ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 2/753/3797/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі ПОСТАНОГОВІЙ І.О.

за участю сторін не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу у порядку спрощеного позовного провадження за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» (далі по тексту - позивач, ПрАТ «АК «Київводоканал») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_1 ) про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Позовні вимоги з урахуванням уточнень мотивовані тим, що ОСОБА_1 отримує послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) за адресою; АДРЕСА_1 , при цьому не повноцінно виконувала зобов`язання по їх оплаті, в зв`язку з чим за нею утворилась заборгованість у розмірі 4 969,31 грн., яка погашена відповідачем після пред`явлення позову до суду.

Враховуючи вище викладене позивач просить суд стягнути з відповідача нараховані штрафні санкції, зокрема 3% річних у розмірі 637,64 грн. та 1 834,08 грн. - інфляційної складової боргу, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102 грн.

Ухвалою суду від 15 жовтня 2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до ст.178 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), відповідач скористалася своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву, який був прийнятий судом та долучений до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 07 грудня 2020 року суд за результатами дослідження матеріалів справи, перейшов до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін для розгляду справи по суті в судовому засіданні.

23 грудня 2020 року представником позивача подано до суду відповідь на відзив (заява про зменшення розміру позовних вимог), яка прийнята судом та долучена до матеріалів справи.

В судове засідання представник позивача не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та просив суд позовні вимоги з урахуванням уточнень задовольнити повністю.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, однак надала заяву, в якій визнала позовні вимоги з урахуванням уточнень повністю та просила суд розгляд справи здійснювати за її відсутності.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

За пунктом 5 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення.

Частиною сьомої статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що договір па надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.

Судом встановлено, що відповідач мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачем послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), відповідно до укладеного між сторонами договору від 25 березня 2016 року.

Положення стст. 66-68 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» і положення підзаконних актів у сфері житлово-комунальних послуг покладають на користувачів житла (власників) обов`язок щомісяця вносити плату за житлово-комунальні послуги (теплопостачання, газ, водопостачання, каналізація тощо) та витрати на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі.

Відповідно до ст. 20 Закону «Про житлово-комунальні послуги», п. п. 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що за період з 01 квітня 2016 року по 31 снрпня 2020 року у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 4 969,31 грн., яка погашена відповідачем після пред`явлення позову до суду, про що підтвердила відповідач у відзиві та представник позивача у відповіді на відзив.

Разом з тим, згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Беручи до уваги наведене та перевіривши наданий позивачем розрахунок суми штрафних санкцій, суд дійшов висновку, що сума штрафних санкцій на підставі ст. 625 ЦК України, яка підлягає стягненню становить 2 471,72 грн., що складається з 3% річних у розмірі 637,64 грн. та інфляційної складової боргу у розмірі 1 834,08 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. А згідно з частиною 4 цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оцінюючи в сукупності надані до суду докази та те, що дії відповідача стосовно визнання позову не суперечать закону та не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. У зв`язку з викладеним суд стягує з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 2 471,72 грн.

Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. При цьому, частиною 1 ст. 142 цього Кодексу передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно платіжного доручення №4330 від 30.09.2020 року позивач сплатив судовий збір у розмірі 2 102 грн., а відтак відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України, суд дійшов висновку про розподіл судових та повернення позивачу з державного бюджету 1 051 грн., що складає 50% сплаченого судового збору та стягненню з відповідача судового збору в розмірі 1 051 грн., що становить 50 % сплаченого судового збору.

На підставі викладеного та керуючись стст. 1-16, 22, 526, 530, 611, 625 Цивільного кодексу України, стст. 1, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», стст. 141, 142, 206, 274-279, 263-265, 352, 354-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» (м. Київ, вул. Лейпцизька, 1-А, ) інфляційну складову боргу та три відсотки річних в розмірі 2 471,72 гривень.

Повернути Приватному акціонерному товариству «Акціонерна компанія «Київводоканал» (м. Київ, вул. Лейпцизька, 1-А, ) 50 відсотків від сплаченого судового збору згідно платіжного доручення №4330 від 30.09.2020 (отримувач: УДКСУ в Дарницькому р-ні м. Києва) на суму 2 102 грн., а саме в розмірі 1 051 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» (м. Київ, вул. Лейпцизька, 1-А, ) 50 відсотків від сплаченого судового збору в розмірі 1 051 грн.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.