цій частині з прийняттям нового судового рішення.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст. 141 ч.1, ч.2 п.п.1-3 ЦПК України).

Апеляційна скарга Банка підлягає частковому задоволенню. За подачу позовної заяви і апеляційної скарги Банк сплатив мінімальний розмір судового збору 1 921 гривень (а.с.1) і 2 881,50 гривень (1921х150%, а.с.123).

Оскільки судовий збір сплачено виходячи з мінімальної ставки судового збору, Банк має право на відшкодування судових витрат у повному обсязі.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.п.1,2, 375 ч.1, 376 ч.1 п.п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 12 травня 2020 року в частині відмови у позові про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 7 571,22 гривень скасувати.

Позов акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН № НОМЕР_2 ) на користь акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» () заборгованість за кредитним договором б/н від 15.09.2017 року станом на 16.07.2019 року у розмірі 7 571,22 гривень і судові витрати у вигляді судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції у розмірі 1 921 гривень, а також судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 2 881,50 гривень.

Заочне рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 12 травня 2020 року в частині відмови у позові про стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту, нарахованими відсотками та штрафами залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, і, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови суду складено 18.01.2021 року.

Судді Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко

Г.Я. Колесніков

Є.С. Сєвєрова