Справа № 461/579/18 Головуючий у 1 інстанції: Зубачик Н.Б.
Провадження № 22-ц/811/1902/20 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
У Х В А Л А

судового засідання

25 травня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.

секретаря Симець В.І.

з участю представника відповідача Жак Н.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Львівського апеляційного суду в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача Генерального Консульства Республіки Польща у Львові Жак Наталії Тадеївни на рішення Галицького районного суду м. Львова від 23 квітня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Генерального Консульства Республіки Польща у Львові, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Виконавчого комітету Львівської міської ради, Управління персоналом Львівської міської ради, Міністерства закордонних справ України про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

встановив:

В провадженні Львівського апеляційного суду знаходиться цивільна справа за апеляційною скаргою представника відповідача Генерального Консульства Республіки Польща у Львові Жак Наталії Тадеївни на рішення Галицького районного суду м. Львова від 23 квітня 2020 року.

Оскаржуваним рішенням Галицького районного суду м. Львова від 23 квітня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Генерального Консульства Республіки Польща у Львові, з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Виконавчого комітету Львівської міської ради, Управління персоналом Львівської міської ради, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ Генерального Консульства Республіки Польща у Львові №KG.LWOW.6020.46.2017 від 29 грудня 2017 року про припинення строкового трудового договору, згідно якого ОСОБА_1 , референта Генерального консульства Республіки Польща у Львові, звільнено з 31 грудня 2017 року у зв`язку із скороченням штату працівників, на підставі п.1 ст.40 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді референта Генерального Консульства Республіки Польща у Львові.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі.

Стягнуто з Генерального Консульства Республіки Польща у Львові на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 січня 2018 року по 23 квітня 2020 року, включно, в розмірі 406 958 грн. 24 коп.

Стягнуто з Генерального Консульства Республіки Польща у Львові в дохід держави судовий збір в розмірі 5751 грн. 18 коп.

Рішення суду оскаржив відповідач Генеральне Консульство Республіки Польща у Львові, вважає рішення незаконним.

В апеляційній скарзі зазначає, що Галицький районний суд м. Львова вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, не виконав вимоги закону, не направив у встановленому порядку запит на отримання згоди компетентного органу Республіки Польща, в порушення вимог закону відкрив провадження у цій справі за правилами спрощеного позовного провадження та розглянув справу без виклику учасників.

Незважаючи на відсутність згоди компетентного органу Республіки Польща на розгляд судом позовної заяви ОСОБА_1 , про що зазначено у ноті Посольства Республіки Польща в Україні від 24.12.2019 №AMB.KIJOW-WP.600.2019/683, Галицький районний суд м. Львова продовжив розгляд справи по суті і прийняв спірне рішення.

Не погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що нота від 24.12.2019 №AMB.KIJOW-WP.600.2019/683 є неналежним і недопустимим доказом, оскільки відповідно до вимог дипломатичного листування, ноти служать для оформлення домовленостей щодо зняття найрізноманітніших проблем двосторонніх відносин, при цьому текст ноти складається від третьої особи, має вихідний номер і дату відправки, після тексту ноти ставиться печатка МЗС або дипломатичного представництва, нота не підписується.

За відсутності згоди від компетентного органу Республіки Польща на розгляд справи, Генеральне Консульство Республіки Польща у Львові не може набувати процесуального статусу відповідача у цивільному процесі.

В свою чергу, оскільки позивачка працювала у Генеральному Консульстві Республіка Польща на умовах строкового трудового договору, який укладений на визначений термін з 05.01.2017 по 31.12.2017, відтак при звільненні не було необхідності запропонувати позивачці іншу посаду.

У зв`язку із повідомленням відділу особових справ Міністерства Закордонних Справ Республіки Польща № 3880 стосовно ліквідації посад в Генеральному Консульстві Республіки Польща у Львові позивачку, відповідно до п. 28 договору, повідомлено про ліквідацію посади референта, яку вона займала, а також про відсутність інших вакансій, таке повідомлення носило інформативний характер.

Звертає увагу, що справи кадрової політики дипломатичної установи є виключно внутрішньою справою іноземної держави в особі Міністерства Закордонних Справ Республіки Польща і згідно із загальноприйнятою практикою дипломатичних і консульських представництв не вимагає пояснень.

На даний час у структурі Генерального Консульства Республіки Польща у Львові відсутня посада референта, яку обіймала позивач, відповідно немає можливості поновити позивачку на цій посаді.

Просить скасувати рішення Галицького районного суду м. Львова від 23 квітня 2020 року та закрити провадження у справі.

В судовому засіданні 25 травня 2021 року з ініціативи суду поставлено на вирішення питання про зупинення провадження у справі № 461/579/18 до закінчення перегляду в касаційному порядку цивільної справи № 466/674/18.

Заслухавши суддю-доповідача, думку представника відповідача ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно із ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтями 251-252 ЦПК України передбачено підстави за яких суд зобов`язаний або може зупинити провадження у справі

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Строки, на які зупиняється провадження у справі визначені у статті 253 ЦПК України.

Провадження у справі зупиняється з підстав передбачених пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, - до закінчення перегляду в касаційному порядку (п. 14, ч. 1 ст. 253 ЦПК України).

Колегією суддів встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 23 вересня 2019 року у справі № 466/674/18 задоволено частково позов ОСОБА_3 до Генерального Консульства Республіки Польща у Львові.

Визнано протиправним та скасовано наказ «Про припинення строкового трудового договору» від 02 січня 2018 року, яким ОСОБА_3 звільнено з посади перекладача Генерального консульства Республіки Польща у Львові з 02 січня 2018 року за пунктом 1 статті 40 КЗпП України.

Визнано ОСОБА_3 звільненою з посади перекладача Генерального консульства Республіки Польща у Львові з 31 березня 2018 року у зв`язку із закінченням строку трудового договору на підставі пункту 2 статті 36 КЗпП України.

Стягнуто з Генерального консульства Республіки Польща у Львові на користь ОСОБА_3 невиплачену заробітну плату за період з 02 січня 2018 року до 31 березня 2018 року в сумі 69 591,77 грн.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 04 листопада 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Генерального консульства Республіки Польща у Львові про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, негайного виконання рішення в частині стягнення заробітної плати за один місяць відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 22 вересня 2020 року рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 23 вересня 2019 року залишено без змін.

Додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 04 листопада 2019 року в частині відмови в стягненні середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким допущено до негайного виконання рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць в розмірі 23 197,25 грн.

В іншій частині додаткове рішення від 04 листопада 2019 року залишено без змін.

З рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 23 вересня 2019 рокуу справі № 466/674/18 встановлено, що ОСОБА_3 працювала у Генеральному Консульстві Республіки Польща у Львові на посадах референта та перекладача з 18.05.2009 року до 02.01.2018 року. Останній раз була прийнята на посаду перекладача за строковим трудовим договором до 31.03.2018року. 02.01.2018 року її було ознайомлено з наказом № КG.LWOW.6020.2.2018 від 02.01.2018 року про припинення трудового договору від 05.04.2017 року у зв`язку із скороченням штату працівників на підставі з п. 1 ст. 40 КЗпП України. Вважала, що звільнення є незаконним, оскільки не дотриманий встановлений порядок звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП, фактично у Генеральному Консульстві Республіки Польща в Львові не відбулось скорочення чисельності штату. Окрім цього, при попередженні про наступне звільнення їй не було запропоновано іншої роботи, хоча були вакантними посади референтів на той час.

В свою чергу, відповідач у справі № 466/674/18 покликався на те, що Генеральне Консульство Республіки Польща у Львові не може набувати процесуального статусу відповідача у цивільному процесі, оскільки відсутня згода від компетентного органу Республіки Польща на розгляд справи.

Постанова Львівського апеляційного суду від 22 вересня 2020 року та рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 23 вересня 2019 року (справа № 466/674/18) на даний час є предметом перегляду в касаційному порядку.

Зокрема, ухвалою Верховного Суду від 14 грудня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою Генерального консульства Республіки Польща у м. Львові на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 23 вересня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 22 вересня 2020 року, на даний час справа не розглянута.

Враховуючи наведене та те, що справа № 461/579/18, яка переглядається в апеляційному порядку, а також справа № 466/674/18, по якій відкрито касаційне провадження стосуються подібних правовідносин, зокрема в частині надання національним законодавством України для консульських установ визначеного судового імунітету, а також чи позовні вимоги за предметом спору підпадають під виключення, визначені ст. 43 Віденської конвенції про консульські зносини, колегія суддів приходить переконання про необхідність зупинення провадження у справі № 461/579/18 за апеляційною скаргою представника відповідача Генерального Консульства Республіки Польща у Львові Жак Наталії Тадеївни на рішення Галицького районного суду м. Львова від 23 квітня 2020 року до закінчення перегляду справи № 466/674/18 в касаційному порядку.

Керуючись п. 10 ч. 1 ст. 252, п. 14 ч. 1 ст. 253, ст.ст. 368, 381 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Зупинити апеляційне провадження у справі № 461/579/18 за апеляційною скаргою представника відповідача Генерального Консульства Республіки Польща у Львові Жак Наталії Тадеївни на рішення Галицького районного суду м. Львова від 23 квітня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Генерального Консульства Республіки Польща у Львові, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Виконавчого комітету Львівської міської ради, Управління персоналом Львівської міської ради, Міністерства закордонних справ України про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, до закінчення перегляду в касаційному порядку справи № 466/674/18 за касаційною скаргою Генерального консульства Республіки Польща у м. Львові на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 23 вересня 2019 року та постанови Львівського апеляційного суду від 22 вересня 2020 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складений 26 травня 2021 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк