БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1703/2020
Провадження № 2-о/497/14/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2021 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кравцової А.В.,

секретар судового засідання Бекметова Х.В.,

за участю: заявниці ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи Каламанова В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Болградський районний відділ Державної міграційної служби України,

ВСТАНОВИВ:

10.12.2020р. гр. ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про встановлення юридичного факту, якою просить встановити і визнати факт того, що її мати ОСОБА_3 1945 року народження, з 23 листопада 1977 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала на території України - в м.Полтава.

В обґрунтування вимог заяви повідомляє, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Тираспіль, Молдовська РСР, але відразу переїхахала з батьком до с.Кальчево Болградського району, звідки був родом батько, і виросла в цьому селі, але потім з родиною батьків переїхала до м.Полтава і у підлітковому віці деякий час - біля двох років жила знову в м.Тираспіль, у бабусі - маминої матері, яка хотіла там жити. Після смерті бабусі вона з матір`ю і батьком повернулася до с.кальчева, де й проживає станом на теперішній час - постійно. 31 липня 1993 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 і проживає з ним до цих пір, проте з-за родинних турбот (часто і тяжко хворів чоловік і дитина), вона не отримала паспорту громадянина України - має лише паспорт громадянина СРСР, тому, для того, щоб отримати наразі паспорт, вона змушена підтвердити факт проживання своєї матері на території України у певний час, оскільки інші періоди і факти, що вимагаються Законом для отримання нею, заявницею, паспорта громадянина України, - підтверджуються достатніми документами. Так, чинним законодавством вимагається, що для отримання громадянства України, їй, заявниці, необхідно надати докази постійного проживання когось з її батьків на території Української СРСР до 1991 року, відповідно до Закону України «Про громадянство України». Її мати - ОСОБА_3 , 1945 року народження, постійно проживала в м.Полтава з 23 листопада 1977 року по 11 липня 1984 року за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідною довідкою, проте їй, заявниці, було відмовлено у видачі паспорту громадянина України на підставі роз`яснення Болградського районного відділу Головного управління міграційної служби, який вважає, що даний лист не є достатнім доказом, тому їй необхідно встановити у судовому порядку факт, вказаний у цьому ж листі. У зв`язку з зазначеним, їй, заявниці було рекомендовано звернутись до суду з вимогою встановити факт постійного проживання матері на території України з 23 листопада 1977 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Полтава.

У судовому засіданні заявниця підтримала заявлені вимоги, надала пояснення, аналогічні викладеним в заяві, просила заяву задовольнити, та пояснила, що її прізвище до заміжжя було " ОСОБА_5 ", і в паспорті громадянина СРСР зазначене воно ж (російською " ОСОБА_6 "), але після одруження їй було з її волі присвоєно прізвище " ОСОБА_7 ", в неї й посвідка на постійне проживання на прізвище " ОСОБА_8 ", проте чому адвокат написала заяву до суду від її імені як " ОСОБА_5 " - вона не розуміє, вважала, що так правильно. Просить вважати правильним її прізвище як " ОСОБА_8 ".

Представник заінтересованої особи районного сектору Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області проти задоволення вимог заяви у судовому засіданні не заперечував, підтвердив, що заявниця дійсно зверталася до їхнього відділу з питанням отримання паспорту громадянина України, але для видачі їй паспорту необхідно підтвердити факт проживання її матері на території України.

Свідок ОСОБА_9 , 1994р.народження, у судовому засіданні підтвердила, що давно знає заявницю, яка є її матір`ю, і яка дійсно мала прізвище " ОСОБА_5 " до заміжжя, але після одруження їй присвоєне прізвище чоловіка - " ОСОБА_7 ".

Також свідок підтвердила, що вона з батьками з дня свого народження проживає у с.Кальчева Болградського району, відповідно, її матір - заявниця ОСОБА_1 - проживала разом з нею усе її, свідка, свідоме життя у с.кальчева.

Разом з ними деякий час проживала й ОСОБА_3 - її, свідка, бабуся - мати її матері - заявниці ОСОБА_1 . Потім бабуся ОСОБА_3 поїхала проживати до м.Одеса, але досі є зареєстрованою з ними, у с.Кальчева. Їй, свідку, відомо з родинних розмов, де проживали її мати, батько, бабуся і прабабуся, що жила в м.Тираспіль, що знаходиться в Р.Молдова. Вона точно знає і підтверджує, ОСОБА_10 - її, свідка, бабуся, - жила тривалий час в м.Полтава, погоджується, що період її проживання в цьому місті співпадає з часом, зазначеним в довідці - з 23 листопада 1977 року по 11 липня 1984 року.

Вислухавши у судовому засіданні заявницю, представника заінтересованої особи, свідків, дослідивши надані суду письмові матеріали, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно положень ст.ст.4 і 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, що встановлений цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1ст.3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 24.08.1991року чи 13.11.1991 року.

У судовому засіданні дослідженням наданих доказів, встановлено, що:

- згідно свідоцтва про народження (серії НОМЕР_1 , виданого 05.03.1968р. міським бюро РАЦС м.Тираспіль, а/з№280, а.с.4) заявниця ОСОБА_11 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження м.Тираспіль, Р.Молдова, її матір`ю є ОСОБА_12 ;

- 16.02.1984 року заявниця отримала паспорт громадянина СРСР на прізвище ОСОБА_11 ,(пасп. серії НОМЕР_2 , а.с.5);

- відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу (серії НОМЕР_3 , що було видане 31.07.1993р. Баннівською сільською радою Болградського району Одеської області, а/з №6, а.с.9) заявник змінила своє прізвище з " ОСОБА_5 " на " ОСОБА_8 ";

- 06.03.2018р. ОСОБА_13 , як особа, що не має громадянства, отримала посвідку на постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де й зареєстроване її місце проживання станом і на теперішній час (реєстраційний № НОМЕР_4 , орган, що видав довідку - №5101, а.с.6-7), також ОСОБА_1 має РНОКПП, та проживає за адресою: АДРЕСА_3 ;

- згідно довідки управління у справах громадянства і імміграції та реєстрації фізичних осіб в Полтавській області, від 09.03.11 за № 19/1679, - ОСОБА_3 , 1945 року народження, згідно ЖЕД м.Полтава була зареєстрована з 23.11.1977 року по 11.07.1984 рік за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8) - що підтверджує факт її проживання на території України - в м.Полтава саме з 23.11.1977 року до 11.07.1984 року.

Встановлення факту постійного проживання матері заявниці на території України має для заявниці юридичне значення та необхідне їй для отримання громадянства України.

Відповідно до ст.3 ЗУ "Про громадянство України", громадянами України є особи, що постійно проживали на території України, станом на 24 серпня 1991 року, а також особи, які проживали на території України, станом на 13 листопада 1991 року і не були громадянами інших держав.

За змістом Указу Президента України №215/2001 від 27.03.2001р., зазначений факт має бути підтверджений відповідним рішенням суду.

Відповідно до пп.1,2ч.1ст.3 ЗУ «Про громадянство України», громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України - 24.08.1991 року - постійно проживали на території України: "...особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» 13 листопада 1991 року, проживали в Україні і не були громадянами інших держав".

Згідно з п.8 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання ухвалених рішень, для встановлення причетності до громадянства України, відповідно до п.1 частини першої ст.3 Закону, особа, яка станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає, зокрема, судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України, станом на 24 серпня 1991 року.

Частиною 1 ст.315 ЦПК України передбачено перелік фактів, які встановлюються судом в порядку окремого провадження.

Згідно із ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.318 ЦПК України,у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, серед іншого, повинно бути зазначено докази, що підтверджують факт.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Факт проживання ОСОБА_3 (матері заявниці) на території України підтверджується довідкою управління у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб у Полтавській області№19/1679 від 09.03.2011, згідно якої ОСОБА_3 постійно проживала та була зареєстрована в м.Полтава з 23.11.1977р. до 11.07.1984р. за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8).

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про громадянство», особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

Листом Верховного Суду України, від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», роз`яснено, що суди встановлюють факти, які породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України.

Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України, або набрання чинності Законом, від 18 січня 2001 року «Про громадянство України», є підставою для оформлення належності до громадянства України, відповідно до Закону України «Про громадянство України».

Для встановлення факту належності до громадянства України, залежно від підстав цього встановлення, предметом розгляду у суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України, станом на 24 серпня 1991 року; постійного проживання на території України, станом на 13 листопада 1991 року; постійного проживання дитини на території України, станом на 24 серпня 1991 року, або станом на 13 листопада 1991 року; постійного проживання на території України батьків (одного з них) дитини або іншого законного представника, з яким дитина постійно проживала, станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року; постійного проживання особи на території України чи УРСР на момент набрання законної сили вироку суду; наявності родинних зв`язків заявника з його батьками (усиновителями, з дідом, бабою); постійного проживання на території України діда та баби заявника; народження на території України батьків заявника, діда чи баби тощо. У зазначених справах як заінтересовані особи повинні брати участь відповідні органи служб громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб.

Питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано, крім Закону України «Про громадянство України» також Указом Президента України, від 27 березня 2001 рок,у № 215/2001 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», яким затверджений Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.02.1995р., у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Суд, враховуючи вищевикладене, дійшов висновку, що ухвалення рішення про встановлення факту постійного проживання матері заявниці - ОСОБА_3 на території України не створює будь-яких самостійних юридичних наслідків, які б призвели до безпосереднього набуття заявницею громадянства України. Встановлення вказаного факту є лише одним з чинників, потрібних для отримання заявником ОСОБА_14 громадянства України у встановленому законом порядку.

Відповідно до Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України, від 27 березня 2001 року №215 та у відповідності до норм Закону України «Про громадянство України», вказане рішення разом з іншими документами є підставою для отримання заявницею громадянства України.

Беручи до уваги те, що встановлення факту постійного проживання на території України має для заявника юридичне значення та необхідне їй для отримання паспорту громадянина України, враховуючи наявність доказів на підтвердження постійного проживання на території України до 24.08.1991 року ОСОБА_3 , суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_14 про встановлення юридичного факту, - підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.2,4,10,13,315,319,354,355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Задовольнити заяву ОСОБА_14 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Болградський районний відділ Державної міграційної служби України.

Встановити та визнати факт постійного проживання з 23 листопада 1977 року до 11 липня 1984 року на території колишньої Української СРСР і теперішньої України громадянки України ОСОБА_3 , 1945 року народження, що є матір`ю заявниці ОСОБА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області з дотриманням вимог ст.356 ЦПК України, - протягом тридцяти днів з дня отримання його копії. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин. Законної сили рішення суду набирає після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст судового рішення виготовлено 22.01.2021 року.

Суддя А.В. Кравцова