Справа №278/2145/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

в складі головуючого судді - Лєдньова Д.М.

при секретарі - Вольській К.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом, в якому зазначила, що між нею та відповідачем 05.06.2008 року укладено договір про спільну участь в інвестуванні та про будівництво об`єкту нерухомого майна.

На виконання умов договору, згідно якого за наслідком завершення будівництва передбачається передача у власність позивача Ѕ частки об`єкта нерухомого майна, особою здійснено сплату коштів в сумі 800 000 грн.

Позивач вказує на фактичне завершення будівництва, відмову відповідача здійснити реєстрацію прав на об`єкт нерухомого майна, що унеможливлює оформлення права власності на свою частку іншим співвласником, та просить визнати право власності на Ѕ частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала.

Відповідач в судовому засіданні пояснила, що дійсно, позивач ОСОБА_1 передала на будівництво грошові кошти у розмірі, вказаному у позові, а нею - ОСОБА_2 , допущено неналежне виконання умов договору та не здійснено введення в експлуатація будинку.

Судом встановлено наступні обставини.

Між сторонами 05.06.2008 року укладено договір про спільну участь в інвестуванні та про будівництво об`єкту нерухомого майна, відповідно до якого відповідач як сторона-1 прийняла на себе зобов`язання придбати об`єкт незавершеного будівництва, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; взяла на себе функції замовника та забудовника об`єкта нерухомого майна.

Позивач як сторона-2 прийняла на себе зобов`язання вкласти кошти у будівництво об`єкту нерухомого майна шляхом надання коштів стороні-1 для придбання будівельних матеріалів та робіт у сумі, не меншій ніж 800 000,00 грн.

Учасники погодили (п.4.13 договору), що сторона-1, крім іншого, забезпечує введення в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту нерухомого майна та подіє відповідну декларацію про закінчення будівельних робіт до органів архітектурно-будівельного контролю.

Згідно з п.6 договору за виконання обов`яків, визначених договором, та після завершення будівництва об`єкту інвестування, сторона-2 отримує у власність 50 % об`єкта нерухомого майна, інших 50 % залишається у власності сторони 1.

Передання стороною-1 у власність сторони-2 50 % об`єкта нерухомого майна, що передбачені п.6.1 договору, здійснюється на протязі одного місяця з дня підписання акту виконаних зобов`язань за договором.

Відповідачем ОСОБА_2 05.06.2008 року складено розписку із підтвердженням отримання від позивача грошових коштів в сумі 800 000,00 грн.

Згідно акту від 15.01.2018 року сторони вказали на виконання стороною-2 зобов`язань зі сплати грошових коштів, підтвердили проведення будівельних робіт в повному обсязі та передачу у власність 50 % житлового будинку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За положеннями ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку, крім випадків, передбачених статтею 31 цього Закону.

Право власності на житловий будинок, будівлю, споруду, а також їх окремі частини може бути зареєстровано незалежно від того, чи зареєстровано право власності чи інше речове право на земельну ділянку, на якій вони розташовані.

У відповідності до ст. 380 ЦК України житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.

Змістом ч.1 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Як визнано учасниками в судовому засіданні, відповідачем не здійснювались дії, направлені на введення в експлуатацію об`єкта нерухомого майна.

Підтвердження дотримання вимог, встановлених законом або іншими нормативно-правовими актами щодо можливості використання об`єкта за призначенням постійного проживання як житлового будинку, судом не отримано.

Суд зауважує, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Є необхідним зазначити, що на виконання завдань цивільного судочинства суд, вирішуючи спір, повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Хоча судом і встановлено певні перешкоди у реалізації позивачем прав власності, обраний спосіб захисту не відповідає фактичним обставинам та регулюючим їх нормативним актам, є передчасним.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідачем визнається не виконання умов договору в частині обов`язку на введення об`єкту в експлуатацію, захист порушеного права в частині договірних взаємовідносин позивачем не використано.

З огляді на вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Згідно з ч.ч. 9, 10 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Оскільки судом відмовлено у задоволенні позову, застосовані ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 21.08.2020 року заходи забезпечення позову у вигляді арешту та заборони здійснювати дії із державної реєстрації (перереєстрації) права власності на об`єкт незавершеного будівництва, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_2 (ід. номер НОМЕР_1 ), підлягають до скасування.

Керуючись ст.ст. 258-273 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно.

Скасувати заходи забезпечення позову, застосовані відповідно до ухвали Богунського районного суду м.Житомира від 21.08.2020 року, та скасувати арешт та заборону здійснювати дії із державної реєстрації (перереєстрації) права власності на об`єкт незавершеного будівництва, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_2 (ід. номер НОМЕР_1 ).

Заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Повне рішення суду буде виготовлене 20.01.2021 року.

Суддя: Д.М.Лєдньов