Провадження № 2/127/2596/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2021 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Короля О.П.,

секретаря Крижанівського В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на утримання та поховання спадкодавця,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення витрат на утримання та поховання спадкодавця.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх з відповідачем батько ОСОБА_3 . Перед своєю смертю ОСОБА_3 хворів, потребував стороннього догляду і позивач витрачав свої особисті кошти на утримання, догляд та лікування батька, також ним були витрачені особисті кошти на поховання батька та встановлення пам`ятника. Посилаючись на ч. 2 ст. 1232 ЦК України просив суд стягнути з відповідача на його користь 42182 грн., оскільки саме ця сума була витрачена ним на утримання, догляд, лікування та поховання ОСОБА_3 .

Відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Усов Ю.В. позов не визнали. У поданому відзиві на позовну заяву ОСОБА_2 вказала на те, що обставини, які були викладені позивачем у позові не відповідають дійсності. Станом на 2018 рік вона постійно мешкала у м. Мурманськ, Російської Федерації, а її батько ОСОБА_3 у м. Вінниці. У лютому 2018 року їй зателефонував батько та попросив переїхати до нього та здійснювати догляд за ним, оскільки у нього погіршився стан здоров`я. Владнавши свої сімейні та особисті справи, у червні 2018 року вона виїхала до батька для спільного з ним проживання. З червня 2018 року вона постійно проживала з батьком у його квартирі та здійснювала догляд за ним до самої його смерті. Наприкінці серпня 2018 року ОСОБА_3 захворів, про що вона повідомила своєму братові ОСОБА_1 та своєму синові ОСОБА_4 . Вранці 04.09.2018 року з міста Санкт-Петербург до міста Вінниці прибув її син ОСОБА_4 , а ввечері 04.09. 2018 року з міста Мурманськ до міста Вінниці прибув позивач. Того ж дня ОСОБА_3 був госпіталізований до Вінницької міської клінічної лікарні № 1. 06.09.2018 року в лікарні у ОСОБА_3 стався інсульт і він був переведений у реанімаційне відділення, де помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час лікування ОСОБА_3 у лікарні витрати на придбання необхідних медичних препаратів несли вона, її син та позивач спільно. Причому вона з сином витрачали власні кошти, а позивач розпоряджався коштами батька, які він за довіреністю від батька отримував у Російській Федерації як пенсійне забезпечення. Вважає, що ті чеки, копії яких були надані позивачем до своєї позовної заяви, жодним чином не підтверджують понесення саме позивачем витрат на придбання ліків, оскільки ці чеки не є іменними та зберігались у квартирі батька, до якої позивач мав безпосередній доступ. Чеки як і решта документів, що належали батькові, зникли з його квартири, коли ОСОБА_1 вирішив пред`явити до неї спочатку позов про визнання заповіту недійсним (справа № 127/7411/19), потім позов про усунення від права на спадкування (справа № 127/9102/19), які були судом залишені без розгляду за заявами ОСОБА_1 . Заперечує проти задоволення позову ОСОБА_1 з огляду на те, що власних коштів на догляд за батьком, його лікування та поховання позивач не витрачав, оскільки у ОСОБА_3 було достатньо власних коштів, які йому нараховувались як пенсійне забезпечення військового пенсіонера у Російській Федерації і розпорядником цих коштів за довіреністю від батька був позивач. Крім того, вважає, що витрати на встановлення пам`ятника за будь-яких обставин не можуть бути відшкодовані, оскільки можливість відшкодування витрат на встановлення пам`ятника померлому ст. 1232 ЦК України не передбачає. Крім того, позивач також є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 , тому навіть у випадку доведення ним факту понесення особистих витрат на утримання, догляд, лікування та поховання ОСОБА_3 у сумі 42182 грн., ці витрати мали б бути розділені порівну.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник позивача додатково пояснив, що ті кошти, які отримував у Російській Федерації позивач за довіреністю від свого батька як пенсійне забезпечення ОСОБА_3 , він віддавав батькові або особисто, коли приїжджав до нього у місто Вінницю, або пересилав з Російської Федерації банківськими переказами.

Відповідач та її представник позов не визнали, посилаючись на обставини, які викладені у відзиві на позовну заяву. Додатково представник відповідача пояснив, що з січня 2017 року по жовтень 2018 року ОСОБА_1 за довіреністю від ОСОБА_3 отримав у Російській Федерації як його пенсійне забезпечення значну суму коштів, яка в десятки разів перевищує розмір понесених витрат на лікування та поховання ОСОБА_3 . Усі ці кошти були у повному розпорядженні ОСОБА_1 , а доказів про передачу хоча б частини цих коштів ОСОБА_3 позивач не надав.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача.

Судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

31.12.2005 року ОСОБА_3 був складений заповіт, згідно з яким усе своє майно, а також усе, на що він на день своєї смерті матиме право, він заповідав ОСОБА_2 .

17.10.2017 року ОСОБА_3 був складений заповіт, згідно з яким квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_3 заповідав ОСОБА_1 .

Згідно з квитанціями та чеками, копії яких були додані позивачем до позовної заяви, витрати на утримання, догляд, лікування та поховання ОСОБА_3 становлять 42182 грн. До цих витрат позивач відніс також і витрати на встановлення пам`ятника в загальній сумі 12368 гривень.

Суд не має змоги прийняти зазначені письмові докази у доведення понесених витрат на лікування ОСОБА_3 саме ОСОБА_1 , оскільки з наданих квитанцій та чеків на придбання ліків не вбачається, що витрати, які ними підтверджуються, були понесені саме ОСОБА_1 . Адже як вказала у відзиві відповідач, усі квитанції та чеки на придбання ліків для ОСОБА_3 у період його хвороби зберігалися у квартирі покійного, до якої усі члени сім`ї, у тому числі і ОСОБА_1 , мали безперешкодний доступ. Такі твердження відповідача позивачем спростовані не були.

Також суд не бере до уваги витрати, понесені на виготовлення та встановлення надгробного пам`ятника, виходячи з наступного.

У підтвердження витрат на виготовлення та встановлення надгробного пам`ятника позивачем були додані до позовної заяви товарні чеки №24 від 30.11.2007 року, який виданий ПП ОСОБА_5 , № 24 від 30.11.2007 року, який виданий ПП ОСОБА_6 та № 11 від 21.09.2019 року, який виданий ПП ОСОБА_5 .

Витрати, які підтверджені зазначеними чеками не можна віднести до переліку тих витрат, відшкодування яких передбачене ст. 1232 ЦК України. До того ж, витрати, які були понесені у 2007 році не можуть бути розцінені як витрати на поховання особи, яка померла у 2018 році. Зазначені письмові докази містять цілу низку невідповідностей, що виключає можливість сприйняття цих доказів як належних. Так, товарні чеки № 24 датовані однією датою 30.11.2007 року, хоча днем оплати коштів за ними значиться інша дата 15.07.2008 року. Обидва чеки видані різними приватними підприємцями, але виписані однією особою.

З наданих позивачем письмових доказів суд приймає до уваги наступні докази як докази понесених витрат, пов`язаних з похованням ОСОБА_3 :

довідку спеціалізованого кафе «Поминальне» №19/09 від 19.09.2019 року, яка підтверджує витрати на поминальний обід на суму 3750 грн.;

накладну № 3/18-09 від 18.09.2018 року та розрахункову квитанцію №232775 від 18.09.2018 року, видану ФОП ОСОБА_7 , якими підтверджується придбання труни вартістю 2750 грн.ивень;

рахунок-замовлення № 000871 від 17.09.2018 року, який виданий КП «Комбінат комунальних підприємств», яким підтверджуються витрати на копання могили та придбання поховальних товарів на загальну суму 5066,75 гривень.

Однак, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача витрат, які підтверджені зазначеними документами з огляду на таке.

Вінницький міський суд Вінницької області ухвалою від 03.10.2019 року звернувся із судовим дорученням до компетентного суду Російської федерації, якому доручив витребувати з ПАТ «Сбербанк России» відомості про суму коштів, яка була отримана ОСОБА_1 за довіреністю від ОСОБА_3 в одній з філій ПАТ «Сбербанк России» у місті Мурманську з рахунку, на який ОСОБА_3 перераховувались кошти як його пенсійне забезпечення.

На виконання зазначеного судового доручення Вінницьким міським судом Вінницької області був отриманий лист ПЦП ОЦ ПАО Сбербанк № від 25.12.2020 року, у якому були надані відомості про банківські операції по рахунку № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 довіреною особою ОСОБА_1 .

Згідно з банківською випискою за вказаним банківським рахунком з 24.01.2017 року по 01.10.2018 року ОСОБА_1 було отримано з банківського рахунку ОСОБА_3 грошові кошти в загальній сумі 930 777 російський рублів.

Офіційний курс російського рубля до української гривні станом на день ухвалення судового рішення становить: за 10 російських рублів 3,71 грн.

Таким чином за офіційним курсом російського рубля до української гривні станом на день ухвалення судового рішення, з 24.01.2017 року по 01.10.2018 року ОСОБА_1 було отримано грошових коштів, належних ОСОБА_3 на загальну суму 345 318, 27 грн.

Доказів передачі цих коштів в цілому, чи якоїсь їх частини від ОСОБА_1 до ОСОБА_3 позивач та його представник суду не надали.

Крім того, суд зважає на те, що ОСОБА_1 постійно мешкав на території Російської Федерації, а ОСОБА_3 у місті Вінниці. Представник позивача у судовому засіданні не зміг достеменно пояснити, у який саме спосіб грошові кошти передавались ОСОБА_1 батьку ОСОБА_3 , припускаючи, що ці кошти могли передаватись особисто ОСОБА_1 ОСОБА_3 , або ж пересилатись банківськими переказами.

У своєму відзиві ОСОБА_2 вказує на те, що після січня 2017 року ОСОБА_1 приїздив до їхнього батька в Україну двічі у жовтні 2017 року та 04.09.2018 року, тобто за два тижні до смерті ОСОБА_3 . За таких обставин та за відсутності доказів щодо банківських переказів ОСОБА_1 коштів ОСОБА_3 , отримавши з січня 2017 року по вересень 2017 року належних ОСОБА_3 330 146 російських рублів, ОСОБА_1 під час провідування свого батька у місті Вінниці у жовтні 2017 року, міг передати особисто саме таку суму коштів, хоча доказів у підтвердження цієї обставини ні позивач, ні його представник суду не надали. Решту коштів у сумі 600 631 російських рублів ОСОБА_1 міг передати ОСОБА_3 не раніше 04.09. 2018 року, тобто у день госпіталізації ОСОБА_3 до лікарні. І цих коштів, які належали ОСОБА_3 , було більш ніж достатньо, щоб лікувати його, доглядати за ним та здійснити його поховання.

З огляду на викладене суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 не було понесено особистих витрат на утримання, догляд, лікування та поховання ОСОБА_3 , оскільки у його розпорядженні перебували грошові кошти, які належали ОСОБА_3 , сума яких значно перевищувала суму тих коштів, про які позивач зазначає у позові.

Крім того, суд приймає до уваги твердження відповідача про те, що крім неї позивач також є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , оскільки оформив спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , що визнав у судовому засіданні представник позивача, і у випадку відсутності коштів, які б належали спадкодавцю, за рахунок яких здійснювалось лікування, догляд та поховання ОСОБА_3 , ОСОБА_1 нарівні з ОСОБА_2 мав би нести витрати на утримання, догляд, лікування та поховання ОСОБА_3 .

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 1232 ЦК України, ст. ст. 4, 76-81, 89, 141, 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення суду подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 21.05.2021 р.

Відомості про осіб, які беруть участь у справі :

Позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

Відповідач ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП відсутній.

Суддя