РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді - Панас О.В.

при секретарі судового засідання - Корнійчук А.В.

з участю:

представника позивача - адвоката Гнатюка Ю.О. відповідачів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визначення частки в спільному сумісному майні, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визначення частки в спільному сумісному майні.

Просить визначити ОСОБА_3 1/4 частку в спільній сумісній власності - земельній ділянці площею 0,052 га на АДРЕСА_1 (кадастровий номер :01:025:0430), цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до рішення Рівненської міської ради від 22 листопада 2019 року №5179 «Про затвердження проекту землеустрою і передачу у спільну сумісну власність громадянам ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельної ділянки по АДРЕСА_1 на якій знаходиться об`єкт нерухомого майна» на підставі договору купівлі-продажу квартири від 7 грудня 2005 року, зареєстрованого в реєстрі за номером 8449, свідоцтва про право власності на житло віл 13 серпня 1993 року, виданого Рівненською міською радою народних депутатів згідно з наказом Фонду державно- комунального майна від 13 серпня 1993 року №484-АБ, свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 лютого 2018 року, зареєстрованого в реєстрі за номером 2-42, свідоцтва про право власності на житло від 3 вересня 2008 року, виданого виконавчим комітетом рівненської міської ради згідно з наказом від 27 серпня 2008 року №451, свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 листопада 2016 року, зареєстрованого в реєстрі за номером 2-251, передано ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 безоплатно у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 520 м. кв. на АДРЕСА_1 (кадастровий номер :01:025:0430) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)(для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Відповідно до чинного законодавства, земельна ділянка 11.12.2018 року зареєстрована та всіма співвласниками отримані Витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. В розділі «Актуальна інформація про об`єкт нерухомого майна» зазначено: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка, кадастровий номер: :01:025:0430, опис об`єкта: площа (га):0.052, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), адреса: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_6 , яка діє від імені та згодою співвласника нерухомого майна- позивача ОСОБА_3 17 жовтня 2019 року з ОСОБА_7 було укладено попередній договір предметом якого було укладення договорів купівлі-продажу майна, що перебуває на праві власності зокрема, земельної ділянки, площею 0.052 га, кадастровий номер: :01:025:0430, що знаходиться в спільній сумісній власності з сусідами, згідно витягу про Державну реєстрацію від 15.12.2018 року та квартири АДРЕСА_2 належної йому на праві власності за адресою АДРЕСА_1 .

Цим же договором позивач взяв на себе зобов`язання продати вищезазначену квартиру не пізніше 22 жовтня 2019 року, а договір купівлі-продажу вищезазначеної земельної ділянки укласти після виділення часток з сусідами.

21 жовтня 2019 року договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_3 між продавцем ( позивач по справі) та покупцем ОСОБА_7 було укладено та посвідчено приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу О.В. Киселюк (зареєстровано в реєстрі за №1419). Протягом значного часу після укладення договору купівлі-продажу квартири, позивач не може продати покупцю свою частку земельної ділянки, оскільки вона знаходиться у співвласників на праві спільної сумісної власності без виділення часток, проте відповідачі не пристають на позасудове вирішення спору. Оскільки, між позивачем та відповідачами частки не визначені, то вони є рівними, та становлять по 1/4 частці кожного співвласника. Невизначеність часток позбавляє позивача здійснювати в повному обсязі своє право власності, зокрема розпорядитися своєю часткою як це передбачено нормами Цивільного та Земельного кодексів. В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 адвокат Гнатюк Ю.О. підтримав позов в межах заявлених вимог, просив задовольнити. Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечили проти задоволення позовних вимог ОСОБА_3 . Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася повторно, подала до суду заяву, у якій просила відкласти розгляд справи на іншу дату без зазначення причини такого відкладення. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачки ОСОБА_4 відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази їх у сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що відповідно до рішення Рівненської міської ради від 22 листопада 2019 року №5179 «Про затвердження проекту землеустрою і передачу у спільну сумісну власність громадянам ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельної ділянки по АДРЕСА_1 на якій знаходиться об`єкт нерухомого майна» на підставі договору купівлі-продажу квартири від 7 грудня 2005 року, зареєстрованого в реєстрі за номером 8449, свідоцтва про право власності на житло віл 13 серпня 1993 року, виданого Рівненською міською радою народних депутатів згідно з наказом Фонду державно- комунального майна від 13 серпня 1993 року №484-АБ, свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 лютого 2018 року, зареєстрованого в реєстрі за номером 2-42, свідоцтва про право власності на житло від 3 вересня 2008 року, виданого виконавчим комітетом рівненської міської ради згідно з наказом від 27 серпня 2008 року №451, свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 листопада 2016 року, зареєстрованого в реєстрі за номером 2-251, передано ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 безоплатно у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 520 м. кв. на АДРЕСА_1 (кадастровий номер :01:025:0430) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)(для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). 11.12.2018 року земельна ділянка зареєстрована та всіма співвласниками отримані Витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. В розділі «Актуальна інформація про об`єкт нерухомого майна» зазначено: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка, кадастровий номер: :01:025:0430, опис об`єкта: площа (га):0.052, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), адреса: АДРЕСА_1 . Встановлено, що ОСОБА_6 , яка діє від імені та згодою співвласника нерухомого майна- позивача ОСОБА_3 17 жовтня 2019 року уклала з ОСОБА_7 попередній договір предметом якого було укладення договорів купівлі-продажу майна, що перебуває на праві власності зокрема, земельної ділянки, площею 0.052 га, кадастровий номер: :01:025:0430, що знаходиться в спільній сумісній власності з сусідами, згідно витягу про Державну реєстрацію від 15.12.2018 року та квартири АДРЕСА_2 належної йому на праві власності за адресою АДРЕСА_1 . Цим же договором позивач взяв на себе зобов`язання продати вищезазначену квартиру не пізніше 22 жовтня 2019 року, а договір купівлі-продажу вищезазначеної земельної ділянки укласти після виділення часток з сусідами. 21 жовтня 2019 року було укладено договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_3 між продавцем ОСОБА_3 та покупцем ОСОБА_7 та посвідчено приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу О.В. Киселюк, зареєстрованого в реєстрі за №1419.

Згідно із ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаютьсярівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Згідно з ч.2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у справі спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленості між ними, законом або рішенням суду. Частиною третьою статті 370 Кодексу передбачено, що виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 Кодексу. Тобто, в порядку, передбаченому для виділу частки із майна, що є у спільній часткові власності. Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Так, згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» за №20 від 22.12.1995 року частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 зазначено, що «...зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Верховний Суд України 04 квітня 2011 року при розгляді справи № 3-18гс11 ухвалив постанову в якій зробив такий правовий висновок: «Згідно з вимогами статті 392 цього ж Кодексу власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом вищезазначеної норми потреба в цьому заході захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або оспорюється ними». Те ж саме розтлумачено і в пункті 37 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 р. № 5. Відповідно до ч.1 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Згідно з ч. 1 ст. 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Відповідно до ч. 1 ст. 86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Таким чином, оскільки, між позивачем та відповідачами частки у земельній ділянці не визначені, що позбавляє позивача здійснювати в повному обсязі своє право власності, то суд прийшов до висновку, що вони є рівними, відтак слід визначити ОСОБА_3 , як власнику кв. АДРЕСА_2 , що становить 1/4 частку будівлі, 1/4 частку в спільній сумісній власності - земельної ділянки площею 0,052 га на АДРЕСА_1 (кадастровий номер :01:025:0430), цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами та підлягають до задоволення. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-268, 273,354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_3 , задовольнити . Визначити ОСОБА_3 1/4 частку в спільній сумісній власності - земельній ділянці площею 0,052 га на АДРЕСА_1 (кадастровий номер :01:025:0430), цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачка: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повний текст рішення виготовлено 22.01.2021 р.

Суддя: О.В.Панас