Ухвала

Іменем України

31 травня 2021 року

м. Київ

справа №295/16389/19

провадження №61-7250ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати

Касаційного цивільного суду: Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В., розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Файненс Компані» на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 11 листопада 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 18 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Файненс Компані», товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Скай Кепітал Менеджмент», треті особи: публічне акціонерне товариство «Омега Банк», товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль-Пак», про визнання іпотеки припиненою,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Файненс Компані» (далі - ТОВ «Файненс Компані»), товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Скай Кепітал Менеджмент» (далі - ТОВ «Компанія з управління активами «Скай Кепітал Менеджмент»), треті особи: публічне акціонерне товариство «Омега Банк» (далі - ПАТ «Омега Банк»), товариство з обмеженою відповідальністю «Стиль-Пак» (далі - ТОВ «Стиль-Пак»), про визнання іпотеки припиненою.

Одночасно із поданням позовної заяви ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення указаного вище позову, у якій просив заборонити вчиняти реєстраційні дії щодо об`єкту нерухомого майна, а саме, квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Заяву обґрунтував тим, що безпосередніми вимогами позову є визнання припиненим договору іпотеки від 14 червня 2007 року, що укладений між акціонерним товариством «ТАС-Комерцбанк» (далі - АТ «ТАС-Комерцбанк») і ОСОБА_1 , предметом якої є квартира АДРЕСА_1 .

Указував, що 30 серпня 2019 року він отримав повідомлення

від ТОВ «Файненс Компані», у якому вказано, що товариство є кредитором за кредитним договором та іпотекодержателем за оспорюваним іпотечним договором від 14 червня 2007 року і пред`явлено вимогу про сплату 24 487 962, 07 грн заборгованості. При цьому зазначено, що у разі невиконання вказаних вимог, буде застосовано позасудовий порядок звернення стягнення на предмет іпотеки згідно положень статті 36, 37 Закону України «Про іпотеку», в тому числі шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

ОСОБА_1 посилався на те, що оскільки зазначене вище майно є предметом оспорюваного договору іпотеки, а тому відповідач має можливість у позасудовому порядку звернути стягнення на предмет іпотеки на підставі іпотечного застереження, а реалізація наразі іпотечного майна може у подальшому утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в даній справі.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 11 листопада 2019 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Заборонено вчиняти реєстраційні дії щодо об`єкту нерухомого майна, а саме: квартири загальною площею 85,11 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що у разі вчинення будь-яких дій щодо реєстрації (перереєстрації) органами управління, указаного вище майна, виконання майбутнього судового рішення, у випадку задоволення позову, буде істотно ускладненим.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 18 березня 2021 року апеляційну скаргу ТОВ «Файненс Компані» залишено без задоволення. Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 11 листопада

2019 року залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням норм матеріального та процесуального права, оскільки між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

30 квітня 2021 року ТОВ «Файненс Компані» звернулося із касаційною скаргою на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира

від 11 листопада 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 18 березня 2021 року в указаній вище справі. Дана касаційна скарга подана з пропуском строку на касаційне оскарження.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень повний текст постанови Житомирського апеляційного суду від 18 березня

2021 року виготовлено 22 березня 2021 року, а оприлюднено 24 березня 2021 року.

У клопотанні, яке містить касаційна скарга, заявником порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки копію оскаржуваної постанови Житомирського апеляційного суду

від 18 березня 2021 року ним отримано 02 квітня 2021 року. На підтвердження наведеної обставини надано копію конверту суду апеляційної інстанції, адресованого ТОВ «Файненс Компані» із зазначенням трек-номеру 390 (згідно даних сайту «Укрпошта» поштове відправлення за указаним трек-номером вручено 02 квітня

2021 року).

Відповідно до положень частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Оскільки повний текст судового рішення не було вручено у день його проголошення або складення, заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин відповідно до статті 390 ЦПК України.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження заявником пропущено з поважних причин, тому підлягає поновленню.

У касаційній скарзі ТОВ «Файненс Компані» просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та прийняти нову постанову, якою заяву про забезпечення позову залишити без задоволення, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій застосовано норми права без врахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 17 листопада 2020 року у справі №367/5973/18, від 15 липня 2020 року у справі № 909/835/18, від 22 січня 2021 року у справі № 910/5550/19, від 23 грудня 2020 року у справі № 914/608/20,

від 11 вересня 2018 року у справі № 908/1941/17 та постановах Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі

№ 753/22860/17, від 06 лютого 2020 року у справі № 9901/241/19.

Заявником зазначено, що вжиті заходи забезпечення позову не є співмірними та адекватними із заявленими позивачем вимогами. Заборона вчиняти реєстраційні дії щодо суб`єкту нерухомого майна, яке є предметом забезпечення іпотечного договору, позбавляє ТОВ «Файненс Компані», як законного кредитора та іпотекодержателя вносити відповідні записи про іпотеку у Єдиний державний реєстр речових прав на нерухоме майно, що також є підтвердженням того, що судом першої та апеляційної інстанцій не було повною мірою з`ясовано обставини справи, при задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у даній справі.

Також заявник зазначає щодо відсутності підстав для визнання іпотеки припиненою.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.

Залишаючи ухвалу суду першої інстанції без змін, апеляційний суд установив, що 11 червня 2007 року між АТ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Омега Банк», та ТОВ «Стиль-Пак» укладено договір кредиту, згідно якого АТ «ТАС-Комерцбанк» надав позичальнику 455 000 євро на строк з 11 червня 2007 року по 10 червня 2012 року зі сплатою 12 % річних за користування кредитними коштами. Позичальник зобов`язався повернути кошти, сплатити проценти, виконати свої зобов`язання у повному обсязі у строки, встановлені договором. В межах кредитної лінії позичальнику надано кредитні кошти в сумі 322 100 євро.

14 червня 2007 року з метою забезпечення зобов`язань за кредитним договором між АТ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки, предметом якого є квартира

АДРЕСА_1 .

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 18 червня 2014 року, яке набрало законної сили, у рахунок погашення заборгованості в розмірі 6 442 825,95 грн на користь ПАТ «Омега Банк» звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме, квартиру АДРЕСА_1 площею 85,11 кв. м, що належить на праві власності ОСОБА_1 шляхом продажу на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною, встановленою у процесі здійснення виконавчого провадження.

ПАТ «Омега Банк» рішення суду у справі № 295/14577/13-ц на свою користь не виконало.

07 березня 2019 року між ПАТ «Омега Банк» та TOB «Файненс Компані» було укладено договір №1 відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесник О. І. та зареєстровано в реєстрі за № 714.

Відповідно до Додатку №1 та Додатку № 2 до договору про відступлення Банк передав новому кредитору право вимоги за кредитними договорами: № 08-06-07/ЖРД від 11 червня 2007 року та № 09- 06-07/ЖРД від 11 червня 2007 року, а також Іпотечним договором від 14 червня

2007 року укладеним між АТ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтак В. Я., реєстраційний номер: 8644.

У зв`язку із наведеним, 21 серпня 2019 року, ТОВ «Файненс Компані» направило повідомлення щодо усунення порушень на адресу боржників, зокрема і ОСОБА_1 , із вимогою сплатити 24 487 962, 07 грн заборгованості за кредитним договором 08-06-07/ЖРД від 29 грудня

2007 року. У вимозі зазначало, що у разі невиконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, ТОВ «Файненс Компані» залишає за собою право здійснювати захист своїх прав у передбачений законом спосіб, в тому числі: шляхом звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості за Кредитним договором, про звернення стягнення на предмет іпотеки, відшкодування збитків, звернення із заявами про забезпечення позовних вимог, шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, шляхом продажу предмета іпотеки третім особам, шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса, шляхом стягнення коштів з фінансового поручителя, шляхом звернення стягнення на предмет застави, шляхом звернення до правоохоронних органів тощо.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення статей 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову

За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містить, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Положеннями статті 152 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є накладення арешту на майно, заборона вчиняти певні дії, тощо.

Відповідно до частини третьої статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Встановивши, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку про задоволення заяви про забезпечення позову.

Обраний судом захід забезпечення позову є видом забезпечення позову, передбаченим статтею 150 ЦПК України і вжиття такого заходу не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовано лише на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи.

Верховний Суд відхиляє доводи заявника про те, що оскаржувані судові рішення у справі ухвалені без урахування висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 та постановах Верховного Суду від 17 листопада 2020 року у справі №367/5973/18, від 15 липня 2020 року у справі

№ 909/835/18, від 22 січня 2021 року у справі № 910/5550/19, від 23 грудня 2020 року у справі № 914/608/20, від 11 вересня 2018 року у справі

№ 908/1941/17, оскільки, висновки, зазначені у цих справах та у справі, яка переглядається, а також встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, є різними, суд виходив із конкретних обставин справи та фактично - доказової бази з урахуванням наданих сторонами доказів, оцінюючи їх у сукупності.

Посилання в касаційній скарзі на постанову Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2020 року у справі № 9901/241/19 є безпідставні, оскільки предметом спору у цій справі була скарга судді на рішення Вищої ради правосуддя про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Водночас, оскаржуваними судовими рішеннями вирішено питання про забезпечення позову.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень не вбачається порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтею 390, частиною четвертою статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Поновити товариству з обмеженою відповідальністю «Файненс Компані» строк на касаційне оскарження ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 11 листопада 2019 року та постанови Житомирського апеляційного суду від 18 березня 2021 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Файненс Компані» на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 11 листопада 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 18 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Файненс Компані», товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Скай Кепітал Менеджмент», треті особи: публічне акціонерне товариство «Омега Банк», товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль-Пак», про визнання іпотеки припиненою.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Висоцька

А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко