Справа №:755/9728/18
Провадження №: 6/755/674/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" травня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.

при секретарі Локотковій І.С.,

з участю сторін:

представника боржника ОСОБА_1 ,

представника стягувача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві заяву ОСОБА_2 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України , -

в с т а н о в и в:

Боржник ОСОБА_2 , звернувся до суду із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Вимоги заяви мотивував тим, що ухвалою суду від 02 липня 2018 року боржника ОСОБА_2 було обмежено у праві виїзду за кордон у зв`язку із невиконанням рішення суду про стягнення заборгованості. Однак, боржник не погоджується з такими твердженнями, оскільки в період з 2017 року по 2021 рік державним виконавцем здійснюється ряд виконавчих дій спрямований на виконання рішення суду, зокрема на електронних торгах було реалізовано земельну ділянку за 396 752,00 гривень та житловий будинок. Крім того, 19 березня 2021 року було проведено оцінку вартості нежитлових приміщень, які належать боржнику ОСОБА_2 та вартість яких складає 9 103 413,00 гривень, що в повній мірі погашає заборгованість ОСОБА_2 . Також, боржник зазначив, що його батько тяжко хворіє. Потребує постійного лікування та догляду, однак через обмеження боржника у праві виїзду за межі території України він позбавлений можливості відвідувати свою родину та допомагати їм. У зв`язку з чим, боржник змушений був звернутися до суду із вказаною заявою.

14 травня 2021 року стягувач подав суду відзив на заяву в якому просив відмовити в задоволенні скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України та пояснив наступне. Загальна суму заборгованості за зведеним виконавчим провадженням складає 9 682737,89 гривень. Твердження боржника в заяві не відповідають дійсності, оскільки боржник ухиляється від виконання рішення суду, про що свідчить той факт, що ОСОБА_2 продав належні йому нежитлові приміщенні ТОВ «Укрвермут+Ко». Неодноразово не з`являвся на виклики державного виконавця, надавав недостовірні відомості в декларації та е допускав державного виконавця до домоволодіння боржника для проведення виконавчих дій. Заява жодним чином не спростовує доведених державним виконавцем фактів ухилення боржника від виконання судового рішення, тому в ї задоволенні слід відмовити.

Представник боржника в судовому засіданні заяву підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити з підстав викладених в ній.

Представник стягувача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення заяви та просив відмовити в її задоволенні в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення представника боржника, пояснення представника стягувача, вивчивши заяву про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, приходить до наступного висновку.

Відповідно до частин 1-3, 5 ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Відповідно до 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 313 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Згідно ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в"їзду в Україну громадян України" право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Статтею 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території має право на свободу пересування і свободу вибору місця проживання. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи своєю власну. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб. Права, викладені в пункті 1, також можуть у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві. Передбачені у законі обмеження є заходами, які покладаються на боржника з метою заклику до його правосвідомості, якщо останній ухиляється від виконання свого обов"язку, або ж переслідують пасивне та незаборонене примушування боржника до вчинення ним активних дій щоб якнайскоріше задовольнити інтереси кредитора та позбутися обмежувальних заходів. Отже, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Звертаючись до суду із заявою відповідно до частини 5 ст. 441 ЦПК України, заявник просить скасувати застосовані судом обмеження, мотивуючи тим, що ОСОБА_2 не ухиляється від виконання рішення суду. Так, по-перше, за виконання рішення суду, в зв`язку з тим, що реалізація житлового будинку та земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , не відбулися, стягувачу було передано нерухоме майно в рахунок погашення боргу. По-друге, було реалізовано в межах виконавчого провадження № 53822096, належну боржнику земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 за 396 752 грн. По-третє, відповідно до повідомлення про результати визначення вартості майна, визначено вартість належних ОСОБА_2 нежитлових приміщень з № 1 по № 8 (групи приміщень № 66) Літ. «А», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 в 9 103 413 грн. В разі реалізації цього майна, на електронних торгах за визначеною ціною в повній мірі погашає заборгованість ОСОБА_2 перед ОСОБА_3 . Крмі цього, батько ОСОБА_2 проживає в АР Крим та хворіє на рак, а тому наявність обмежень у праві виїзду за кордон позбавляє ОСОБА_2 відвідувати батька.

Проте такі доводи заявника не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки обмежувальний захід було застосовано до боржника у зв`язку із встановленням судом факту свідомого ухилення від виконання рішення суду. Крім цього, звертаючись до суду із даною заявою, боржник вводить суд в оману, оскільки група приміщень, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 не може бути реалізована оскільки ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 24.03.2021 року в рамках розгляду заяви Українсько-швейцарського спільного підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Укрвермут + Ко» про забезпечення позову до подання позовної заяви заборонено державному виконавцю, а також будь-яким особам, уповноваженим на вчинення виконавчих дій вчиняти будь-які дії, спрямовані на реалізацію об`єкта нерухомого майна, а саме приміщення № 1 по № 8 (група приміщень № 66) за адресою АДРЕСА_2 , зокрема, але не виключно при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження № 61791586 та заборонено ДП «Сетам» вчиняти будь-які дії щодо реалізації об`єкта нерухомого майна за вказаною адресою.

Відтак скасування застосованих судом обмежень може мати місце у разі, якщо відпали підстави для застосування таких заходів, зокрема, досягнення переслідуваної мети гарантування повернення боргу, або виявлено обставини, які спростовували б критерій співмірності цілі втручання застосованим обмежувальним заходам, або інші обставини, які дають підстави для висновку про наявність натепер таких факторів, що порушують справедливий баланс між правами людини та публічним інтересом, хоча при застосуванні таких заходів існувала обгрунтована виправданість втручання в здійснення особою права на свободу пересування.

Сукупність досліджених обставин справи, не дають на даний час підстав дійти переконливого висновку про наявність обставин, які давали б підстави для скасування обмежувальних заходів, оскільки виконання боргових зобов"язань не підтверджено належними доказами, жодних фінансових документів заявником не було надано, відтак не можна стверджувати про очікуване виконання рішення суду.

Відповідно до частини 8 ст.441 ЦПК України відмова у скасуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України не перешкоджає повторному зверненню з такою самою заявою у разі виникнення нових обставин, що обгрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 441 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_2 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 28.05.2021 року.

Суддя Н.О. Яровенко