Провадження №2/447/317/21
Справа №447/422/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

(заочне)

28.05.2021 Миколаївський районний суд Львівської області в складі судді Головатого А.П., за участю секретаря судового засідання Венгер Л.М.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у м. Миколаїв Львівської області справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Процесуальні дії у справі.

19.02.2021 АТ КБ «ПриватБанк», яке являється правонаступником ПАТ КБ «ПриватБанк», звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , відповідно до якого просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 132 813,15 грн. та судові витрати у розмірі 2 270,00 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з метою отримання банківських послуг ОСОБА_1 підписав заяву №б/н від 17.08.2018, згідно якої для користування кредитним картковим рахунком отримав у користування кредитну картку із встановленим кредитним лімітом, який в подальшому неодноразово змінювався. Відповідач користувався послугами банку та кредитними коштами на власний розсуд, зобов`язання за кредитним договором виконував неналежним чином, у зв`язку із чим виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 08.02.2021 становить 132 813,15 грн.

11.03.2021 до Миколаївського районного суду Львівської області надійшла відповідь на запит про місце проживання (перебування) та реєстрації відповідача.

Зі змісту відповіді на запит встановлено, що зареєстроване місце проживання відповідача АДРЕСА_1 .

15.03.2021 суд прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі, постановив, що справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалу суду від 15.03.2021, копію позовної заяви та доданих до неї документів отримано 27.03.2021 членом родини ОСОБА_1 , що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося до суду (а.с. 146).

23.04.2021 суддею постановлено ухвалу щодо розгляду справи в судовому засіданні з викликом сторін та призначено судове засідання у справі.

Крім цього, згідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України, судом здійснювався виклик відповідача шляхом опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України.

Представник позивача 28.05.2021 подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, не заперечував щодо постановлення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення такого.

Згідно ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд встановив.

17.08.2018 відповідач підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в «ПриватБанку» (а.с. 32). У даній заяві зазначено прізвище, ім`я та по-батькові відповідача, його дата народження, РНОКПП, паспортні дані, адреса проживання та номер телефону. Перед підписом відповідача друкованим шрифтом зазначено: «Підписанням цієї анкети-заяви, я, відповідно до ст. 634 ЦК України, у повному обсязі приєднуюсь до Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», які розміщено на офіційному сайті банку в мережі інтернет за адресою privatbank.ua», та які разом із пам`яткою клієнта і тарифами становлять договір банківського обслуговування, примірник якого отримав шляхом самостійного роздрукування. Погоджуюсь зі збільшеним строком позовної давності, зазначеним у Умовах та правилах, та з тим, що зміни до них вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадку коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє мене про внесені зміни шляхом використання визначених Умовами та правилами, каналів зв`язку. Продовження користування послугами банку після дати публікації на сайті банку змінених Умов та правил, є підтвердженням мого погодження та повного і безумовного прийняття зміненої редакції» (а.с. 32).

Згідно копії паспорту споживчого кредиту, наданого позивачем, сторонами досягнуто згоди щодо основних умов кредитування, процентної ставки, порядку повернення кредиту, штрафів щодо прострочення платежів за кредитом, про що свідчить його проставлений підпис та дата 17.08.2018 (а.с. 33-34).

З довідки про видачу кредитних карток (а.с. 29), встановлено, що відповідачу 17.08.2018 було видано 1 (одну) таку картку, строк дії якої закінчився у серпні 2019 року.

Згідно з довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на відповідача (а.с. 28): з 13.08.2018 кредитний ліміт встановлено у розмірі 0,00 гривень, який 03.09.2018 збільшено до 31 500,00 гривень, та у той же день зменшено до 12 000,00 гривень; 03.09.2018 кредитний ліміт збільшено до 75 000,000 гривень; 04.09.2018 кредитний ліміт зменшено до 0,00 гривень.

Враховуючи наведене, встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до укладеного договору № б/н від 17.08.2018, отримав можливість користуватися послугами банку, зокрема використовувати кредитні кошти в межах встановленого кредитного ліміту на картку. Банк виконав зобов`язання, надавши відповідачу можливість користуватись кредитними коштами. Відповідач, взяті на себе зобов`язання не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість, яка, згідно із розрахунком позивача, станом на 08.02.2021 становить 132 813,15 грн., з яких: 76 736,07 грн. заборгованість за кредитом; 56 077,08 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Оцінка суду.

Щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він фактично був ознайомлений, що ствердив своїм підписом.

Судом встановлено, що заборгованість, яка є предметом даного спору виникла у відповідача починаючи з 17.08.2018. Позивач встановив йому кредитний ліміт, який у подальшому збільшувався до 75 000,00 гривень. Відповідач був обізнаний з розміром встановленого йому кредитного ліміту, його подальші зміни, оскільки починаючи з 17.08.2018 почав здійснювати зняття готівки з кредитної карти та розраховуватися нею у межах встановленого кредитного ліміту, що стверджується випискою за договором №б/н від 17.8.2018 (а.с. 15-27).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача.

Таким чином, у відповідача виник обов`язок повернути позивачу грошові кошти отримані за кредитним договором у розмірі та на умовах встановлених договором.

Враховуючи наведене, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту у розмірі 76 736,07 гривень, яка входить у межі кредитного ліміту, який був встановлений позивачем, та який був фактично наданий відповідачу, згідно з випискою за договором від 17.08.2018 № б/н.

Щодо заборгованості за відсотками.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі її розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилаючись на Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг як невід`ємні частини спірного договору, паспорт споживчого кредиту, у яких визначено, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування.

У позовній заяві позивач зазначає, що при підписанні заяви відповідач підтвердив, що ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку (а.с. 35-123). На підтвердження автентичності Умов та правил надання банківських послуг до справи долучено наказ про їх затвердження (а.с. 124-127).

Суд бере до уваги доводи позивача з цього приводу та зазначає таке.

За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, відповідач підтвердив своїм підписом, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, та зобов`язався виконувати їх умови.

Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Частиною 2 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцептуючи пропозицію Банку відповідач підписом у анкеті-заяві визнав та погодився на запропоновані банком умови користування його послугами.

Також, одночасно із вищезазначеним свідченням приєднання до угоди, відповідач підтвердив дію договору фактом користування картковим рахунком та використання кредитних коштів, що повністю узгоджується з ч. 2 ст. 642 ЦК України, згідно якої особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції.

Отже, існують підстави вважати, що сторонами належно обумовлено умови користування кредитними коштами та позичальнику належним чином повідомлено про умови кредитування.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, що містяться у справі, оцінивши їх, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім цього, відповідачем не подано жодного доказу на спростування розрахунку поданого позивачем та належного виконання зобов`язань за договором.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що суд прийшов висновку щодо задоволення позову, судовий збір слід стягнути з відповідача у розмірі 2270,00 гривень на користь позивача.

Керуючись ст. 76, 81, 89, 223, 247, 263, 264, 265, 279, 280, 282, 284 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 132 813 (сто тридцять дві тисячі вісімсот тринадцять) гривень 15 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк».

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», місцезнаходження: вул. Грушевського, 1-Д, м. Київ, 01001, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 14360570.

Відповідач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складено 28.05.2021.

Суддя Головатий А. П.