СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/1694/21

пр. № 2/759/3101/21

27 квітня 2021 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Петренко Н.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства СП «Партнер» ( 03148, м. Київ, вул. Жмеринська, 1а) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості, пені та індексу інфляції, 3% річних внаслідок не виконання грошового зобов`язання за договором,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 р. представник ПрАТ СП «Партнер» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за спожиті послуги по зберіганню і охороні автомобіля автовласника в розмірі 15600,00 грн., 3% річних у розмірі 469,23 грн., пені у розмірі 27714,75 грн., а також судового збору у розмірі 2270,00 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн.

Позивач свої позовні вимоги мотивує наступними обставинами.

24 травня 2006 року між СП «Партнер» та ОСОБА_1 був підписаний договір № 3481 на експлуатацію , обслуговування та зберігання автомобіля. Згідно умов договору позивач бере на себе обов`язки по зберіганню автомобіля автовласника марки Шевроле випуску 2005 р. № кузова НОМЕР_1 держ № НОМЕР_2 в автогаражі № НОМЕР_3 на автостоянці НОМЕР_4, за адресою м. Київ, вул. Жмеринська, 1-А, а відповідач бере на себе обов`язок своєчасно вносити плату за вказану послугу. Відповідач грубо порушує чинне законодавство, категорично відмовляється сплачувати заборгованість за договором незважаючи на те , що послугами автостоянки користується регулярно і крім цього гаражного боксу завдає підприємству шкоду, у зв`язку з чим останній вимушений звернутися до суду з позовом про примусове стягнення заборгованості за користування послугами автостоянки.

Ухвалою Святошинського районного суду від 29.01.2020 року справу прийнято до розгляду та призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву.

Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомлення сторін не заявив, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що у відповідності до Рішення Київської міської ради № 138 від 09.03.1992 року земельна ділянка відведена позивачу для експлуатації та обслуговування напівпідземних гаражів на 250 автомобілів згідно норм проектування , за адресою : вул. Жмеринська ,1-а (а.с.17).

Комунальне підприємство Київтранспарксервіс , в особі виконуючого обов`язки директора Касапчука Валентина Анатолійовича , що діє на підставі розпорядження Київського міського голови від 27.02.2017 № 93, надалі іменоване « Сторона-1» з однієї сторони та Приватне акціонерне товариство ПрАТ СП «Партнер», в особі генерального директора Телецького Валерія Тадеушевича , який діє на підставі статуту , надалі іменоване « Стороною-2» з другої сторони ( в подальшому разом іменуються « Сторони») керуючись рішенням Київської міської ради від 25.12.2008 № 1051 « Про Правила благоустрою м. Києва» уклали договір ДНП -2017-05/01 про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування (а.с. 42-44).

24.05.2006 року між СП «Партнер» та ОСОБА_1 був підписаний договір № 3481 на експлуатацію , обслуговування та зберігання автомобіля (а.с. 18).

Відповідно до п.1.1 укладеного між сторонами договору на експлуатацію та обслуговування Підприємство бере на себе обов`язки по зберіганню і охороні автомобіля автовласника на автостоянці № НОМЕР_4 в автогаражі № НОМЕР_3 , належному Автовласнику, а Автовласник, зобов`язаний своєчасно проводити оплату за охорону автомобіля.

Позивач зазначає, що внаслідок невиконання відповідачем своїх обов`язків щодо вказаного договору, у останнього утворилась заборгованість.

На підтвердження вищезазначеного, позивач надає взаєморозрахунок заборгованості за період з 01.01.2014 р. по 31.01.2021 р., відповідно до якго заборгованість відповідача за спожиті послуги складає 15600,00 грн. (а.с. 19-20).

Відповідачем не надано контррозрахунку, заперечень щодо правильності даного розрахунку, а також не подано заяву про застосування строків позовної давності.

Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків.

Таким чином, оскільки судом встановлено наявність заборгованості у відповідача за спожиті послуги, позовні вимоги в даній частині підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

За змістом п. 6.2. підписаного сторонами договору у випадку ухилення автовласника оплати, останній сплачує штраф у розмірі 0,5 % від суми затриманого платежу за кожний день прострочення.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 27714,75 грн. за період з 11.01.2020 р. по 10.01.2021 р., наводячи розрахунок у позовній заяві. Вказаний розрахунок приймається судом, як належний оскільки проведений за принципом відсоток пені за день * кількість днів у місяці * на суму прострочення у конкретному місяці, що є правильним. В той же час, за таким розрахунком сума однієї лише пені перевищує суму основного боргу майже у два рази, що робить суму пені не пропрорційно великою до суми боргу. Суд, керуючись положенням ч.3 ст. 551 ЦК України, вважає за потрібне зменьшити розмір пені до суми боргу - 15600,00 грн. Така позиція обгрунтовується тим, що сума пені стягується разом з 3% річних та індексом інфляції, у загальній кількості кладе на відповідача неспівмірний тягар по відношенню до порушеного права позивача. Варто також зазначити, що відповідачем частково сплачувалися надані послуги, а відтак поведінка відповідача, хоча і частково, але була спрямована на виконання зобов`язання, що робить застосування повної суми пені до боргу неспівмірним тягарем.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та 3 % річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Позивач просить стягнути з відповідача 3% річних за період з 01.01.2016 р. по 10.01.2021 р., що у загальній кількості складає 469,23 грн., а також інфляційні витрати за період з січня 2016 р. по січень 2020 р., що складають 1733,64 грн. Оскільки позивачем було порушенно виконання зобов`язання, то у відповідності до вимог ст. 625 ЦК України з відповідача користь позивача підлягає до стягнення 469,23 грн. 3% річних та 1733,64 грн. інфляційних втрат.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав в зв`язку з чим утворилась заборгованість по сплаті коштів, тому суд вважає позов таким, що дає підстави для його часткового задоволення.

Відповідно до квитанці про сплату юридичних послуг за договором про надання правової допомоги №07/19-04.02.2019 від 15.12.2020 р, позивачем сплачено 4500,00 грн. витрат на правову допомогу.

На підставі ст.141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 2270,00грн., а також витрати на правову допомогу у розмірі 4500,00 грн.

Керуючись статтями 2, 7, 10-13, 76-81, 141, 263-268, 280-282 ЦПК України, статтями 11, 525-526, 530, 536, 549, 551, 610, 626, 629, 1046-1056 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства СП «Партнер» ( 03148, м. Київ, вул. Жмеринська, 1а) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості, пені та індексу інфляції, 3% річних внаслідок не виконання грошового зобов`язання за договором, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства СП «Партнер» ( 03148, м. Київ, вул. Жмеринська, 1а) борг за спожиті послуги по зберіганню і охороні автомобіля автовласника в розмірі 15600,00 грн., 3% річних у розмірі 469,23 грн., пені у розмірі 15600,00 грн., судовий збір у розмірі 2270,00 грн., витрати на правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн., а всього 40 172,87 грн. ( сорок тисяч сто сімдесят дві гривні вісімдесят сім копійок).

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.О. Петренко