Справа № 495/2398/21
Номер провадження 2/495/1783/2021
05 травня 2021 рокум. Білгород-Дністровський
Білгород Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Боярського О.О.,
при секретарі Рачицькій І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Білгород-Дністровському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності на земельну ділянку, -
Позиція сторін у справі
Заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що вона з 2006 року проживала з ОСОБА_2 та її чоловіком однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , мали спільний побут, ОСОБА_2 з чоловіком фактично доглядали та утримували ОСОБА_1 . За життя ОСОБА_2 заповіт не складала проте завжди висловлювалась про намір передати саме позивачці своє майно.
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 15.04.2021 року провадження по справі було відкрито та визначено загальний порядок її розгляду з призначенням підготовчого судового засідання.
19 квітня 2021 року до канцелярії суду надійшла заява ОСОБА_1 з проханням справу розглянути без її участі в судовому засіданні, позовні вимоги підтримує.
20 квітня 2021 року до канцелярії суду надійшла заява позивачки з проханням витребувати від державної нотаріальної контори копію спадкової справи до майна ОСОБА_2 .
Ухвалою суду від 21.04.2021 року було задоволено клопотання позивачки та витребувано копію спадкової справи.
21 квітня 2021 року позивачка подала до канцелярії суду заяву про приєднання до матеріалів справи додаткових доказів.
23 квітня 2021 року до суду надійшла відповідь Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори про відсутність заведеної спадкової справи до майна померлої ОСОБА_2 . В цей же день до канцелярії суду позивачка подала заяву про приєднання до матеріалів справи копію свідоцтва про шлюб укладений між нею та ОСОБА_3 . Дошлюбне прізвище позивачки - ОСОБА_4 .
Ухвалою суду від 28.04.2021 року закрито підготовче провадження по справі та призначити її до розгляду по суті на 05 травня 2021 року.
29 квітня 2021 року до канцелярії суду надійшла заява Старокозацької сільської ради з проханням справу розглянути без участі представника сільської ради, проти позову не заперечують.
У судове засідання 05.05.2021 року сторони не з`явились. Повідомлення про час та місце слухання справи надсилалось сторонам, причини неявки суду не відомі.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, у зв`язку з неявкою представника відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з`явився, у порядку заочного розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.
Фактичні обставини справи
Наявними матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Крутоярівка Білгород-Дністровського району померла ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , видане 25.01.2012 року виконавчим комітетом Крутоярівської сільської ради Білгород-Дністровського району, актовий запис № 06.
Після смерті ОСОБА_2 управління її майном фактично перейшло до позивачки, яка з 2006 року проживала однією сім`єю з ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою Старокозацької сільської ради № 08/01-08/101 від 29.03.2021 року та Актом обстеження факту проживання № 09.
Чоловік ОСОБА_2 - ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та за життя склав Заповіт яким все належне йому на день смерті заповів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вказані обставини підтверджують факт того, що позивачка дійсно проживала однією сім`єю з ОСОБА_2 з 2006 року та по день смерті останньої.
05 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернулась з заявою до державного нотаріусу з заявою про прийняття спадщини ОСОБА_2
25.06.2020 року державний нотаріус Мельниченко М.М. відмовив позивачці у вчиненні нотаріальної дії через неподання документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії та рекомендував звернутися до суду. Саме тому, державним нотаріусом повідомлено, що спадкова справа до майна ОСОБА_2 не заводилась. Отже, спадкоємців у ОСОБА_7 , які б за вісім років прийняли спадщину останньої, немає.
Позиція суду та оцінка аргументів сторін
Відповідно до ч. 2 ст. 14 Конституції України та ч. 2 ст. 1 Земельного Кодексу України, право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону.
За змістом ст. 1296 ЦК України, оформлення спадщини здійснюється шляхом видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину.
У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Пункт 20: спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Згідно з статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
На підставі ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцю незалежно від часу її прийняття з часу відкриття спадщини.
Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Відповідно до пункту «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.
Захист прав власності громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено пунктом 1 частини 3 статті 152 ЗК України.
Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення, що передбачено частиною 1 статті 1225 ЦК України.
Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.
Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.
За змістом ст. 1296 ЦК України, оформлення спадщини здійснюється шляхом видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину.
Пункт 10 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.
Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України).
Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України).
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).
Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).
Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії», було зазначено що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припинення порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
Визначившись з характером спірних правовідносин та нормами права, які підлягають застосуванню, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 та тим самим захистити її спадкові права як спадкоємиці 4 черги.
Керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 12, 13, 19, 49, 200, 206, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності на земельну ділянку - задовольнити.
Встановити факт сумісного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 за однією адресою з 2006 року до дня її смерті.
Визнати втраченим Державний акт на право приватної власності на землю серії ОД № 885846 виданого 05.05.2004 року Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією, на ім`я померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Суддя О.О.Боярський