Ухвала

28 травня 2021 року

м. Київ

справа № 700/501/20

провадження № 61-7823ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «А.Ф. Злагода» на постанову Черкаського апеляційного суду від 17 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «А.Ф. Злагода» про розірвання договору оренди землі

та стягнення орендної плати і штрафних санкцій,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулась із позовом до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «А. Ф. Злагода» (далі - СТОВ «А.Ф. Злагода») про розірвання договору оренди землі, стягнення орендної плати і штрафних санкцій у загальному

розмірі 13 834, 62 грн.

Рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 14 грудня 2020 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до

СТОВ «А.Ф. Злагода» про розірвання договору оренди землі від 03 січня 2011 року, зареєстрованого 14 грудня 2012 року та стягнення орендної плати і штрафних санкцій.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 17 березня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 14 грудня

2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до СТОВ «А.Ф. Злагода» про розірвання договору оренди землі та стягнення орендної плати і штрафних санкцій скасовано.

Прийнято нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Вирішено розірвати договір оренди землі, укладений 03 січня 2011 року між ОСОБА_1 та СТОВ «А.Ф. Злагода», зареєстрований у відділі Держкомзему у Лисянському районі 14 грудня 2012 року за

№ 01781.

Стягнуто з СТОВ «А.Ф. Злагода» на користь ОСОБА_1 заборгованість

по орендній платі з штрафними санкціями на загальну суму 13 834, 62 грн.

05 травня 2021 року до Верховного Суду СТОВ «А.Ф. Злагода» подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Черкаського апеляційного суду від 17 березня 2021 рокуі залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У клопотанні, доданому до касаційної скарги, заявник просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення, посилаючись на те,

що оскаржену постанову суду апеляційної інстанції було отримано 02 квітня 2021 року, що підтверджується копією конверта Черкаського апеляційного суду.

Оскільки причина пропуску цього процесуального строку є поважною,

строк на касаційне оскарження на підставі частини другої

статті 390 Цивільного процесуального кодексуУкраїни підлягає поновленню.

Відповідно до частини третьої статті3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно

до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду

і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі,

що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках -

на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанцій.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах

та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених

у цій же статті ЦПК України.

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти дотриманню розумного строку розгляду справи, а також визначеності й стабільності у цивільних правовідносинах.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Пунктом 1 частини першої статті 176 ЦПК України визначено, що у позовах

про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою,

яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову

у позовах про розірвання договору оренди визначається сукупністю платежів за користування майном протягом строку, що залишається до кінця дії договору, але не більше ніж за три роки.

Ціна позову у цій справі станом на 01 січня 2021 року

не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

(2 270, 00 грн х 100 = 227 000, 00 грн).

Отже, справа, на судове рішення у якій подана касаційна скарга, відноситься до категорії малозначних в силу вимог процесуального закону, які відповідають критеріям правової визначеності та передбачуваності.

Касаційна скарга не містить посилань на наявність обставин,

які передбачені підпунктами а-г пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Обставин, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, Верховним Судом у цій справі

не встановлено. При цьому враховано ціну позову, зміст правовідносин сторін, значення результату розгляду справи для сторін та суспільства,

а також доводи касаційної скарги, які значною мірою зводяться

до необхідності встановлення обставин щодо виконання зобов`язань

по оплаті орендної плати за землю, що у відповідності до частини першої статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки СТОВ «А.Ф. Злагода» подало касаційну скаргу на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню,

у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частинами шостою, дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «А.Ф. Злагода» про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Черкаського апеляційного суду від 17 березня

2021 рокузадовольнити.

Поновити сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «А.Ф. Злагода» строк на касаційне оскарження постанови Черкаського апеляційного суду від 17 березня 2021 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю

«А.Ф. Злагода» на постанову Черкаського апеляційного суду від 17 березня

2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю

«А.Ф. Злагода» про розірвання договору оренди землі та стягнення орендної плати і штрафних санкцій - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович