РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2021 року

м. Рівне

Справа № 569/15346/20

Провадження № 22-ц/4815/41/21

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Гордійчук С.О.,

суддів: Боймиструка С.В., Шимківа С.С.

секретар судового засідання : Ковальчук Л.В.

учасники справи:

заявник : ОСОБА_1

заінтересована особа : ОСОБА_2

розглянув в порядку письмового спрощеного позовного провадження у м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 24 вересня 2020 року, ухвалене в складі судді Першко О.О., дата складання повного тексту рішення 28 вересня 2020 року, у справі № 569/15346/20

в с т а н о в и в :

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису в якій просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 на строк до шести місяців, яким визначити тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці її проживання (перебування), за адресою: АДРЕСА_1 ; наближатися на відстань 1 (один) км до місця її проживання (перебування) за адресою: АДРЕСА_1 , інших місць частого відвідування; заборонити ОСОБА_3 особисто і через третіх осіб розшукувати її, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, вести листування, телефонні переговори, або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Заява мотивована тим, що вона та ОСОБА_2 є рідними братом та сестрою. Разом з нею, за адресою: АДРЕСА_1 , проживає його дочка ОСОБА_4 , опікуном якої вона є. Вказує, що вона та ОСОБА_2 не можуть знайти спільну мову, оскільки поведінка останнього неконтрольована, він вживає по відношенню до неї нецензурну лайку, застосовує фізичну силу, погрожує вбивством, неодноразово псував майно, у тому числі з останніх випадків пошкодив вхідні двері, обірвав Інтернет лінію. У зв`язку з вчиненням домашнього насильства вона змушена була неодноразово викликати працівників поліції, за наслідками чого було винесено три термінових заборонних приписи стосовно ОСОБА_2 та складено адміністративні матеріали за ст. 173-2 КУпАП, які направлені до Рівненського міського суду Рівненської області для розгляду. Зазначає, що ОСОБА_2 продовжує зловживати своїми правами та обов`язками, систематично порушує заборонний припис. Для забезпечення захисту від повторного домашнього насильства щодо неї просить застосувати до ОСОБА_2 обмежувальний припис.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 24 вересня 2020 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що заявник не надала суду належних й допустимих доказів на підтвердження фактів вчинення домашнього насильства щодо неї ОСОБА_2 та порушення ним заборонних приписів, а також ризиків, які можуть настати у майбутньому у зв`язку із не вчиненням щодо останнього обмежувального припису.

В апеляційній скарзі зазначає, що вважає рішення таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Суд першої інстанції не взяв до уваги те, що вона неодноразово зверталась за захистом до правоохоронних органів та ОСОБА_2 неодноразово виносились офіційні попередження про недопустимість вчинення домашнього насильства, що свідчить про систематичність його вчинення. Судом не враховано надані докази, а саме термінові заборонний припис винесений ОСОБА_2 29 липня, 29 серпня, 12 вересмня 2020 року, який відповідно до закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» є спеціальним заходом протидії домашньому насильству, а також складені протоколи про адміністративні правопорушення за ст.173-2 КУпАП та притягнення кривдника до адміністративної відповідальності, що також підтверджує факт вчинення домашнього насильства. Вважає, що зазначені докази в сукупності з її поясненнями свідчать про вчинення з боку ОСОБА_2 домашнього насильства відносно неї протягом тривалого часу.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення заяви про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_2 .

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, за вказаною адресою не проживає, будь-якої іншої адреси місця перебування ОСОБА_2 матеріали справи не містять. Враховуючи наведене апеляційни й суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності особи, що не з`явилась у судове засідання.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Статтею 352 ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам судове рішення в оскаржуваній частині відповідає.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є рідними братом та сестрою.

ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею проживає неповнолітня дочка ОСОБА_2 - ОСОБА_4 .

ОСОБА_2 зареєстрований за адресою : АДРЕСА_2 .

Матеріли справи містять дані про звернення ОСОБА_1 до правоохоронних органів від 29.07.2020, 29.08.2020,12.09.2020 року в результаті яких до ОСОБА_2 було застосовано термінові заборонні приписи.

Розділ 13 ЦПК України визначає порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису.

Так, згідно з положеннями ст.350-1ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

Заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (п.1 ч.1 ст. 350-2 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1,2,4 ст. 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з п.п. 3, 4, 14 та 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи (п. 7 ч. 1 ст. 1 цього Закону).

Оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 цього Закону).

Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Згідно з ч. 3 ст. 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Згідно з правовими позиціями викладеними Верховним Судом, зокрема, в Постановах від 27 листопада 2019 року у справі №753/23624/18, від 09 грудня 2019 року у справі № 756/11732/18, від 18 грудня 2019 року у справі № 754/9263/19, від 14 січня 2019 року у справі № 754/6995/19, від 06 лютого 2010 року у справі № 753/8626/19, під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства (п.16 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»)

В обґрунтування заяви про видачу обмежувального припису ОСОБА_1 зазначала, що ОСОБА_2 є її рідним братом, який з березня 2020 року неодноразово за її місцем проживання вчиняв сварки в присутності малолітньої дитини, застосовував нецензурну лайку, вчиняв психічне та фізичне насильство, завдавав їй тілесних ушкоджень.

Із матеріалів справи убачається, що заявник неодноразово зверталася до правоохоронних органів з заявами про вчинення насильства у сім`ї у тзв`язку з чим, терміновим заборонним приписом стосовно кривдника від 29 липня 2020 року винесеного відносно ОСОБА_2 у зв`язку із скоєнням ним психологічного та фізичного домашнього насильства стосовно ОСОБА_1 , останнього строком на три доби з 15 год. 30 хв. 29 липня 2020 року до 15 год. 30 хв. 01 серпня 2020 року зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, входити та перебувати в місці проживання (перебування) постраждалої особи.

Терміновим заборонним приписом стосовно кривдника від 29 серпня 2020 року винесеного відносно ОСОБА_2 у зв`язку із скоєнням ним домашнього насильства стосовно ОСОБА_1 , а саме вибиванням дверей до квартири, кричанням, обзиванням нецензурною лайкою, погрожуванням фізичною розправою, останньому строком на десять діб з 13 год. 00 хв. 29 серпня 2020 року до 13 год. 00 хв. 07 вересня 2020 року заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, входити та перебувати в місці проживання (перебування) постраждалої особи.

Терміновим заборонним приписом стосовно кривдника від 12 вересня 2020 року винесеного відносно ОСОБА_2 у зв`язку із скоєнням ним домашнього насильства стосовно ОСОБА_1 , останнього строком на десять діб з 12 год. 00 хв. 12 вересня 2020 року до 12 год. 00 хв. 22 вересня 2020 року зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, входити та перебувати в місці проживання (перебування) постраждалої особи.

За вказаними правопорушеннями Рівненським ВП ГУНП в Рівненській області відносно ОСОБА_2 складено адміністративні протоколи про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП.

Термінові заборонні приписи ОСОБА_2 не оскаржував.

Із Єдиного реєстру судових рішень убачається, що постановами Рівненського міського суду Рівненської області від 09 жовтня, 23 жовтня 2020 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1,2 ст.173-2 КУпАП.

Крім того, апеляційним судом встановлено, що кривдник порушив покладений обов`язок щодо вимоги заборонного припису від 12 вересня 2020, яким його зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, входити та перебувати в місці проживання (перебування) постраждалої особи, за що постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 12 листопада 2020 року був притягнутий до адміністративної відповідальності.(справа №569/17197/20).

Проаналізувавши наведені докази у їх сукупності, апеляційний суд приходить до висновку, що надані заявницею є достатніми для підтвердження існування юридичних фактів, з якими Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» пов`язує можливість видачі обмежувального припису, оскільки містять об`єктивні дані вважати наявними факти можливого вчинення ОСОБА_2 дій, передбачених статтею першою цього Закону.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд, дійшов висновку про можливість застосування до ОСОБА_2 обмежувального припису у вигляді тимчасового обмеження його права перебувати на наближатися до місця проживання ОСОБА_1 , розшукувати, переслідувати її та спілкуватись з нею у будь-який спосіб, у тому числі через телефонні переговори або інші засоби зв`язку.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до п. 3 і п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 24 вересня 2020 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 на строк три місяці, яким визначити тимчасові обмеження його прав, а саме:

заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

наближатися на відстань п`ятсот метрів до місця її проживання (перебування) за адресою: АДРЕСА_1 , інших місць частого відвідування;

заборонити ОСОБА_3 особисто і через третіх осіб розшукувати її, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, вести листування, телефонні переговори, або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Про видачу обмежувальних приписів щодо ОСОБА_2 повідомити Рівненське ВП ГУНП в Рівненській області та виконавчого комітету Рівненської міської ради шляхом направлення копії рішень суду для взяття ОСОБА_2 на профілактичний облік.

Рішення суду допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 2101 грн. (дві тисячі сто одна гривня) судового збору за розгляд справи судом першої та апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне текст постанови складено 21 січня 2021 року.

Головуючий : Гордійчук С.О.

Судді : Боймиструк С.В.

Шимків С.С.