Справа № 308/6715/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайоннийсуд Закарпатської області в складі: головуючого судді Хамник М.М., за участю секретаря судових засідань Івашко Я.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Кушнір А.І. про примусове проникнення до житла боржника,-

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надішло поданням державного виконавця Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Кушнір А.І., в якому він просить суд винести ухвалу про примусове проникнення до кв. АДРЕСА_1 .

Подання обґрунтовано тим, що на виконанні Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження відносно боржника ОСОБА_1 по примусовому виконанні виконавчого напису №20905 виданого 16.11.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. про стягнення на користь АТКБ «Приват Банк» заборгованості у розмірі 2 763 634, 41 грн.

30.01.2018 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої, як зазначає державний виконавець, надіслано сторонам виконавчого провадження для відома та виконання.

13.02.2018 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, яку разом із супровідним листом цього ж дня надіслано у відповідні установи та боржнику.

13.03.2020 державним виконавцем Кушнір А.І. надіслано стягувачу та боржнику рекомендованою кореспонденцією лист про призначення виконання, яким повідомлено сторін виконавчого провадження, що 24.03.2020 о 15 год. 00 хв. за адресою проживання боржника ( АДРЕСА_2 .) будуть проводитись виконавчі дії, пов`язані з описом майна боржника. Цим же листом зобов`язано боржника бути присутнім за вказаною адресою та надати доступ державному виконавцю до вищезазначеної квартири для проведення виконавчих дій.

Однак, 24.03.2020 при виході державного виконавця за вказаною адресою разом із стягувачем на неодноразовий стук до дверей боржник їх не відчинив, про що було складено відповідний акт.

09.09.2020 боржнику та стягувачу повторно надіслано рекомендованою кореспонденцією лист про призначення виконання, яким повідомлено сторін виконавчого провадження, що 18.09.2020 о 16 год. 30 хв. за адресою проживання боржника будуть проводитись виконавчі дії, пов`язані з описом майна боржника. Цим же листом зобов`язано боржника бути присутнім за вказаною адресою та надати доступ державному виконавцю до вищезазначеної квартири для проведення виконавчих дій. Однак у вказану дату та час боржник не надав доступ до квартири, що підтверджується відповідним актом.

Боржнику втретє було надіслано рекомендованою кореспонденцією лист про призначення виконання, яким повідомлено сторін виконавчого провадження, що 14.05.2021 за адресою проживання боржника будуть проводитись виконавчі дії, пов`язані з описом майна боржника. Цим же листом зобов`язано боржника бути присутнім за вказаною адресою та надати доступ державному виконавцю до вищезазначеної квартири для проведення виконавчих дій. Однак у вказану дату та час боржник не надав доступ до квартири, що підтверджується відповідним актом.

Приймаючи до уваги наведене, зокрема той факт, що боржник ухиляється від виконання виконавчого документу, а проведення виконавчих дій, пов`язаних з описом належного боржнику майна неможливо без проникнення до його житла, державний виконавець просить задовольнити подання.

У судове засідання державний виконавець не з`явився, разом з тим зі змісту подання вбачається, що такий просить розглянути подання без його участі.

Відповідно до ч.2 ст.439 ЦПК України розгляд подання, здійснювався без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

На виконанні державного виконавця Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Кушнір А.І., перебуває виконавче провадження № 55649500 з примусового виконання виконавчого напису №20905, виданого 16.11.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. про стягнення на користь АТ КБ «Приват Банк» заборгованості у розмірі 2 763 634, 41 грн., що підтверджується постановою від 30.01.2018 про відкриття виконавчого провадження.

Зі змісту подання випливає, що 13.02.2018 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, яку разом із супровідним листом цього ж дня надіслано у відповідні установи та боржнику.

12.03.2020 у межах здійснення вказаного виконавчого провадження до державного виконавця звернувся представник стягувача АТ КБ «Приват Банк» із заявою, в якій просить провести опис майна боржника шляхом складання Акту опису й арешту майна боржника, оскільки заборгованість по виконавчому провадження не погашена.

Як зазначено у поданні, 13.03.2020 державним виконавцем Кушнір А.І. надіслано стягувачу та боржнику рекомендованою кореспонденцією лист про призначення виконання, яким повідомлено сторін виконавчого провадження, що 24.03.2020 о 15 год. 00 хв. за адресою проживання боржника ( АДРЕСА_2 .) будуть проводитись виконавчі дії, пов`язані з описом майна боржника. Цим же листом зобов`язано боржника бути присутнім за вказаною адресою та надати доступ державному виконавцю до вищезазначеної квартири для проведення виконавчих дій. Однак, 24.03.2020 при виході державного виконавця за вказаною адресою разом із стягувачем на неодноразовий стук до дверей боржник їх не відчинив, про що було складено відповідний акт.

З листа державного виконавця з №17-55649500 від 09.09.2020, який міститься в матеріалах справи, випливає, що останнім повідомляється боржник ОСОБА_1 про те, що 18.09.2020 о 16 год. 30 хв. відбудеться примусове виконання вищевказаного виконавчого документу за адресою: АДРЕСА_2 . При цьому одночасно доводяться до відома боржника вимоги чинного законодавства відносно обов`язковості виконання рішення суду.

Актом державного виконавця від 18.09.2020 зафіксовано, що боржник на вимогу державного виконавця не надав доступ до житлового приміщення, оскільки двері за адресою проживання останнього були зачинені. Даний Акт складений та підписаний виконавцем одноосібно.

З листа державного виконавця з №17-55649500/30028 від 27.04.2021, який міститься в матеріалах справи, випливає, що останнім повідомляється боржник ОСОБА_1 про те, що 14.05.2021 о 16 год. 30 хв. відбудеться примусове виконання вищевказаного виконавчого документу за адресою: АДРЕСА_2 . При цьому одночасно доводяться до відома боржника вимоги чинного законодавства відносно обов`язковості виконання рішення суду.

Актом державного виконавця від 14.05.2021 зафіксовано, що боржник на вимогу державного виконавця не надав доступ до житлового приміщення, оскільки двері за адресою проживання останнього були зачинені. Даний Акт складений та підписаний виконавцем одноосібно.

Відповідно до п. 4 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Юридично важливою обставиною при розгляді подання державного виконавця про примусове проникнення до житла боржника є не лише факт невиконання рішення та неможливість державного виконавця потрапити до жилого приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна, а саме перешкоджання державному виконавцю у вчиненні таких дій.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів про те, що боржник був обізнаний про намір державного виконавця вчинити виконавчі дії з виявлення та опису майна боржника за адресою його проживання. Крім того, державним виконавцем не надані відомості про дотримання ним встановленого ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» порядку повідомлення боржника про час і місце проведення виконавчих дій. Наявність самого лише листа адресованого боржнику не свідчить про належне отримання його боржником, та не підтверджує про обізнаність такого про намір проведення певних виконавчих дій державним виконавцем, оскільки докази вручення таких листів боржнику відсутні.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 439 ЦПК України, подання про примусове проникнення до житла, розглядається судом без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного (приватного) виконавця, тому саме на останнього покладається тягар доказування.

Однак державним виконавцем не надано належних доказів того, що боржник умисно не повертає заборгованість, ігнорує виклики державного виконавця, та умисно чинить перешкоди у здійсненні виконавчих дій. Наявність відомостей зазначених в актах державного виконавця, що при здійсненні виходу за адресою боржника потрапити до квартири не виявилось можливим, оскільки двері були зачинені, не свідчить про перешкоджання у вчинені виконавчих дій боржником. При цьому у матеріалах справи відсутні докази, надсилання боржнику рекомендованим поштовим відправленням постанови про відкриття виконавчого провадження та отримання останнім такої, що може свідчити про повну відсутність інформації у боржника про існування виконавчого провадження.

Згідно положень ч.1 ст.18, ч.8 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені заходи примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Також слід зазначити, що згідно зі ст.10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

При цьому, примусове проникнення до житла є одним із заходів примусового виконання виконавчого документу, для застосування якого суду мають бути надані переконливі докази, які б свідчили про те, що державний виконавець вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла, проте це не дало результатів.

Отже, в даному випадку, примусове проникнення до житла боржника для опису майна не є єдиним можливим засобом примусового виконання виконавчого документу.

Недоторканність житла є однією з конституційних гарантій громадян. Як зазначено у ст. 30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Частиною 1ст. 311 ЦК України передбачено, що житло фізичної особи є недоторканним.

Гарантування кожному права на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Конституції України зазначені міжнародні акти є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, п. 1 ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

Відповідно до п. 2 ст. 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Таким чином, надані суду докази в обґрунтування подання не є достатніми для задоволення такого, оскільки не свідчать про те, що боржник належним чином повідомлявся про намір державного виконавця вчинити певні виконавчі дії з опису майна боржника, що останній чинив цьому перешкоди та не надавав доступу до житла у відведений для цього час вчинення виконавчих дій.

Враховуючи вищенаведене, суд не вбачає законних підстав для задоволення подання державного виконавця про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника.

Керуючись ст. 30 Конституції України, ст.8 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, ст.ст.12, 81, 89, 260, 439 ЦПК України, ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Кушнір А.І. про примусове проникнення до житла боржника - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області М.М. Хамник