Справа № 752/8815/18
Провадження № 6/752/64/21
У Х В А Л А

іменем України

26.05.2021 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Шевченко Т.М. з участю секретаря Гладибороди Л.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в:

рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 30 липня 2019 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 11 травня 2021 року, частково задоволено позов ТОВ «Імперія Бізнес-Груп». Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Імперія Бізнес-Груп» заборгованість у розмірі 70 924 грн. 32 коп. та судовий збір у розмірі 1 762 грн. 00 коп., а всього 72686 грн. 32 коп.

30 грудня 2019 року Голосіївським районним судом м. Києва на підставі вказаного судового рішення був виданий виконавчий лист № 752/8815/18.

12 травня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судове рішення оскаржується в апеляційному порядку.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 30 липня 2019 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 11 травня 2021 року, частково задоволено позов ТОВ «Імперія Бізнес-Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Виконавчий лист у даній справі виданий на підставі судового рішення, яке набрало законної сили. Відтак будь - якої помилки при видачі виконавчого листа не встановлено та на помилковість видачі виконавчого листа заявник також не посилався.

Необхідним для позитивного вирішення питання щодо визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є порушення прав боржника видачею виконавчого листа чи його виконанням. У даній справі судом першої інстанції правильно встановлено, що будь - яких порушень прав та інтересів боржника не відбулося.

Виконавчий документ видано у той період, коли рішення набрало законної сили. Подальші питання щодо здійснення стягнення за даним виконавчим листом вирішуються у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до положень ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Заявник не заперечує, що рішення суду не виконане.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у визнанні виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст. 432 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперія Бізнес-Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: