СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/9639/18

пр. № 2-о/759/53/21

25 травня 2021 року Святошинський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Коваль О.А. присяжних: Яремус-Байсанова А.М., Щербаков Ю.Д. при секретарі Проневич В.В. за участю ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 представника заінтересованої особи Подкопаєвої І.А. розглянувши в приміщенні суду в м.Києві у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), заінтересовані особи: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 ), Служба у справах дітей Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації (03148, м. Київ, вул. Г. Юри, 9), Подільський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві (04070, м. Київ, вул. Борисоглібська, 6) про усиновлення дитини,

ВСТАНОВИВ: Заявник звернувся до суду з даною заявою про усиновлення обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, який зареєстровано Дніпровським районним у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, за відповідним актовим записом № 784. Батько дитини, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , має намір усиновити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки вони з дружиною та ОСОБА_6 проживають однією сім`єю в квартирі, де для дитини створені належні умови для проживання. Дитина сприймає позивача як батька, оскільки іншого батька він не пам`ятає, дитина забезпечена всім необхідним для духовного та фізичного розвитку, відвідує дошкільний навчальний заклад та різні додаткові заняття. ОСОБА_1 працює в ТОВ «ВК «РВТ-Майстер менеджером зі збуту з 03.10.2016р. та має стабільний дохід. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 08 квітня 2019 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Зокрема, прийнято рішення про усиновлення заявником ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (паспорт НОМЕР_1 виданий 07.04.2011 року Святошинським РУ ГУ МВС України в м. Києві, місце народження - місто Київ) громадянином України, - малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця Україна, м. Київ. Також, цим рішенням суду, зобов`язано Подільський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві внести зміни в актовий запис про народження дитини № 107 від 18.01.2013 року, (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ), складений відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві на ОСОБА_6 , змінивши прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_8 », по-батькові з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_10 », в графі «батько» виключити « ОСОБА_5 » та записати « ОСОБА_1 », власне ім`я дитини, її повну дату народження, місце народження та графу «мати» залишити без змін. Після внесення змін до актового запису про народження видати нове свідоцтво про народження дитини. Постановою Київського апеляційного суду від 26.06.2019 року рішення Святошинського районного суду м. Києва від 08 квітня 2019 року залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 26 лютого 2020 року рішення Святошинського районного суду м. Києва від 8 квітня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 26 червня 2019 року скасувано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. У квітні 2020 року вказану цивільну справу передано на розгляд головуючому судді Святошинського районного суду м. Києва Коваль О.А., яка 03.04.2020 року відкрила провадження та призначила справу до судового розгляду. Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав вимоги, та просив задовольнити їх у повному обсязі, стверджував, що в змозі створити всі умови для належного виховання дитини, її утримання, забезпеченя всім необхідним. Заінтересована особа ОСОБА_2 , яка є матір"ю малолітнього ОСОБА_6 в судовому засіданні просила заяву її теперішнього чоловіка ОСОБА_1 задовольнити повністю, зокрема надати дозвіл на всиновлення ним її сина ОСОБА_6 та у зв"язку з чим змінити сину прізвище ОСОБА_6 на ОСОБА_8 та побатькові ОСОБА_6 на ОСОБА_10 , внісши відповідні зміни до актового запису про народження дитини та свідоцтво про народження сина. Представник заінтересованої особи Служби у справах дітей Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації в судове засідання свого представника не направили, письмово просили розглядати справу без їх участі, постановивши рішення в інтересах дитини, зазначено, що про доцільність усиновлення ОСОБА_1 ОСОБА_6 надано Службою відповідний висновок від 01.08.2018 року за № 107-40/5378, а щодо заяви баби та діда дитини про збереження між ними та дитиною правового зв"язку, то таку має розглянути суд (т.2 а.с. 183). Подільський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання свого представника не направив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заінтересована особа ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та представник ОСОБА_11 у судовому засіданні проти усиновлення дитини заявником заперечували, вказуючи, що заявник не може забезпечити дитину необхідним для духовного та фізичного розвитку, матеріально. Крім того, просили зберегти правовий зв"язок діда та баби з єдиним онуком ОСОБА_6 пояснивши суду, що їх єдиний син ОСОБА_5 помер від тяжкої онкологічної хвороби, після смерті якого залишився єдиний кровний зв"язок з єдиним онуком, якого вони дуже люблять, та участь у житті якого хочуть приймати повноцінно. Пояснили і те, що за життя сина у них з невісткою були дружні відносини, вони часто привозили та залишали у них онука. Влітку всі разом відпочивали на їх дачі, за цей час виник тісний контакт з дитиною, яку вони дуже люблять. Коли їх син захворів, вони організували та оплатили коштовне лікування за кордом та проживання там і невістки. Весь цей час лікування сина за кордом, онук жив разом з ними, вони за ним доглядали, виховували, тощо, створювали всі можливі умови, щоб дитина не відчувала відсутність батьків. Після смерті сина, колишня невістка забрала дитину і переїхала до своїх батьків. Згодом невістка вийшла заміж за ОСОБА_1 та перестала давати їм можливість бачитися з онуком. Лише постановою Київського апеляційного суду від 15.08.2018 року було зобов"язано ОСОБА_2 усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_3 у спілкуванні з онуком та визначено графік зустрічей з онуком. ОСОБА_4 також у судовму засіданні зазначив, що їх єдиним спадкоємцем є їх єдиний онук ОСОБА_6 , але якщо не зберегти правового зв"язка між ними, то можуть виникнути проблеми зі спадкуванням. Вислухавши пояснення заявника, заінтересованих осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , представника заінтересованої особи, вивчивши всі матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності та співставленні, суд встановив наступне. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , виданого 18.01.2013 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, народився ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьками якого є ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а.с. 15). Відповідно до свідоцтва про смерть, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.23). З 04.05.2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, який зареєстровано Дніпровським районним у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, за відповідним актовим записом № 784 (а.с. 16). Конвенція про права дитини визначає, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. При вирішенні питання щодо усиновлення компетентні органи повинні забезпечувати, щоб найкращі інтереси дитини враховувалися в першочерговому порядку. Усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя (стаття 207 СК України). Стаття 223 СК України визначає, що особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Така заява підлягає розгляду у порядку окремого провадження. Відповідно до статей 224, 225 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 3) мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; 4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; 5) особу дитини та стан її здоров`я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Згідно із п. 6 постанови Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав » № 3 від 3.07.2007 року вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитини відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. 1-3 ст. 218 СК ( 2947-14 ) щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Відповідно до висновку про стан здоров`я від 14.05.2018 року та 01.02.2019р. ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є здоровим. Згідно з договором оренди квартири від 26.11.2017 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 проживають за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 24). З акту обстеження умов проживання, затвердженого Службою у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації вбачається, в орендованій квартирі проживають ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 (а.с. 20). Відовідно до нотаріально посвідченої заяви від 07.05.2018р., ОСОБА_2 дає згоду на усиновлення її малолітнього сина ОСОБА_6 її чоловіком ОСОБА_1 (а.с. 17). ОСОБА_1 займає посаду менеджера зі збуту, що підтверджується довідкою про доходи ВК «РВТ-Майстер»(а.с. 13). На підставі довідки, виданої для усиновлення Департаментом інформаційних технологій Міністерства внутрішніх справ України, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , станом на 15.05.2018 року до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с. 12). Згідно з висновком від 01.08.2018 року, № 107-40/5378 Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування вважає усиновлення малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянином України ОСОБА_1 доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини (а.с. 92-93). Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ч. 1 ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства»). З"ясовано у судовому засіданні і те, що ОСОБА_1 займається вихованням ОСОБА_6 , матеріально забезпечує та з метою створення повноцінної сім`ї бажає його усиновити, відчуває спорідненість з дитиною. Таким чином, передбачених законом підстав, які виключають можливість усиновлення дитини заявником, даним судом не встановлено, є всі підстави вважати, що дитині створені необхідні умови для проживання, передбачені законом, заявник бажає бути усиновителем дитини з метою надання їй батьківської любові та домашнього затишку і здатний забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини. Виходячи з цього, суд вважає, що заява в частині усиновлення підлягає задоволенню. Щодо іншої частини заяви, зокрема внесення змін до актового запису про народження дитини, то слід зазначити наступне. Згідно зі ст. 233 Сімейного кодексу на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи державний орган реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове свідоцтво про народження з врахуванням нових змін. Відповідно до п. 9 постанови Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 3.07.2007 року за наявності клопотання заявників суд вирішує питання про зміну прізвища, імені та по батькові, дати й місця народження дитини відповідно до статей 229-231 СК України. При цьому слід мати на увазі, що зміни вносяться не до свідоцтва, а до актового запису про народження дитини. Разом з тим, слід врахувати і таке. При вирішенні питання щодо усиновлення компетентні органи повинні забезпечувати, щоб найкращі інтереси дитини враховувалися в першочерговому порядку. Усиновлення як специфічна правова конструкція здійснює вплив практично на усі цивільно-правові відносини за участі усиновленого, у яких присутній особистісний елемент, у тому числі на його правовий зв`язок із родичами за походженням. Усиновлення є юридичним фактом, внаслідок якого виникають, змінюються та припиняються правовідносини. Насамперед, здійснення усиновлення носить характер правовстановлюючого факту, адже після здійснення усиновлення виникає новий комплекс правовідносин, прав та обов`язків між суб`єктами цих правовідносин. Внаслідок факту усиновлення виникають відносини не тільки між усиновлювачем та особою, яку усиновляють, але й з іншими членами сім`ї та родичами усиновлювача. Окрім цього, внаслідок усиновлення припиняється правовий зв`язок (а відповідно й правовідносини) між батьками та особою, яка усиновлена. Крім цього, це тягне за собою і припинення правовідносин, які існують між усиновлюваною дитиною та іншими членами сім`ї й родичами. Правові відносини припиняються з обома батьками, навіть якщо у якості усиновителя виступає одна особа, а також незалежно від того, чи записані вони батьками чи ні. Стаття 233 СК України, яка встановлює правові наслідки усиновлення, передбачає, що у разі, якщо після смерті одного з батьків другий з батьків дитини вступив у повторний шлюб і його дружина, чоловік у повторному шлюбі бажають усиновити дитину, баба, дід дитини з боку того з батьків, хто помер, мають право подати до суду заяву про збереження між ними та дитиною, яку усиновлюють, правового зв`язку. Суд розглядає таку заяву одночасно із заявою про усиновлення і задовольняє її, якщо це відповідає інтересам дитини. Це положення відображає гуманність сімейного законодавства, яке йде назустріч людям, які втратити сина (доньку), батька, і бажають зберегти зв`язки з внуком, братом (сестрою). Суд може прийняти рішення про збереження правового зв`язку у тих випадках, коли дитина знає цих родичів, має до них певну прив`язаність, а припинення контактів з ними може нанести дитині тяжку психологічну травму. Збереження правового зв`язку має певні наслідки, зокрема щодо усиновлення. Так, відповідно до ст. 1260 ЦК України у цьому випадку у разі смерті його баби, діда за походженням усиновлений має право на спадкування за правом представлення, а у разі смерті його брата, сестри за походженням - має право на спадкування як спадкоємець другої черги. У разі смерті усиновленого його баба, дід, брат, сестра за походженням спадкують на загальних підставах. Слід вказати, що дозвіл суду на збереження правових зв`язків усиновлюваного з родичами або одним з батьків повинен бути відображений у рішенні суду про усиновлення. Такий дозвіл надасть батькові (матері) чи родичам померлого батька (матері) окрім іншого й право на спілкування з усиновленою дитиною відповідно до ст. ст. 153, 257 СК України. Відсутність вказівки про збереження правових зв`язків означає, що правовідносини усиновлюваного з обома батьками є припиненими, навіть якщо усиновлювачем є одна особа. Таку заяву про збереження між дитиною правового зв`язку було подано батьками померлого ОСОБА_5 , тобто дідом та бабою дитини ОСОБА_6 , а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Відповідно до вимог статті 232 СК України суд зберігає правовий зв`язок між особою, яка усиновлена, та її дідом і бабою з боку того з батьків, хто помер, у разі, якщо це відповідає інтересам дитини. Вирішуючи таку заяву баби та діда ОСОБА_6 , а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд дійшов висновку про необхідність збереження між ними правового зв"язку з огляду на те, що перш за все це відповідатиме інтересам дитини. Зокрема, у судовому засіданні з"ясовано та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не заперечується, наданими доказами підтверджується, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 наразі спілкуються з дитиною, проводять разом час, дитина їх ідентифікує як бабу та діда, вони всі мали та наразі мають добрі стосунки, а тому продовження таких суд вважає є в інтересах дитини. Враховуються судом і те, що у ОСОБА_4 у власності є квартира АДРЕСА_5 , садовий будинок в АДРЕСА_6 , що у поєднанні з поясненнями ОСОБА_4 щодо потенційної спадкової маси для їх єдиного онука, суд оцінює як майнові інтереси дитини, які також необхідно враховувати. Враховується судом і особисті характеристи вказаних осіб, зокрема ОСОБА_3 з 2007 року і по теперішній час працює в Науково-дослідному інституті інформатики і права Національної академії правових наук України на посаді виконуючого обов"язки завідувача науково-технологічної лабораторії систематизації нормативно-правової інформації науково-дослідного центру проблем інформатизації законодавчого процесу та управління, де характеризується позитивно. ОСОБА_4 працює на посаді доцента кафедри транспортного будівництва та управління майном Національного транспортного Університету, має державні нагороди, тобто спілкування з якими дитина матиме тільки позитивні наслідки та навики, формування правильного світогляду у поєднані з родинною гармонією та підтриманням родової прив"яки. Суд, також вважає в інтересах дитни мати повну інформацію відносно свого біологічного батька та відповідно свого походження та родинного коріння, що не завадить їй наразі зростати у повноцінній сім"ї. Враховуючи наведене та керуючись Законом України «Про охорону дитинства», Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», керуючись ст.ст. 207, 208, 211-213, 217, 218, 224, 233 СК України, ст.ст. 258, 259 263-265, 273, 310-314 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про усиновлення дитини, задовольнити частково.

Дозволити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцю м. Києва, громадянину України усиновити малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . В іншій частині заяви ОСОБА_1 , відмовити.

В силу ст. 232 СК України зберегти правовий зв"язок між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та його бабою ОСОБА_3 , ( АДРЕСА_3 ) та дідом ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 ). Відмовити у внесенні змін в актовий запис № 107 від 18 січня 2013 року про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 щодо прізвища та по батькові дитини. Залишити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , прізвище " ОСОБА_6 ", ім"я та по батькові " ОСОБА_6 ". Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції. Рішення суду на бирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 цього Кодексу. Повний текст рішення виготовлено 28.05.2021 року.

Суддя Коваль О.А.

Присяжні Яремус-Байсанова А.М.

Щербаков Ю.Д.