Справа №731/516/20
Провадження №2/731/27/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2021 року смт Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:

судді Савенка А.І.,

за участю секретаря Трохименко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

26 листопада 2020 року до Варвинського районного суду Чернігівської області надійшла вказана позовна заява.

В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг підписала заяву б/н від 26 березня 2014 року, згідно з якою отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Зазначена заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» і «Тарифами Банку», що викладені на банківському сайті, складають договір про надання банківських послуг. При цьому позивач АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Натомість ОСОБА_1 в порушення умов договору у встановлені строки кредит та інші передбачені договором платежі не сплачує, ухиляючись від виконання зобов`язань, що стало підставою для звернення до суду.

Позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 26 березня 2014 року у розмірі 24 682 грн 66 коп., а також 2 102 грн понесених судових витрат.

Провадження у справі відкрито 17 грудня 2020 року та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження на 18 січня 2021 року.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. У позовній заяві позивач зазначає, що в разі неявки відповідача не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та ухвалення заочного рішення. Крім того, до заяви додано клопотання про розгляд справи за відсутності позивача (а.с. 57).

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи без її участі, у якій позовні вимоги не визнала та просила відмовити у їх задоволенні.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зазначений позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26 березня 2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір б/н, згідно з умовами якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 12).

Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 , підтверджується зміна розміру кредитного ліміту (а.с. 10).

Відповідно до укладеного кредитного договору відповідач отримувала одну кредитну картку (а.с. 11), рух коштів по якій відображено у виписці банку (а.с. 52-53).

У заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця анкета-заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді.

Крім анкети-заяви, позивачем додано до позову паспорт споживчого кредиту (а.с. 13-14), Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» (а.с. 15) та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, які розміщені на сайті www.privatbank.ua (а.с. 16-44).

Згідно з наданими банком розрахунками заборгованість відповідача ОСОБА_1 станом на 14 жовтня 2020 року становить 24 682 грн 66 коп. та складається з 16 410,04 грн заборгованості за простроченим тілом кредиту; 1 209,74 грн - заборгованості за простроченими відсотками; 7 062,88 грн - заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст. 625 ЦК України (а.с. 6-8, 9).

У анкеті-заяві позичальника від 26 березня 2014 року, підписаній сторонами, не зазначена процентна ставка.

При цьому матеріали справи не містять підтверджень, що саме додані до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розуміла відповідач та ознайомилась і погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, а також підтверджень того, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та саме в таких розмірах і з таким порядком нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та правила.

Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розміщений на сайті www.privatbank.ua, які містяться в матеріалах справи не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 13 травня 2011 року шляхом підписання анкети-заяви. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитним коштами.

Інший висновок не відповідав би принципам справедливості, добросовісності, розумності та уможливив би покладення на слабшу сторону - споживача, невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

Такий правий висновок сформовано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у цивільній справі № 342/180/17.

З огляду на вищевикладене суд не вбачає підстав для задоволення клопотання представника позивача про здійснення огляду та фіксування змісту розділу 2.1 Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційном веб-сайті АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за посиланням https:privatbank.ua/terms, адже такий огляд не спростує тих обставин, що Умови неодноразово могли змінюватися самим АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у період з часу виникнення спірних правовідносин та до моменту звернення до суду із вказаним позовом. Крім того, огляд веб-сайту не змінить і тих обставин, що вони відповідачем не підписані та що саме ці Умови та правила розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку.

Роздруківка паспорта споживчого кредиту (а.с. 13-14), додана до позовної заяви, також не може бути належним доказом того, що сторони кредитного договору обумовили у письмовому вигляді розмір процентів за користування кредитом, оскільки у паспорті зазначено, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті, а інформація, наведена у паспорті, зберігає чинність та є актуальною лише у період з 23 квітня 2018 року до 08 травня 2018 року, тобто протягом 16 днів. Крім того, з вказаного паспорта неможливо встановити, яку саме кредитну картку отримав відповідач, та до якого кредиту відноситься дана інформація, оскільки ідентифікуючі відомості самого кредитного договору у паспорті відсутні. Разом з тим, відсутні докази і на підтвердження того, що паспорт підписувався кредитодавцем та споживачем у паперовому вигляді або за допомогою електронного цифрового підпису.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Зі змісту ст.ст. 526, 530 ЦК України вбачається, що зобов`язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки.

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки анкетою-заявою позичальника від 26 березня 2014 року, підписаною сторонами, не встановлена процентна ставка, то на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України з відповідача необхідно стягнути три проценти річних від простроченої суми, що за підрахунками суду становить 245,26 грн.

При цьому суд зауважує, що нарахування позивачем суми 7 062,88 грн, яка становить 86,40 відсотків від простроченої заборгованості за кредитом, з посиланням на ст. 625 ЦК України, прямо суперечить положенням ч. 2 ст. 625 ЦК України.

У зв`язку з тим, що відповідач допустила порушення зобов`язань, встановлених договором, доказів своєчасного та належного виконання кредитного договору не надала, вона має заборгованість за кредитом, на яку відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України нараховуються три відсотки річних від простроченої суми. В цій частини позовні вимоги підлягають задоволенню.

Проте правові підстави для стягнення з відповідача 86,40 відсотків річних з посиланням на ст. 625 ЦК України, з огляду на вищенаведене, відсутні.

Отже, позов підлягає частковому задоволенню, а сума, яка підлягає стягненню, становить 16 655,30 грн та складається з 16 410,04 грн заборгованості за тілом кредиту та трьох відсотків річних за період з 01 вересня 2019 року до 14 жовтня 2020 року у сумі 245,26 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір в сумі 2 102,00 грн, який відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (67,48 %).

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 141, 247, 263, 265, 273, 280-284, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», , юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, заборгованість за кредитним договором № б/н від 26 березня 2014 року станом на 14 жовтня 2020 року в сумі 16 655 (шістнадцять тисяч шістсот п`ятдесят п`ять) гривень 30 копійок та судовий збір у сумі 1 418 (одна тисяча чотириста вісімнадцять) гривень 43 копійки, а всього стягнути 18 073 (вісімнадцять тисяч сімдесят три) гривні 73 копійки.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Варвинський районний суд Чернігівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.І.Савенко