Справа № 740/5288/20
Провадження № 2/740/347/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2021 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючої - судді Пантелієнко В.Г.,

з участю секретаря Філоненко О.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Ніжині справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Талалаївської сільської об`єднаної територіальної громади в особі Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду із позовом, в якому просять: - визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за АДРЕСА_1 , з яких: право власності на 1/4 частку, як за колишнім членом колгоспного двору та на 1/4 - в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за АДРЕСА_1 , як за колишнім членом колгоспного двору;

- визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за АДРЕСА_1 , як за колишнім членом колгоспного двору.

В обґрунтування заявлених вимог посилаються на те, що житловий будинок АДРЕСА_1 , з приналежними до нього будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , відноситься до суспільної групи господарств колгоспний двір. Станом на 15.04.1991 року у вказаному будинку були зареєстровані: голова колгоспного двору - ОСОБА_4 , її дочка ОСОБА_1 , зять - ОСОБА_2 та онука ОСОБА_3 , а отже кожен з ним мав право на частку у майні колгоспного двору.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 . За життя вона склала заповіт, яким все майно заповідала своїй дочці - ОСОБА_1 .

Вона прийняла спадщину у встановлений законом строк, отримала свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки.

У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку у зазначеному будинку, позивачці ОСОБА_1 нотаріусом було відмовлено, оскільки домоволодіння відноситься до суспільної групи господарств «колгоспний двір» і правовстановлюючі документи на нього відсутні.

Оскільки позивачі не мають іншої можливості зареєструвати своє право власності на нерухоме майно, тому за захистом своїх прав змушені звернутися до суду з цим позовом.

Ухвалою від 07 грудня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження і призначено підготовче засідання на 19 січня 2021 року на 08.30 год.

У підготовче судове засідання сторони не з`явились.

Представником позивачів адвокатом Пірковським М.О. подано заяву, в якій він підтримує позовні вимоги, просить розглянути справу за відсутності позивачів та їх представника.

Представник відповідача Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області в судове засідання не з`явився, надавши заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до копії довідки № 469 від 08.07.2019 року Ніжинського МБТІ та копії технічного паспорта (а.с. 18-19), право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 . станом на 31.12.2012 року зареєстровано за колгоспним двором, голова якого ОСОБА_4 , на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Ніжинської районної ради 13.12.1989 р., на підставі рішення № 117 від 26.05.1989 року.

Відповідно до ст.ст.120, 123 ЦК Української РСР в редакції 1963 року майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Як суспільна група, колгоспний двір існував до 15 квітня 1991 року, тобто, до прийняття постанови Верховної Ради Української РСР № 885 - ХІІ, якою було введено в дію Закон України «Про власність».

Згідно роз`яснень п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 20, до правовідносин, які виникли до прийняття 15 квітня 1991року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена колгоспного двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Копією довідки Великодорізької сільської ради Ніжинського району № 03-24/274 від 03.06.2019 р. (а.с. 17) підтверджується, що станом на 15.04.1991 року житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 мав статус колгоспного двору і в ньому проживали та були прописані: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Таким чином, кожен з них мав право на 1/4 частку в зазначеному будинку.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою.

Відмова в оформленні права власності на спірний будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, необхідність складання яких на той час не була регламентована законодавством, свідчить про наявність правових підстав для визнання цього права в порядку цивільного судочинства, що є підставою для задоволення позову в частині визнання права власності на будинок.

З копії спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , наданої на запит суду Ніжинською районною державною нотаріальною конторою, вбачається, що спадщину після померлої прийняла її дочка - ОСОБА_1 і отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки.

Постановою державного нотаріуса Другої Чернігівської державної нотаріальної контори від 06 серпня 2019 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 . у зв`язку відсутністю правовстановлюючого документу на нього.

У пункті 23 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивачі мають всі підстави, передбачені законодавством, для набуття права власності на житловий будинок, а тому позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР ( редакції 1963 року), ст. 392, 1216, 1217 ЦК України, ст.ст. 263 - 265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за АДРЕСА_1 , з яких: право власності на 1/4 частку, як за колишнім членом колгоспного двору та на 1/4 частку - в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за АДРЕСА_1 , як за колишнім членом колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за АДРЕСА_1 , як за колишнім членом колгоспного двору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області.

Суддя В.Г. Пантелієнко