Справа № 535/835/20
Провадження № 4-с/535/2/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2021 року Котелевський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді Цвітайла П.В., за участю секретаря судового засідання Балали Л.В., з участю представника скаржника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Котельва скаргу ОСОБА_2 на неправомірні дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) Лукмасла Миколи Миколайовича, щодо винесення постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 12.08.2020 року, постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 12.08.2020 року по зведеному виконавчому провадженню ЗВП № 57489912 та скасування зазначених постанов, заінтересовані особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ;-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою в якій просить визнати неправомірними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно - Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) Лукмасла Миколи Миколайовича щодо винесення постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 12.08.2020 року, постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 12.08.2020 року по зведеному виконавчому провадженню ЗВП № 57489912 до складу якого входить виконавче провадження ВП № 51338006 з виконання виконавчого листа № 535/44/16-ц від 29.04.2016 року, виданого Котелевським районним судом Полтавської області про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 у розмірі 586111,97 грн, та скасування зазначених постанов.

В обґрунтування скарги ОСОБА_2 зазначив, що оскаржувані постанови, винесені з порушенням ст.ст. 28, 56 Закону України «Про виконавче провадження» та пункту 10 розділу 8 Порядку звернення стягнення на майно боржника Інструкції з організації примусового виконання рішень. Зокрема, опис та арешт майна боржника проводився без його присутності; не здійснено перевірку наявності на земельній ділянці комунікацій, у постанові відсутні підписи боржника та стягувана; описана земельна ділянка площею 1,1959 га, з кадастровим номером :30:002:2197, створена шляхом об`єднання двох земельних ділянок площею 0,1724 га, та 1,0235 га, які перебувають під іпотекою.

Крім того, щодо незаконності постанови від 12.08.2020 року про опис огорожі, воріт, замощення, комунікацій, кабельних мереж, боржник зазначає, що державний виконавець лише часткового описує майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , порушуючи його цілісність та технічне призначення, так як за даною адресою розташований майновий комплекс бази обслуговування автотранспорту, що є капітальним будівництвом та відноситься до категорії нерухомого майна. Однак державним виконавцем описано всі ці речі як рухоме майно, що в свою чергу занижує вартість майна.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.09.2020 року справу було розподілено та передано судді Цвітайлу П.В.

Ухвалою судді Котелевського районного суду Полтавської області від 11.09.2020 року вищезазначену скаргу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду.

Учасники справи, належним чином, завчасно, повідомлені про розгляд справи, в судове засідання не з`явились, що у відповідності до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, не перешкоджає розглядові справи.

Від скаржника ОСОБА_2 надійшла письмова заява в якій він просить розгляд справи провести без його участі. Заявлені вимоги підтримує повністю, посилаючись на обставини викладені у скарзі.

Представник скаржника ОСОБА_2 , ОСОБА_8 скаргу підтримав в повному обсязі, просить суд задовольнити скаргу з підстав викладених в письмовій скарзі. Зазначивши суду, що на його думку постанови винесені державним виконавцем від 12.08.2020 року підлягають скасуванню, а його дії є неправомірними.

Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) Лукмасло М.М. надав суду письмову заяву від 17.09.2020 року в якій просить розгляд скарги провести без його участі. У задоволенні скарги просить відмовити у повному обсязі (т.1 а.с. 110-115).

Заінтересовані особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про час та місце проведення судового розгляду повідомлялися в установленому законом порядку. Заінтересовані особи про причини неявки у судове засідання не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи від заінтересованих осіб до суду не надходило.

Суд, системно дослідивши матеріали скарги, вивчивши правові норми, які регулюють дані правовідносини, заслухавши пояснення представника скаржника, свідка, приходить до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст.451 ЦПК України у разі встановлення обгрунтованості скарги визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу ДВС усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

За змістом наведених норм однією з обов`язкових умов для задоволення скарги є доведеність факту порушення прав заявника внаслідок дій виконавця. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, а заявник посилається лише на формальне порушення закону у суду немає правових підстав для задоволення скарги.

На виконанні у головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) Лукмасла М.М. перебуває зведене виконавче провадження № 57489912.

До складу зведеного виконавчого провадження ЗВП № 57489912 входять:

- виконавче провадження ВП № 48905406 з виконання виконавчого листа № 535/935/14-ц від 12.11.2014 року, виданого Котелевським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості за договором позики у сумі 66462 доларів США, що в гривневому еквіваленті на час розгляду справи в суді становить 860 682, 90 грн.

- виконавче провадження ВП № 48905532 з виконання виконавчого листа № 535/935/14-ц від 12.11.2014 року, виданого Котелевським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 8575,59 грн.

- виконавче провадження ВП № 51338250 з виконання виконавчого листа № 535/44/16-ц від 29.04.2016 року, виданого Котелевським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судового збору в сумі 551,21 грн.

- виконавче провадження № ВП 51338006 з виконання виконавчого листа №535/44/16 від 29.04.2016 року, виданого Котелевським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 боргу в сумі 586111, 97 грн.

- виконавче провадження ВП № 53221598 з виконання виконавчого листа №535/588/16-ц від 31.08.2016 року, виданого Котелевським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 боргу у сумі 705476,01 грн.

- виконавче провадження ВП № 49196599 з виконання виконавчого листа № 535/690/15-ц від 16.10.2015 року, виданого Котелевським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 заборгованості за договором позики в сумі 778892,38 грн., судові витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 4141,20 грн., та витрат на правову допомогу в сумі 4409,60 грн. Всього 787443,18 грн.

- виконавче провадження ВП № 53093723 з виконання виконавчого листа № 535/61/16-ц від 04.11.2016 року, виданого Котелевським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5 судових витрат у сумі 3639,25 грн.

Відповідно до частин першої, другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ст.13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

З метою забезпечення виконання рішення суду, державним виконавцем винесено: постанову від 12.08.2020 року про опис та арешт майна (коштів) боржника, відповідно до якої описано та накладено арешт на огорожі №1,23,3,5, ворота №4, замощення №6, кабельні мережі та комунікації, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та постанову від 12.08.2020 року про опис та арешт майна(коштів) боржника, відповідно до якої описано та накладено арешт на земельну ділянку площею 1,1959 га, кадастровий номер: 532255100:30:002:2197, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ч. 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

Згідно ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Наведена норма вказує на виключне право державного виконавця, як посадової особи органу державної влади щодо накладення арешту на майно боржника саме під час примусового виконання рішення у виконавчому провадженні. Накладення арешту на майно боржника є заходом забезпечення виконання судового рішення та збереження його є правомірним до виконання рішення суду.

Арешт майна полягає у обмеженні розпорядження, володіння і користування майном, тобто накладення арешту на майно є обмеженням прав власника і в оскаржуваних постановах від 12.08.2020 року не ставиться питання щодо його реалізації.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Скаржником ОСОБА_2 у скарзі не зазначено обставин, за яких на вказане вище майно не може бути накладено арешт.

Оскаржувані постанови про опис та арешт майна боржника від 12.08. 2020 року містить всі необхідні відомості у розумінні ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження».

Доводи боржника про неправомірність накладення арешту на майно боржника є неспроможними, оскільки такі дії виконавця прямо передбачені частинами 1 та 2 статті 48, статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» та спрямовані на забезпечення виконання рішення суду.

Відповідно до вимог п. п. 4.5.4, 4.5.5 Інструкції для проведення реалізації нерухомого майна державним виконавцем збираються документи, що характеризують об`єкт нерухомості (копія технічного паспорта на житловий будинок, квартиру тощо) та копії документів, що підтверджують право власності або інше речове право на нерухоме майно. Вказані документи збираються державним виконавцем одразу після проведення опису майна.

Крім того, матеріали справи не містять та скаржником не надано суду доказів на підтвердження того, що адресою: АДРЕСА_1 , розташований нерухоме майно, як цілійсний майновий комплекс - бази обслуговування автотранспорту.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.09.2020 року реєстраційні записи, щодо реєстрації нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 відомості відсутні.

Указуючи, що оскаржувана постанова про опис та арешт майна не містить підпису скаржника ОСОБА_2 як боржника, скаржник не указує, яким чином ця обставина впливає на його права та обов`язки. Також враховується, що положення розділу VII Закону України «Про виконавче провадження» не містять вимоги про обов`язкову участь боржника у проведенні опису та арешту майна, однак боржник повідомлявся про час і місце проведення опису майна (принаймні доказів зворотнього нею не надано), тому дана процедура відбулася за її відсутності.

Таким чином, при системному аналізі скарги, матеріалів цивільної справи, а також враховуючи, що судові рішення фактично виконуються, дає суду підставу вважати, що формальні обставини зазначені скаржником, невірне зазначення адреси боржника, відсутність боржника під час проведення опису майна, та інші обставини вказані в сакрзі, не мають ніякого правового значення для захисту прав скаржника (боржника), оскільки дані обставини ніяким чином не перешкоджали Державній виконавчий службі виконувати судові рішення про стягнення заборгованості.

З огляду на наведене вище, виходячи із загальних правових норм цивільно-процесуального права, практики Європейського суду щодо обов`язковості судових рішень, суд вважає, що підлягають скасуванню і визнанню протиправними лише такі рішення Державної виконавчої служби і державного виконавця, які перешкоджають або роблять взагалі не можливим виконання законного рішення суду, яке набрало законної сили відповідно до вимог і у спосіб, передбачений чинним Законом України «Про виконавче провадження», що в свою чергу узгоджується і з вимогами Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також усталеної практики ЄСПЛ з цього питання.

За таких обставин права ОСОБА_2 , як (боржника) ніяким чином взагалі не порушені.

Враховуючи вищевикладене, оскаржувані постанови про опис та арешт майна боржника від 12.08.2020 року відповідають вимогам, визначеним Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень.

За вищезазначених обставин, суд дійшов висновку, що державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) Лукмасло М.М. під час виконання зведеного виконавчого провадження ЗВП № 57489912 діяв в межах повноважень, встановлених законом України «Про виконавче провадження», а тому підстави для задоволення скарги ОСОБА_2 відсутні.

Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_2 повністю, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності, відповідно до вимог п. п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України.

Керуючись ст. ст.4, 12, 13, 76, 81, 260-261, 354, 447-453 ЦПК України, ст. ст. 57, 58 Закону України «Про виконавче провадження», суд;-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_2 на неправомірні дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) Лукмасла Миколи Миколайовича, щодо винесення постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 12.08.2020 року, постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 12.08.2020 року по зведеному виконавчому провадженню ЗВП № 57489912 та скасування зазначених постанов, заінтересовані особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , відмовити повністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:

В повному обсязі ухвалу складено 28.05.2021 року _____________________________