Справа № 709/1604/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 року смт. Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - Романової О.Г.,

при секретарі Соломки Л.М.,

за участі:

позивача ОСОБА_1 ,

третьої особи: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_2 про визнання відмови від прийняття спадщини недійсною та про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Чорнобаївського районного суду Черкаської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_2 про визнання відмови від прийняття спадщини недійсною та про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовну заяву мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її прабаба ОСОБА_5 , яка постійно проживала у АДРЕСА_1 .

Ще при житті, 23.10.1999 ОСОБА_5 склала заповіт, яким заповіла все своє майно своїй невістці, а її рідній бабі ОСОБА_6 , який було посвідчено в Придніпровській сілській раді Чорнобаївського району по реєстру № 156.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на будинок із надвірними спорудами в АДРЕСА_1 .

Її спадщину прийняла спадкоємець за заповітом ОСОБА_6 , яка постійно проживала в її будинку протягом шести місяців з дня її смерті та продовжувала проживати і в подальшому.

20.03.2007 вона склала заповіт, яким заповіла вищевказаний будинок їй, який було посвідчено в Придніпровській сільській раді Чорнобаївського району, реєстровий номер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла і її баба- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка при житті не встигла оформити свої спадкові права на зазначений будинок.

29.07.2016 вона, бажаючи, щоби право на спадщину її баби ОСОБА_6 замість неї набув її син, а її батько ОСОБА_2 , подала до Чорнобаївської державної нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини за заповітом, оскільки вважала, що після смерті ОСОБА_6 , у зв`язку із її відмовою, відкриється спадщина за законом і її батько як спадкоємець першої черги в такий спосіб зможе успадкувати вказане житло.

У той же день, її батько - ОСОБА_2 подав до Чорнобаївської державної нотаріальної контори, від свого імені, заяву про прийняття ним спадщини його матері ОСОБА_6 за законом.

Однак, вже після закінчення шестимісячного строку з дня смерті ОСОБА_6 вона довідалася про існування ще іншого заповіту, згідно якого вона заповіла дві свої земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва її онукам ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та про те, що вищевкзана заява про відмову від прийняття спадщини позбавила можливості її та її батька права на спадкування, оскільки надала право відповідачам успадкувати все спадкове майно включаючи і будинок.

Вважає, що її заява про відмову від прийняття спадщини ОСОБА_6 є недійсною, так як вчинена нею під впливом помилки щодо обставин, які мають істотне значення, вона не відповідала її волевиявленню та її внутрішній волі. Вона помилялася щодо природи такого одностороннього правочину, оскільки вважала, що відмова від спадщини нею вчинена на користь її батька ОСОБА_2 та останній зможе успадкувати зазначений будинок, про якій він фактично дбав.

Також їй стало відомо, що відповідачі вже отримали в Чорнобаївській державній нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за заповітом за якими успадкували завіщені їм земельні ділянки для ведення товарного сільсьгоспвиробництва.

Крім того, вона пропустила, з поважної причини, строк для прийняття спадщини її баби ОСОБА_6 , оскільки після подання вищевказаної заяви про відмову від її прийняття хворіла і не мала можливість безпосередньо дізнатися у нотаріуса про її помилковість, не змогла своєчасно відкикати її та подати іншу заяву про прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_6 .

На підставі вищевикладеного просить суд визнати недійсною її відмову від прийняття спадщини її баби ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка подана в Чорнобаївську державну нотаріальну контору Черкаської області. Визначити їй, ОСОБА_1 , додатковий строк достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини за заповітом її баби ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в Чорнобаївську державну нотаріальну контору Черкаської області. Витребувати з Чорнобаївської державної нотаріальної контори копії спадкової справи ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою від 11.11.2020 прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку загального позовного провадження з призначенням справи в підготовче судове засідання.

Залучено до участі в справі в якості третьої особи - ОСОБА_2 . Витребувано з Чорнобаївської державної нотаріальної контори копії спадкових справ ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав зазначених у позові.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Звернувся до суду із заявою, яка посвідчена секретарем виконавчого комітету Придніпровської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області Чоботарьовою С.В. 10.11.2020, реєстровий номер 38, в якій просить суд справу розглядати без його участі, зазначає про погодження з даним позовом.

Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи. Звернулася до суду із заявою, яка посвідчена секретарем виконавчого комітету Придніпровської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області Чоботарьовою С.В. 10.11.2020, реєстровий номер 39, в якій просить суд справу розглядати без її участі, зазначає про погодження з даним позовом.

Третя особа ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Заслухавши пояснення позивача, третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим 01.08.2002 виконкомом Придніпровської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, а.с.16 (а. с. 7).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Придніпровської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 23.10.2020 № 715 (а.с.16).

23.10.1999 ОСОБА_5 склала заповіт, який посвідчений секретарем Придніпровської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області Скляр В.В., реєстровий номер 156, яким заповіла все своє майно своїй невістці ОСОБА_6 (а.с. 66).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 548 ЦК УРСР (чинний на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 ) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо від подав до державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняла шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном спадкоємець за заповітом ОСОБА_6 , що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Придніпровської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 23.10.2020 за № 714 (а.с.14).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданим виконавчим комітетом Придніпровської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, актовий запис № 10 (а.с.8).

Отже, відповідно до положень ст. 1220 ЦК України (редакції чинної на час смерті спадкодавця) відкрилася спадщина на належний їй житловий будинок із господарськими спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

20.03.2007 ОСОБА_6 склала заповіт, який посвідчений секретарем виконавчого комітету Придніпровської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області Скляр В.В., реєстровий номер 41, яким заповіла належний їй жилий будинок з господарськими спорудами та земельну ділянку, що знаходиться в АДРЕСА_1 своїй онуці ОСОБА_7 (а.с. 10).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 виданого 22.02.2014 ОСОБА_8 уклав шлюб з ОСОБА_7 , після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_7 було присвоєно прізвище ОСОБА_1 , актовий запис № 28.

Згідно із приписами ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитись від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Згідно ч. 5 ст. 1273 ЦК України, відмова від прийняття спадщини є безумовною та беззастережною.

Приписами ч. 6 ст. 1273 України встановлено, що відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом.

25.07.2016 ОСОБА_1 звернулася до Чорнобаївської державної нотаріальної контори із заявою, яка посвідчена сільським головою Придніпровської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, зареєстрована в реєстрі за № 120, про відмову від прийняття спадщини на майно, що залишилося після смерті її бабусі - ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 , який проживає в АДРЕСА_2 .

ОСОБА_2 є батьком позивача ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_4 виданим 03.12.1993 Придніпровською сільською радою Чорнобаївського району Черкаської області, актовий запис № 18 (а.с.12).

30.07.2016 ОСОБА_2 звернувся до Чорнобаївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті його мати ОСОБА_6 (а.с. 60). Заява про прийняття спадщини подана ОСОБА_2 в межах строку, передбаченому положеннями ч. 1 ст. 1270 ЦК України.

Судом встановлено, що 20.03.2007 ОСОБА_6 склала заповіт, посвідчений секретарем Придніпровської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, реєстровий номер 40, яким заповіла: земельну ділянку площею 2.9172 га, кадастровий номер::03:000:0375, яка розташована на території Придніпровської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - ОСОБА_3 та земельну ділянку площею 2.6242 га, кадастровий номер: :03:000:0374, яка розташована на території Придніпровської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ОСОБА_4 .

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в строк передбачений положеннями ч. 1 ст. 1270 ЦК України, звернулися до Чорнобаївської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 (а.с. 59,61) та отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.08.2017, реєстрові номери 924, 923, на зазначені вище земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.62).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну.

На підставі вищевказаних положень, оскільки позивач ОСОБА_1 є спадкоємицею за заповітом та відмовилася від прийняття своєї частки спадщини після смерті ОСОБА_6 , тому не прийнята нею частка у спадщині переходить до інших спадкоємців за заповітом - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 і повинна бути розподілена між ними порівну.

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом в якій просить суд визнати недійсною її заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , оскільки вказана відмова була здійснена нею під впливом помилки щодо обставин, які мають істотне значення та не відповідала її волевиявленню та внутрішній волі, а саме: помилялася щодо природи такого одностороннього правочину як відмова від прийняття спадщини, бо вважала, що вони вчинені на користь її батька ОСОБА_2 та що останній зможе успадкувати зазначений будинок, про якій він фактично весь час дбав.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 1274 ЦК України відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених статтями 225, 229-231 та 223 ЦК України.

Презумпція правомірності правочину закріплена у ст. 204 ЦК України та може бути спростована нормою закону, яка містить відповідну заборону.

Згідно п. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд, згідно п. 1 ст. 11 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідно до статей 229 - 233 ЦК правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним.

Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину, мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а

також що вона має істотне значення.

Відповідно до положень ч.ч. 1,3,5 ст. 203 ЦК України встановлено, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ч.ч. 1,3 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 вчинила односторонній правочин у вигляді відмови від прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_6 під впливом помилки, оскільки помилялася щодо природи такого одностороннього правочину як відмова від прийняття спадщини, бо вважала, що відмова вчинена на користь її батька - ОСОБА_2 , який вчасно звернувся до Чорнобаївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, та що останній зможе успадкувати жилий будинок з господарськими спорудами та земельну ділянку, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

При прийняття рішення судом врахована позиція відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , висловлена останніми у їх заявах від 09.11.2020 щодо визнання позову позивача.

Враховуючи наведене, суд вважає заяву ОСОБА_1 подану до Чорнобаївської державної нотаріальної контори 25.07.2016 про відмову від спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 слід визнати недійсною.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Вимога ОСОБА_1 в частині визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 підлягає задоволенню. На підставі ч.3 ст. 1272 ЦК України, суд вважає за необхідне визначити позивачу додатковий строк два місяці з дня набрання рішенням законної сили для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_6 .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 203, 215, 229, 1268, 1270, 1272, 1274, 1275 ЦК України, ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР ст.ст. ст.ст. 3-8, 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсною заяву ОСОБА_1 , яка подана нею 25.07.2016 у Чорнобаївську державну нотаріальну контору про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті її баби - ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , тривалістю 2 (два) місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасником справи до або через відповідний суд.

Повне рішення суду складено 20 січня 2021 року.

Суддя О.Г. Романова