Єдиний унікальний номер судової справи: 225/2357/21
Номер провадження: 2-в/225/61/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2021 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Довженко О.В.,

за участі секретаря Петрової С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області питання щодо можливості часткового відновлення втраченого провадження у цивільній справі №2/542/10645/11 за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №47/АА-122.07.2 від 24.10.2007 року, за результатами розгляду якої Пролетарським районним судом м. Донецька 21.05.2012 року ухвалено рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського міського суду Донецької області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» з заявою про заміну сторони у справі шляхом заміни стягувача його правонаступником.

В обґрунтування заяви зазначено, що Пролетарським районним судом м. Донецька 21.05.2012 року ухвалено рішення №2/542/10645/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором №47/АА-122.07.2 від 24.10.2007 року.

В подальшому, на підставі договору №23 про відступлення прав вимоги від 04.05.2019 року, права вимоги ПАТ «Родовід Банк» (первісного кредитора) за кредитним договором №47/АА-122.07.2 від 24.10.2007 року перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал».

Оскільки вирішення питання щодо наявності правових підстав для задоволення зазначеної вище заяви неможливо за умов втрати провадження у цивільній справі №2/542/10645/11, ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 12.04.2021 року у справі №225/2013/21 ініційоване питання відновлення втраченого провадження у цивільній справі №2/542/10645/11 за позовною заявою ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за результатами розгляду якої Пролетарським районним судом м. Донецька ухвалено рішення від 21.05.2012 року.

Заявник в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, а саме, шляхом направлення поштових повідомлень за адресою проживання.

Інші учасники судового процесу у судовому засідання також участі не приймали, про місце та час розгляду справи повідомлені в порядку, визначеному ст.11 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» шляхом опублікування на офіційному веб-сайті судової влади України оголошення про виклик.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, судом встановлено наступне:

згідно зі ст. 488 ЦПК України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення, або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно ст. 489 ЦПК України, втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

За ч.ч.1, 2 ст. 493 ЦПК України, при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 494 ЦПК України, на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 491 ЦПК України, заява про відновлення втраченого судового провадження для виконання судового рішення може бути подана до закінчення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. Суд може поновити зазначений строк, якщо за клопотанням заявника визнає причини його пропуску поважними.

Так, згідно рішення Пролетарського районного суду м. Донецька від 21.05.2012 року у цивільній справі № 2/542/10645/11 (роздруковане з ЄДРСР заступником керівника апарату Дзержинського міського суду Донецької області Масловим О.В. 14.05.2021 року) стягнуто з з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» суму заборгованості за кредитним договором: прострочену заборгованість за кредитом в розмірі - 120424,77 грн., прострочену заборгованість за відсотками в сумі 13788,57 грн., пеню в розмірі 250751,59 грн., а також сплачені судові витрати: судовий збір 2823 грн., а всього 387787,93 гривень.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, інформація щодо набрання зазначеним вище судовим рішенням Пролетарського районного суду міста Донецька від 21.05.2012 року у цивільній справі № 2/542/10645/11 законної сили - відсутня.

В свою чергу, згідно відповіді Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) від 15.04.2021 року №13776/29545/13/21Д/02.4Д, виконавчий лист по справі № 2-2373 від 21.05.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовид Банк» заборгованості у сумі 387787,93 грн. зареєстрований у Пролетарському районному відділі державної виконавчої служби міста Донецьк Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (Пролетарському районному відділі державної виконавчої служби у місті Донецьку Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Державним виконавцем внесено до Системи відомості про повернення виконавчого документа стягувачу, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

У зв`язку з відсутністю паперових матеріалів виконавчого провадження, неможливо надати підтвердження направлення виконавчого документа стягувачу.

Місто Донецьк розташоване на території проведення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій області, у зв`язку з чим надати більш детальну інформацію немає можливості. Усі виконавчі провадження, у тому числі передані до архіву, акти утилізації виконавчих проваджень, реєстраційні журнали, тощо, залишені на тимчасово окупованій території.

Будь-які інші матеріали судової справи, як і сама судова справа, після розгляду не були передані Пролетарським районним судом м. Донецька до Дзержинського міського суду Донецької області, що підтверджено довідкою заступника керівника апарату Дзержинського міського суду Донецької області від 14.05.2021 року.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку щодо наявності правових підстав для відновлення втраченого судового провадження в частині повного тексту рішення Пролетарського районного суду м. Донецька від 21.05.2012 року у цивільній справі № 2/542/10645/11 за позовом Публічного акціонерного товариства Родовід Банк, в особі відділення Донецький регіональний департамент АТ Родовід Банк, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором .

Керуючись ст.ст.12, 60, 258, 259, 353, 354, 488, 489, 490, 491, 493, 494, ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Частково відновити втрачене судове провадження у цивільній справі №2/542/10645/11 за позовом Публічного акціонерного товариства Родовід Банк, в особі відділення Донецький регіональний департамент АТ Родовід Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором , а саме в частині ухвалення 21.05.2012 року Пролетарським районним судом м. Донецька рішення у цивільній справі № 2/542/10645/11.

Вважати встановленим зміст рішення Пролетарського районного суду м. Донецька від 21.05.2012 року у цивільній справі № 2/542/10645/11 (повний текст) в наступній редакції:

«Справа № 2/542/10645/11

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2012 року Пролетарський районний суд м. Донецька в складі:

головуючої судді Ульяніч І.В.

при секретарі Михайловській Р.О., Кононенко О.О.,

за участю представник позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_1

представників відповідача ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Донецька цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Родовід Банк, в особі відділення Донецький регіональний департамент АТ Родовід Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором , -

ВСТАНОВИВ:

21.11.2011 року ПАТ Родовід Банк звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому вказав, що 24 жовтня 2007 року між ВАТ „Родовід Банк" і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 47/АА-122.07.2. Відповідно до умов кредитного договору позивач надав відповідачу кредит в доларах США на купівлю автомобіля, в загальному розмірі 27 089,00 доларів США, зі сплатою процентів за користування грошовими коштами в розмірі 12,5% річних, та поверненням одержаного кредиту не пізніше 24 жовтня 2014 року.

Відповідно до пп. 3.1 - 3.3.кредитного договору відповідач зобов`язаний, починаючи з місяця, наступного за звітним (тобто, з листопада 2007 р.) до 10 числа (включно) кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитом в сумі 323,00 доларів США та нарахованими процентами на рахунок, зазначений в пункті 1.3. кредитного договору, шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку. Сплачувати позивачу нараховані проценти за користування кредитом щомісяця до 10 числа (включно) кожного календарного місяця, наступного за звітним, а також 24 жовтня 2014 року або у день повного дострокового погашення заборгованості за кредитом.

Згідно п. 5.2. кредитного договору позивачу надано право у разі порушення відповідачем кредитного договору вимагати від нього дострокового повернення наданих кредитів, нарахованих процентів та комісії за період фактичного користування кредитом, а у разі невиконання вимог - звернути стягнення на предмет застави, згідно з договором застави №47/АА-122.07.2 від 24.10.2007 р.

Відповідно до п. 3.9. кредитного договору передбачено, що за порушення строків повернення кредиту чи сплати процентів, відповідач зобов`язується сплачувати позивачу пеню за кожний день прострочки у розмірі 1,6% від суми простроченого платежу.

Відповідач свої зобов`язання за укладеним кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим, станом на 10 листопада 2011р. виникла заборгованість в розмірі 1028 834,06 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 15 339,50 доларів США, що станом на 10 листопада 2011 р., згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно 122419,95 гривен; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 1 727,74 доларів США, що станом на 10 листопада 2011р., згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно 13 788,57 гривен; пеня за прострочку виконання грошових зобов`язань - 892 625,54 гривен.

На даний час кредитна заборгованість позичальником не погашена. Просили стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 1028834,06 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2823,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги, просила позов задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні пояснила, що відповідач в банку отримав кредит, з 2009 року почав порушувати умову кредитного договору, у зв`язку із чим виникла заборгованість. Згідно умов кредитного договору банк має право дострокового стягнення сум кредиту, процентів та інших платежів, передбачених договором. Відповідачем була видана довіреність на розпорядження його автомобілем на представника банку та автомобіль був реалізований, але договору купівлі-продажу не має.

Відповідач ОСОБА_1 та його представники у судовому засіданні позов не визнали. Відповідач пояснив, що він отримав кредит у ПАТ Родовід Банк, але потрапив в ДТП, втратив працездатність та не мав можливості сплачувати кредит. В укладені договору про реструктуризацію боргу банком йому було відмовлено. Також пояснив, що він укладав з банком додаткову угоду про підвищення процентної ставки за кредитним договором, від банку він отримував листи-попередження про необхідність погасити заборгованість за кредитом. Відповідач був не згодний з оцінкою, за якою був банком проданий його автомобіль, але дії банку з цього приводу не оскаржував. Просив застосувати наслідки спливу строку позовної давності щодо нарахування пені, у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із кредитного договору.

Згідно ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

У відповідності зі ст. 536 того ж Закону за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

В силу ст. 1054 ЦК України за кредитним договором Банк чи інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Крім того, у відповідності з вимогами статей 546-552 ЦК України виконання зобов`язань може забезпечуватися згідно з законом або договором неустойкою (штрафом, пенею), розмір якої встановлюється згідно договору в грошовій сумі, яку боржник зобов`язаний сплачувати кредитору у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язань у випадку прострочення виконання.

Як вбачається з кредитного договору № 47/АА-122.07.2 від 24.10.2007 року, укладеного між ВАТ Родовід Банк (17 червня 2009 р. назву банку офіційно змінено з Відкритого акціонерного товариства Родовід Банк на Публічне акціонерне товариство Родовід Банк) та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, відповідно до якого останньому був наданий кредит у сумі 27 089,00 доларів США, зі сплатою процентів за користування грошовими коштами в розмірі 12,5% річних, та поверненням одержаного кредиту не пізніше 24 жовтня 2014 року. Згідно п.5.2 Договору банк має право достроково вимагати повернення кредиту, у разі недотримання позичальником умов договору. Згідно п.3.9 Договору за порушення термінів повернення кредиту чи сплати процентів, Банк має право нараховувати пеню за кожний день в розмірі 1,6% від суми простроченої заборгованості. Згідно укладеної між сторонами Додаткової угоди № 1 від 14.08.2008 року до кредитного договору, вбачається, що процентна ставка за кредитом збільшена та становить 14,5% річних (а.с.5-9,72).

Факт видачі кредиту відповідачу за кредитним договором підтверджується заявою про видачу готівки №1173_27 від 24 жовтня 2007 р. та не оспорювався відповідачем у судовому засіданні (а.с.11).

Відповідачу була надіслана вимога №151.6-11-6.6/324 від 25.07.2011 року, в якій позивач вимагав достроково погасити заборгованість за кредитним договором у семиденний строк, що підтверджується реєстром про відправлення вимоги, поштовою квитанцією та повідомленням про вручення (а.с.12-14).

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 47/АА-122.07.2 від 24.10.2007 року відповідач свої обов`язки щодо своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків не виконав через що, станом на 10 листопада 2011р. виникла заборгованість в розмірі 1028 834,06 гривен, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 15 339,50 доларів США, що станом на 10 листопада 2011 р., згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно 122419,95 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 1 727,74 доларів США, що станом на 10 листопада 2011 р. згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно 13 788,57 грн.; пеня за прострочку виконання грошових зобов`язань - 892 625,54 грн. Згідно виписки із особового рахунку відповідача, вбачається, що в рахунок часткової погашення заборгованості, за продаж автомобіля відповідача на рахунок було внесено 7885,50 доларів США та 6764,50 доларів США, а разом 14650 доларів США (а.с. 15-28).

Згідно наданої представником позивача копії витягу з Протоколу рішення Платіжного комітету № 9 від 18.01.2011 року, вбачається, що Платіжним комітетом банку було вирішено з метою зменшення простроченої заборгованості за кредитним договором, укладеним з відповідачем 24.10.2007 року, надати дозвіл на реалізацію заставного майна автомобіля марки HYUNDAI TUCSON, що знаходиться в заставі банку, та направити кошти від продажу майна в сумі 14900 доларів США в рахунок часткового погашення заборгованості позичальника, з відрахуванням від даної суми витрат на зняття автомобіля з обліку МРЕВ в сумі 250 доларів США (а.с.87,88).

В судовому засіданні представник позивача пояснила, що договір купівлі-продажу автомобіля відповідача відсутній, відповідачем була надана довіреність на розпорядження майном на представника банку, згідно якої вони розпорядились майном, також пояснила, що підтвердження зняття автомобіля з обліку в МРЕВ та документальні підтвердження витрат на це в розмірі 250 доларів США також відсутні. У зв`язку із чим, суд вважає, за необхідне із суми заборгованості відповідача відрахувати 250 доларів США, що за курсом НБУ становить 1995,18грн. (250х7,9807), та стягненню підлягає сума 120424,77 грн. (122419,95 грн. - 1995,18грн.)

Згідно ст. 258 ЦК України - для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно

із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до

вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно ст. 267 ЦК України - позовна давність застосовується судом лише за заявою

сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Згідно ст.551 ЦК України - розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших

обставин, які мають істотне значення.

Позивач просив стягнути пеню за період з 12.03.2008 року по 10.11.2011 року в розмірі 892 625,54 гривен, що значно перевищує суму заборгованості за кредитом. В судовому засіданні представник позивача повідомив, що пеню розрахували за весь період прострочки, при цьому не пояснили причини пропуску строку та зазначив, що пеня за 1 рік з листопада 2010 року по листопад 2011 року, становить 250751,59 грн., згідно розрахунку заборгованості (а.с.91). Так як в судовому засіданні відповідач заявив клопотання про застосування строку давності, а позивач не повідомив причини його пропуску, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача пеню за період з листопада 2010 року по листопад 2011 року в розмірі 250751,59 грн.

За таких обставинах суд вважає, що у зв`язку з порушенням відповідачем умов вказаного кредитного договору, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, зі стягненням з відповідача на користь позивача суми заборгованості в розмірі прострочену заборгованість за кредитом в розмірі 120424,77 грн., прострочену заборгованість за відсотками в сумі 13788,57 грн., пеню в розмірі 250751,59 грн..

У відповідності до положеннями ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у вигляді сплаченого судового збору на користь держави в сумі 2823 грн. належить стягнути з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 213 214, 215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», в особі відділення «Донецький регіональний департамент» АТ «Родовід Банк" до ОСОБА_1 «про стягнення заборгованості за кредитним договором» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», МФО 321712, суму заборгованості за кредитним договором: прострочену заборгованість за кредитом в розмірі - 120424,77 грн., прострочену заборгованість за відсотками в сумі - 13788,57 грн., пеню в розмірі 250751,59 грн., а також сплачені судові витрати: судовий збір 2823 грн., а всього 387787,93 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Пролетарський районний суд м. Донецька. Апеляційна скарга на рішення суду подається у письмовій формі протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ульяніч І.В.».

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В. Довженко