Справа №557/1700/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 року смт. Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області у складі:

судді Пацка Д.В.,

секретар судового засідання Довгалець Н.М.,

номер справи 557/1700/19,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

позивач ОСОБА_2 ,

відповідач ОСОБА_3 ,

розглянувши відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Гоща за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулись до суду з позовом, вказуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх батько ОСОБА_4 .. Після його смерті відкрилась спадщина, на все належне їй майно.

Зазначають, що після смерті на спадщину не претендували, так як була жива мати ОСОБА_5 , яка в силу положення п. 3 ст. 1268 ЦК України, спадщину прийняла, так як проживала з батьком на момент його смерті, але оформити на себе не встигла в зв`язку зі смертю.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 , спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняла її дочка ОСОБА_3 оскільки проживала разом з нею на момент її смерті.

При цьому зазначають, звернувшись до ОСОБА_3 як спадкоємця який прийняв спадщину після смерті надати письмову згоду для прийняття спадщини, отримали відмову від останньої.

Зазначають, що до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини вчасно не звернулись, у зв`язку з тим що, проживають не за місцем знаходження спадщини, що відкрилась, а також були проблеми зі здоров`ям та матеріальним становищем, що перешкодило зібрати документи та звернутись до нотаріуса.

Вважають, що строк прийняття спадщини пропустили з поважної причини. А тому, просять суд визначити додатковий строк для подачі до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини.

Відповідач відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову не надав.

Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 12 листопада 2019 року вказана позовна зава прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 19 березня 2021 року підготовче провадження закрито та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 13 травня 2021 року, позовні вимоги ОСОБА_1 , залишено без розгляду.

Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювалися.

Адвокат Рудик В.Р. який діє в інтересах позивача ОСОБА_2 згідно ордеру серії РН-579 №26, в заяві на ім`я суду позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, справу розглянути без їх участі.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце повідомлялась належним чином.

На адресу суду надійшла заява від ОСОБА_3 , згідно якої, позов визнає повністю та просить розглянути справу без її участі.

Суд, дослідивши та оцінивши докази наявні в матеріалах справи приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач вправі визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це у заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Частиною четвертою цієї норми закону встановлено, що суд не приймає визнання позову відповідачем у справі, якщо таке визнання суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

З матеріалів справи дійсно вбачається, що відповідач визнав позовні вимоги.

При цьому суд виходить з того, що визнання відповідачем позову не є абсолютною і безумовною підставою для ухвалення судом рішення про задоволення позову.

Судом звертається увага, що вказана заява відповідача містить сумнівних характер, оскільки подана заява не відповідає вимогам, які містяться в ст. 183 ЦПК України та на думку суду не відповідає дійсній волі відповідача.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 видане 09 січня 2014 року виконавчим комітетом Садівської сільської ради Гощанського району Рівненської області.

Після смерті ОСОБА_4 , відповідно до ст.ст.1216-1223 ЦК України, відкрилась спадщина на все належне йому майно.

Із дослідженим матеріалів справи, судом встановлено, що за життя ОСОБА_4 заповіт не складався.

Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

З даних довідки Садівської сільської ради Гощанського району Рівненської області від 26 вересня 2019 року вбачається, що на момент смерті ОСОБА_4 разом з останнім в одному будинку проживали дружина ОСОБА_5 та дочка ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 15 липня 2016 року.

Із дослідженим матеріалів справи, судом встановлено, що за життя ОСОБА_5 заповіт не складався.

Із даних свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 10.03.1964 та свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 вбачається, що спадкодавець ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є батьками позивача ОСОБА_2 .

Натомість позивач ОСОБА_2 протягом шести місяців з часу відкриття спадщини із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталась, у зв`язку з тим, що проживає не за місцем знаходження спадщини, що відкрилась, а також були проблеми зі здоров`ям та матеріальним становищем, що перешкодило зібрати документи та звернутись до нотаріуса.

Тобто, з огляду на ч.1 ст.1272 ЦК України позивач вважаються таким, що не прийняв спадщину.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України.

Відповідно до абз. 2 цього пункту суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Абзацом 6 п. 24 постанови встановлено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У листі ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" звернуто увагу на те, що при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску зазначеного строку можуть визнаватися: тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо. Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 листопада 2018 року у справі №136/200/17 зазначив, що, як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України, до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини.

Аналогічний висновок зроблений у постанові Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року у справі №6-85цс12.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного частиною першою статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має ураховувати, що такі причини визначаються у кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи (постанова Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду у справі № 491/327/18 від 02.02.2021)

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Із змісту позовної заяви, судом встановлено, що позивачем не було своєчасно подано заяву про прийняття спадщини після смерті батька та матері, оскільки проживали не за місцем знаходження спадщини, що відкрилась, а також були проблеми зі здоров`ям та матеріальним становищем, однак доказів на підтвердження вказаних обставин не додано.

Отже, в порушення вимог ст.81 ЦПК України, якою визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, позивачем не подано жодного доказу наявності у неї певних об`єктивних перешкод, які б завадили їй вчинити певні визначені законодавством дії з прийняття спадщини.

Одним із принципів цивільного судочинства є змагальність сторін, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та відповідно, несе ризик настання наслідків, пов`язаний із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить висновку, що позивачем ОСОБА_2 не наведено причин, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Тому суд приходить висновку про відмову в задоволенні позову щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст.76, 78, 81, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити повністю за безпідставністю позовних вимог.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Рівненського апеляційного суду або через Гощанський районний суд Рівненської області (відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року) протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , код РНОКПП НОМЕР_6 .

С у д д я Д.В. Пацко