ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/511/21 Справа № 208/3222/19 Суддя у 1-й інстанції - Нельга Д. В. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Свистунової О.В., Лаченкової О.В.,

за участю секретаря Заворотного К.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 квітня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам,-

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам.

В обґрунтування позовних вимог, які уточнювалися в ході судового розгляду справи, ОСОБА_1 посилалася на те, що 25 лютого 2006 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 30 січня 2009 року між сторонами шлюб було розірвано рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області. Позивач зазначає, що з листопада 2008 року і по теперішній час вона з дитиною залишились проживати у квартирі АДРЕСА_1 . Відповідач ніякої допомоги на утримання дитини не надає. За ради інтересів дитини та на підставі діючого законодавства вона з відповідачем уклали 16 січня 2009 року договір про сплату аліментів на дитину, який було посвідчено приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Прожуган М.А.. зареєстрований в реєстрі за № 67. Умовами даного договору передбачено, що було встановлено розмір, строки та порядок виплат аліментів на утримання дитини, малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягненню нею повноліття або, в разі навчання за денною формою навчання у вищому навчальному закладі, - до його закінчення. Згідно договору відповідач ОСОБА_2 надає позивачу утримання (аліменти) для дитини, а також здійснює інші виплати встановлені договором. Аліменти сплачуються платником щомісячно у вигляді твердої грошової суми, розмір якої за домовленістю встановлений у розмірі 10 000 грн. Відповідач зобов`язався сплачувати аліменти у визначеній сумі не пізніше 15 числа поточного місяця шляхом банківського перерахування на поточний рахунок Одержувача № НОМЕР_1 в ВАТ "Райффайзен Банк Аваль", МФО банку 380805. Відповідач зобов`язувався брати участь у додаткових витратах на дитину, що можуть бути викликані особливими обставинами. Виплати аліментів починаються з 1 лютого 2009 року та інші умови договору. Однак, відповідач не виконував умов договору у повному обсязі, тому у 2011 році позивач звернулася до суду з позовом про стягнення заборгованості за аліментним договором. 20 квітня 2012 року Заводським районним судом м. Дніпродзержрнська Дніпропетровської області було ухвалено рішення про стягнення з відповідача на її користь заборгованість за аліментним договором від 16 січня 2009 року на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 в період з лютого 2009 року по листопад 2011 року у сумі 225 000 грн. Вказане рішення набрало законної сили 17 липня 2012 року та було видано виконавчий лист. 18 листопада 2013 року рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 заборгованість по аліментам за договором від 16 січня 2009 року на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 197000 грн. у період з грудня 2011 року по 10 липня 2013 рік, та було видано виконавчий лист. Однак, відповідач не надає коштів на утримання дитини, про що свідчать постанови про поновлення виконавчих проваджень: ВП № 34356997 від 02 липня 2016 року згідно якої з відповідача ОСОБА_2 стягнуто заборгованість по сплаті аліментів на користь позивача на утримання доньки ОСОБА_5 2006 року народження у розмірі 225000 грн., за період з лютого 2009 року по листопад 2011 року, та ВП № 42893362 від 02 липня 2016 року, згідно якої з відповідача стягнуто заборгованість по сплаті аліментів на її користь на утримання доньки ОСОБА_5 2006 року народження у розмірі 197000 грн., за період з грудня 2011 року по 10 липня 2013 року, на загальну суму 423000 грн., які до теперішнього часу відповідачем не сплачені. 05 квітня 2017 року до ЄРДР були внесені відомості про злочин та зареєстровано кримінальне провадження №0000490 про те, що відповідач ОСОБА_2 умисно не виконує рішення суду щодо виплати заборгованості по аліментам на користь позивача, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.382 КК України. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає по цей час, не піклуються про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. Починаючи з 10 липня 2013 року відповідач по теперішній час також не виконує умови договору, а таким чином утворилась нова заборгованість по 06 березня 2018 рік, тобто 56 місяців 24 дні, що становить: 56 місяців (термін заборгованості) х 10000,00 грн. (сума по договору) = 560000 грн., 24 дні х 329 грн.(сума заборгованості за один день) = 7890 грн., загальна сума заборгованості по договору про сплату аліментів становить 567890 грн. Згідно виписки з поточного рахунку Одержувача № НОМЕР_1 в ВАТ "Райфафйзен Банк Аваль", МФО банку 380805, вбачається, що відповідачем на рахунок було зараховано: 11 вересня 2013 року -300 грн., 11 жовтня 2013 року -200 грн., 13 грудня 2013 року - 200 грн., 12 квітня 2014 року -200 грн.; на загальну суму 900 грн. Таким чином загальна заборгованість становить: 567890 грн. - 900 грн. = 566990 грн. Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 12 квітня 2017 року було зменшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі договору про сплату аліментів на дитину від 16 січня 2009 року на користь позивача на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 1200 грн. Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2018 року рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 12 квітня 2017 року було залишено без змін. Відповідно, починаючи з 06 березня 2018 року по теперішній час (17 січня 2020 року), відповідач повинен був сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі 1200 грн. на місяць, але він цього не робив, про що свідчить довідка державного виконавця, і його заборгованість становить: 1200 грн. (сума аліментів за рішенням суду) х 22 місяців 10 днів (термін заборгованості) = 26825 грн. 70 коп. Таким чином, заборгованість по аліментам за період з 10 липня 2013 року по 17 січня 2020 року становить: 566990 грн. (заборгованість по договору за мінусом сплачених коштів) + 26825 грн. 70 коп. (заборгованість за рішенням суду) = 593815 грн. 70 коп. На підставі викладеного ОСОБА_1 просила суд стягнути з відповідача заборгованість по аліментам у розмірі 566 990 грн., яка виникла через невиконання відповідачем умов договору про сплату аліментів на дитину від 16 січня 2009 року у період з липня 2013 року по 06 березня 2018 рік; заборгованість по аліментам у розмірі 26 825 грн. 70 коп., за рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 квітня 2017 року за період з 06 березня 2018 року по 17 січня 2020 року.

Заочним рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 квітня 2020 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить заочне рішення суду від 10 квітня 2020 року скасувати та ухвалити в нове рішення про задоволення її позовних вимог, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 11 лютого 2009 року (а.с.8).

Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

16 січня 2009 року між сторонами було укладено Договір про сплату аліментів на дитину, посвідчений приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Прожуган М.А. зареєстрований в реєстрі за № 67 (а.с.10).

Умовами п.1.1 вказаного договору було встановлено розмір, строки та порядок виплат аліментів на утримання дитини, малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягненню нею повноліття або, в разі навчання за денною формою навчання у вищому навчальному закладі, - до його закінчення.

Пунктом 1.3. передбачено, що відповідач, ОСОБА_2 надає позивачу утримання (аліменти) для дитини, а також здійснює інші виплати встановлені договором. Аліменти сплачуються платником щомісячно у виді твердої грошової суми, розмір якої за домовленістю встановлений у розмірі 10 000 грн.

Відповідно до п.1.4 договору відповідач зобов`язався сплачувати аліменти у визначеній сумі не пізніше 15 числа поточного місяця шляхом банківського перерахування на поточний рахунок Одержувача № НОМЕР_1 в ВАТ "Райффайзен Банк Аваль", МФО банку 380805.

Пунктом 1.5 договору передбачено, що відповідач зобов`язувався брати участь у додаткових витратах на дитину, що можуть бути викликані особливими обставинами. Виплати аліментів починаються з 1 лютого 2009 року та інші умови договору.

Відповідач не виконував умов договору у повному обсязі, тому у 2011 році позивач звернулася до суду з позовом про стягнення заборгованості за аліментним договором.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержрнська Дніпропетровської області 20 квітня 2012 року було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Стягнуто з відповідача на її користь заборгованість за аліментним договором від 16 січня 2009 року на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 в період з лютого 2009 року по листопад 2011 року у сумі 225 000 грн. (а.с.11-13).

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 липня 2012 року рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержрнська Дніпропетровської області 20 квітня 2012 року залишено без змін (а.с.14).

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 листопада 2013 року було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 заборгованість по аліментам за договором від 16 січня 2009 року на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 197000 грн. у період з грудня 2011 року по 10 липня 2013 рік (а.с.15, 16).

Згідно виписки з поточного рахунку Одержувача № НОМЕР_1 в ВАТ "Райфафйзен Банк Аваль", МФО банку 380805, вбачається, що відповідачем на рахунок було зараховано: 11 вересня 2013 року -300 грн., 11 жовтня 2013 року -200 грн., 13 грудня 2013 року - 200 грн., 12 квітня 2014 року -200 грн.; на загальну суму 900 грн.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 12 квітня 2017 року було зменшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі договору про сплату аліментів на дитину від 16 січня 2009 року, на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 1200 грн. (а.с.17, 18).

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2018 року рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 12 квітня 2017 року було залишено без змін (а.с.19, 20).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції посилався на їх недоведеність належними та допустимими доказами у справі, однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них за неповного засування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно зі ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки зобов`язані виховувати своїх дітей, турбуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, створювати умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини; а також матеріально утримувати їх. Батьки несуть відповідальність за порушення прав та обмежень законних інтересів дитини, за охорону здоров`я, фізичного та духовного їх розвитку, навчання, невиконання і ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до ст.ст.150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.3 ст. 194 Сімейного Кодексу України, заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 194 Сімейного Кодексу України Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років.

У справі встановлено, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 11 лютого 2009 року (а.с.8).

Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

16 січня 2009 року між сторонами було укладено Договір про сплату аліментів на дитину, посвідчений приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Прожуган М.А. зареєстрований в реєстрі за № 67 (а.с.10).

Умовами п.1.1 вказаного договору було встановлено розмір, строки та порядок виплат аліментів на утримання дитини, малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягненню нею повноліття або, в разі навчання за денною формою навчання у вищому навчальному закладі, - до його закінчення.

Пунктом 1.3. передбачено, що відповідач, ОСОБА_2 надає позивачу утримання (аліменти) для дитини, а також здійснює інші виплати встановлені договором. Аліменти сплачуються платником щомісячно у виді твердої грошової суми, розмір якої за домовленістю встановлений у розмірі 10 000 грн.

Відповідно до п.1.4 договору відповідач зобов`язався сплачувати аліменти у визначеній сумі не пізніше 15 числа поточного місяця шляхом банківського перерахування на поточний рахунок Одержувача № НОМЕР_1 в ВАТ "Райффайзен Банк Аваль", МФО банку 380805.

Пунктом 1.5 договору передбачено, що відповідач зобов`язувався брати участь у додаткових витратах на дитину, що можуть бути викликані особливими обставинами. Виплати аліментів починаються з 1 лютого 2009 року та інші умови договору.

Відповідач не виконував умов договору у повному обсязі, тому у 2011 році позивач звернулася до суду з позовом про стягнення заборгованості за аліментним договором.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержрнська Дніпропетровської області 20 квітня 2012 року було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Стягнуто з відповідача на її користь заборгованість за аліментним договором від 16 січня 2009 року на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 в період з лютого 2009 року по листопад 2011 року у сумі 225 000 грн. (а.с.11-13).

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 липня 2012 року рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержрнська Дніпропетровської області 20 квітня 2012 року залишено без змін (а.с.14).

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 листопада 2013 року було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 заборгованість по аліментам за договором від 16 січня 2009 року на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 197000 грн. у період з грудня 2011 року по 10 липня 2013 рік (а.с.15, 16).

Згідно виписки з поточного рахунку Одержувача № НОМЕР_1 в ВАТ "Райфафйзен Банк Аваль", МФО банку 380805, вбачається, що відповідачем на рахунок було зараховано: 11 вересня 2013 року -300 грн., 11 жовтня 2013 року -200 грн., 13 грудня 2013 року - 200 грн., 12 квітня 2014 року -200 грн.; на загальну суму 900 грн.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 12 квітня 2017 року було зменшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі договору про сплату аліментів на дитину від 16 січня 2009 року, на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 1200 грн. (а.с.17, 18).

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2018 року рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 12 квітня 2017 року залишено без змін (а.с.19, 20).

У справі встановлено, відповідач не виконував у встановленому законом порядку умови Договору про сплату аліментів на дитину від 16 січня 2009 року та не виконує рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 12 квітня 2017 року, у зв"язку з чим за період часу з липня 2013 року по лютий 2018 року у відповідача утворилася заборгованість зі сплати аліментів за договором про сплату аліментів на дитину у розмірі 566 990 грн., та у період часу з березня 2018 року по 16 січня 2020 року за рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 12 квітня 2017 року, яке набрало законної сили 06 березня 2018 року, у розмірі 26 825 грн. 70 коп., а тому позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам за вказані періоди часу є обгрунтованими.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити, заочне рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 квітня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення, про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Заочне рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 квітня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 ) заборгованість по аліментам, яка виникла у зв`язку із невиконання умов Договору про сплату аліментів на дитину від 16 січня 2009 року у період часу з липня 2013 року по лютий 2018 рік у розмірі - 566 990 грн. та заборгованість по аліментам за рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 квітня 2017 року, яке набрало законної сили 06 березня 2018 року, за період часу з березня 2018 року по 16 січня 2020 року у розмірі - 26 825 грн. 70 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді