УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2021 року м. Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі
Головуючого судді Левченка А.М.,
секретаря судового засідання Черкасової О.В.,
представника заявника ОСОБА_1 ,
представника заінтересованої особи Міщенко І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області, про встановлення факту постійного проживання на території України,
ВСТАНОВИВ
В листопаді 2020 року до суду з заявою, через свого представника, звернувся заявник ОСОБА_2 , заінтересована особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області, в якій просив суд встановити факт постійного (безперервного) проживання на законних підставах на території України ОСОБА_3 , протягом останніх 5 років.
В обгрнунтування заяви зазначено, що у зв`язку з тривалим проживанням заявника на території України постало питання прийняття його до громадянства України. Для цього заявнику, на виконання ст. 9 Закону України Про громадянство України необхідно підтвердити безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років. Факт постійного проживання на території України заявник обґрунтовує, зокрема, фактом закінчення ним школи на території України у 2002 році, у 2005 році закінченням професійного ліцею, з 2008 року перебуває у цивільному шлюбі, та має двох дітей 2011, 2019 року народження. Згідно виписки з ЄДР з 2018 року є ФО-П. Відповідно до довідки Посольства Республіки Вірменія заявник не є громадянином цієї республіки та паспортом громадянина не документований. Протягом 2020 року заявник фактично постійно проживає у м. Маріуполь. На підтвердження своїх доводів надає відповідні копії документів
Від заінтересованої особи Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області надійшли письмові пояснення щодо заяви, в яких, аналізуючи додані до заяви копії документів, на які заявник посилається у своїй заяві, вважає, що факт постійного проживання ОСОБА_3 на території України протягом останніх п`яти років не підтверджується.
В судовому засіданні представник заявника адвокат Пудак О.І. вимоги заяви підтримала. Представник заінтересованої особи ОСОБА_4 проти задоволення заяви заперечувала.
Отже, заслухавши представників учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи в порядку окремого провадження виник спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
За таких обставин заяву слід залишити без розгляду, що не позбавляє права на звернення до суду з аналогічними вимогами, але в порядку позовного провадження на загальних підставах.
Керуючись ст. 260, 293, 294 ЦПК України, суд
ПОСТАНОВИВ
Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області, про встановлення факту постійного проживання на території України, залишити без розгляду.
Роз`яснити заявнику його право на звернення до суду з позовом на загальних підставах.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали складений 27 травня 2021 року.
Суддя А.М. Левченко