Справа №478/1760/20 Пров. №2/478/56/2021
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 квітня 2021 року смт.Казанка
Казанківський районний суд Миколаївської області, в складі:
головуючого судді Іщенко Х.В.,
секретаря судового засідання Луговської А.І.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду смт. Казанка цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк», Банк, позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач, ОСОБА_1 ) про стягнення заборгованості.
Позовна заява обґрунтована тим, що 21.11.2016 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, та в подальшому, отримав від АТ КБ «ПриватБанк» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на Картковий рахунок. Банк свої зобов`язання виконав та надав відповідачу кредитні кошти.
Відповідач не виконує взятих на себе обов`язків за кредитним договором, не здійснює щомісячне погашення заборгованості за простроченим тілом кредиту, заборгованості за простроченим відсотками за користування кредитом, внаслідок чого утворилася вказана заборгованість.
Ухвалою суду від 12.04.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Згідно поданої заяви, позивач просив справу розглядати без його участі, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відзиву чи письмових заперечень від відповідача до суду не надходило.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки представник позивача та відповідач не з`явилися до зали судового засідання.
Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставин, приходить до такого висновку.
З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що 21.11.2016 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір б/н, шляхом підписання сторонами анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку.
У заяві зазначено, що ОСОБА_1 згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.
До кредитного договору Банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку.
Відповідно до укладеного договору, позивачем відкрито рахунок, та надано ОСОБА_1 кредитну картку № НОМЕР_1 з терміном дії до липня 2020 року.
З виписки, наданої Банком по рахунку клієнта вбачається що за період часу з 21.11.2016 року відповідач користувався вказаною карткою, знімав кошти з банкоматів, здійснювавоплати та покупки, поповнював мобільний телефон, здійснював перекази тощо.
Виписка по рахунку згідно Переліку типових документів, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 578/5 від 12 квітня 2012 року, має статус первинного документу, а отже є належним та допустимим доказом по справі.
За такого, з наданої Банком виписки по картковому рахунку чітко прослідковується користування кредитними коштами.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
У Анкеті-заяві позичальника від 21.11.2016 року, яка підписана сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді стягнення відсотків за користування кредитом, в тому числі простроченими.
Пред`являючи вимоги про погашення кредиту, позивач просив у тому числі, стягнути заборгованість за відсотками (простроченими) за користування кредитом.
Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 21.11.2016 року, посилався на витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку.
При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати відсотків (прострочених) за користування кредитом, та зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.
Крім того, роздруківка із сайту позивача вищенаведених Витягів з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем.
За таких обставин, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у Анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків (прострочених) за користування кредитом за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Такий висновок суду відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду України, висловленій при ухваленні постанови за наслідками розгляду цивільної справи №342/180/17 (провадження № 14-131цс1) від 03 липня 2019 року.
Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Умови та правила надання банківських послуг, які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 21.11.2016 року шляхом підписання Анкети-заяви. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі відповідальності у вигляді стягнення заборгованості по відсотках (прострочених)за користування кредитом.
Судом не встановлено наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів позичальник, підписуючи заяву позичальника.
Отже матеріали справи не містять доказів, які підтверджують факт ознайомлення позичальника з усіма істотними умовами договору.
Відсутність підпису відповідача на умовах та правилах споживчого кредиту фактично надає можливість банку надавати умови в будь якій редакції та стверджувати, що зазначені умови погоджені відповідачем.
Зазначена в Анкеті-заяві на видачу кредиту про ознайомлення відповідача з умовами надання кредиту без ідентифікації самих умов, як таких, що погоджені підписом відповідача, не може бути належним доказом ознайомлення та погодження відповідачем саме з тією редакцією умов, на якій наполягає банк.
Як встановлено судом із Виписки із договором № б/№, укладеним з ОСОБА_1 21.11.2016 р., Банк, після проведення операцій, пов`язаних з автоматичним списанням відсотків за використання кредитного ліміту, комісій, додає розмір вказаних коштів до розміру основного зобов`язання.
Тіло кредиту, - це та сума, на яку оформлюється кредитний договір та є розміром основного зобов`язання, на який нараховується розмір відсотків за їх використання, та у випадку порушення строків та розміру його виконання, відповідно неустойка, а також інші санкції, якщо це прямо передбачено договором.
У розмір тіла кредиту не можуть входити відсотки по кредиту, комісійні, пеня і штрафні санкції через їх прострочення.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача згідно розміру задоволених вимог також підлягають стягненню понесені останнім судові витрати.
Частина задоволених позовних вимог складає 76,20 % від заявлених вимог позивача, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1601,72 грн.
Керуючись ст. ст. 4, 19, 141, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд -
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Казанківським районним судом Миколаївської області за письмовою заявою відповідача, яка має право подати її до Казанківського районного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У випадку залишення ухвалою суду заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене відповідачем шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду у загальному порядку в тридцятиденний строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Іщенко Х.В.