Справа № 266/5977/20
Провадженя№ 2-о/266/14/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.05.2021 року м. Маріуполь
Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області в складі:
головуючого - судді - Курбанової Н.М.,
при секретарі - Макогон С.Б.,
за участю заявника - ОСОБА_1 ,
представника відповідача - ОСОБА_2 ,
розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,
заінтересована особа: Головне управління Державної міграційної служби в Донецькій області,
ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.
В обґрунтування заявлених вимог заявниця зазначила, що вона є громадянкою Російської Федерації, в Україні проживає на підставі посвідки на постійне проживання та має бажання стати громадянкою України. Її дідусь, ОСОБА_3 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1976 року та до дня його смерті фактично проживав у АДРЕСА_1 . З метою отримання громадянства України вона звернулася до органів Державної міграційної служби. Під час її звернення працівник ДМС повідомив їй, що для набуття нею громадянства України за територіальним походженням їй необхідно документально підтвердити, що її дідусь ОСОБА_3 , постійно проживав до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, тобто в місті Маріуполі. Для отримання довідки про місце проживання свого діда в період з 1976р. до 24.08.1991 року у м. Маріуполі вона звернулася в Центр надання адміністративних послуг м. Маріуполя. В ЦНАПі їй повідомили, що інформація відносно місця проживання осіб в період до 2006 року в ЦНАПі відсутня, тому потрібну їй довідку вони видати не можуть. Підтвердженням постійного проживання її дідуся в м. Маріуполі з 1976 року є запис про прописку ОСОБА_3 в домовій книзі за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, факт постійного проживання її дідуся в м. Маріуполі з 1976 року до дня його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджується письмовими поясненнями сусідів - ОСОБА_4 . 1948 р.н., яка з 1948 р. мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , та ОСОБА_5 , 1947 р.н., яка з 1975р. мешкає за адресою: АДРЕСА_3 . Тому, вона вимушена звернутися до суду із цією заявою та просить встановити факт, того що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 1976 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 постійно проживав у місті Маріуполі Донецької області.
Ухвалою Приморського районного суду міста Маріуполя від 27.11.2020р. по справі відкрито провадження, призначене судове засідання.
15.12.2020р. представник заінтересованої особи надав до суду письмові пояснення по справі, в яких просив відмовити у задоволенні заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, оскільки копія домової книги може підтверджувати факт проживання фізичної особи виключно у поєднанні її з відомостями, які є у розпорядженні органів реєстрації місця проживання та перебування фізичних осіб, а письмові пояснення свідків мають юридичну силу виключно, якщо вони будуть опитані в якості свідків судом.
Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні свою заяву підтримала, просила її задовольнити. Крім того, в судовому засіданні зазначила, що з 2004 р. вона проживає на території України. 2011 р. по 2016 р. проживала зі свої дідом ОСОБА_3 по АДРЕСА_2 , який є батьком її батька. До 2001 р. вона проживала по АДРЕСА_4 . Вона звернулася до суду з метою втсановлення факту постійного проживання її діда ОСОБА_3 по АДРЕСА_2 для отримання громадянства України, так як її чоловік та троє дітей є громадянами України. Дід проживав за вказаною адресою з 1974 року, був власником будинку та зареєстрований у ньому. Спадок після смерті діда ніхто не приймав, так як будинок по АДРЕСА_1 був проданий у 2014 р.
Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 , який діє на підставі довіреності, в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_1 .
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що з 1948 р. по теперішній час вона мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . За адресою: АДРЕСА_2 проживав ОСОБА_3 та його дружина з 1974 р. ОСОБА_1 проживала за вказаною адресою після смерті її діда ОСОБА_3 , який помер у 2016 р.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги заявника про встановлення факту, що має юридичне значення, обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі, так як підтверджуються наступними доказами.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 293 ЦПК України, визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.
Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.
За п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про громадянство України» громадянство України набувається за територіальним походженням.
Відповідно до змісту ст. 8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», і є іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, реєструються громадянами України.
На підставі Листа від 1 січня 2012 року Верховного Суду України «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України. Юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України дитини, батьків дитини (одного з них) або іншого її законного представника на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) або набрання чинності Законом (13 листопада 1991 року).
За ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Згідно з посвідкою на постійне проживання, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є громадянкою Російської Федерації, посвідка № НОМЕР_1 з датою закінчення 27.01.2030р. (а.с. 5).
Згідно з карткою платника податків від 12.02.2020р., реєстраційний номер облікової картки платника податків ОСОБА_8 НОМЕР_2 (а.с. 5).
Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи № 10-13.01-0731 від 24.03.2020, за відомостями Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради, ОСОБА_7 , громадянка Російської Федерації, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , з 24.03.2020 по теперішній час (а.с. 7).
Згідно з рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області №266/4200/19 від 20.11.2019, встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 8).
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 24.05.2016 Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 24.05.2016 складено актовий запис №516 (а.с. 9).
Згідно з домовою книгою запис про прописку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був прописаний за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 10-14).
Згідно з архівною довідкою № 4 від 03.03.2021р. ТОВ «Торгмортранс», мовою оригіналу « ОСОБА_10 », працював в Управлінні торгівлі Азовського морського пароплавства з 27.01.1975р. по 14.02.1989р. В даний час ТОВ «Торгмортранс» є правонаступником Управління торгівлі Азовського морського пароплавства.
Відповідно до амбулаторної карти ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував на медичному обліку та проходив лікування у «Лікарні порту м. Жданова».
Згідно з епікризом «Лікарні № 2 комбінату «Азовсталь» м. Жданова» ОСОБА_3 , пенсіонер, АДРЕСА_1 , знаходився на стаціонарному лікуванні в лікарні № 2 з 12.05.1990р. по 28.05.1990р.
З посвідчення, виданого 25.05.1988 р. на ім`я ОСОБА_3 , отанньому призначена пенсія за віком довічно.
Таким чином суд дійшов висновку, що заявником було доведено факт того, що ОСОБА_3 , в період з 1976 року до 24.08.1991 року постійно проживав у місті Маріуполі Донецької області.
На підставі переліченого, суд вважає можливим для захисту прав заявника з набуття громадянства України встановити даний юридичний факт.
На підставі вищевказаного, керуючись ст.ст. 263-265, 279, 315 ЦПК України, суд,-
Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення- задовольнити.
Встановити факт того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 1976 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 постійно проживав у місті Маріуполі Донецької області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарг подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Дата складання повного судового рішення 29.05.2021 року.

Суддя: Курбанова Н. М.

Відомості щодо учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5

Заінтересована особа: Головне управління Державної міграційної служби в Донецькій області, м. Маріуполь, вул. Митрополитська, буд. 20