Справа № 683/2955/20
18 січня 2021 року м. Старокостянтинів
Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючої - судді Кутасевич О.Г.
за участі секретаря судового засідання Свідерської К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинів цивільну справу №683/2955/20, 2/683/336/2021 за позовом ОСОБА_1 до Сербинської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області та Комунального підприємства «Бюро нерухомості Поділля» про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, скасування державної реєстрації права власності,
Оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 028250 (дублікат) був виданий Управлінням Держкомзему у Старокостянтинівському районі Хмельницької області 21 травня 2004 року на підставі розпорядження Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області від 10 грудня 2003 року за №318 на ім`я ОСОБА_2 , реєстрація права власності в подальшому проведена КП «Бюро нерухомості Поділля» з опискою в імені по батькові та зазначенням як підстави державного акту, що вже замінений дублікатом, просив позов задовольнити у зв`язку з неможливістю в інший спосіб захистити свої спадкові права.
У судове засідання представник позивача - адвокат Козак І.О. подав клопотання про розгляд справи у його та позивача відсутності, просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явились, відзиву на позов не подали.
Так як сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши надані докази, суд уважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України).
Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 , яка за життя склала на ім`я позивача заповіт, посвідчений секретарем Сербинської сільської ради Старокостянтинівського району 11 листопада 2015 року.
22 жовтня 2019 року ОСОБА_1 подав заяву про прийняття спадщини, після смерті матері, тобто у строк, встановлений ст.1270 ЦК України.
Зазначені обставини підтверджуються: копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 ; копією свідоцтва про смерть ОСОБА_2 ; заповітом, посвідченим секретарем Сербинської сільської ради 11 листопада 2015 року, державним актом на право власності серії ХМ № 028250 (дублікат), виданим Управлінням Держкомзему у Старокостянтинівському районі Хмельницької області 21 травня 2004 року на підставі розпорядження Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області від 10 грудня 2003 року за №318, інформацією із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та витягом з державного земельного кадастру.
Отже, ОСОБА_1 у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , однак оформити свої спадкові права не зміг через наявні суперечності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Так, державним реєстратором КП «Бюро нерухомості Поділля» при внесенні відомостей до реєстру неправильно зазначено по батькові ОСОБА_2 «ОСОБА_2 » замість « ОСОБА_2 » та підставу набуття права власності - державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХМ 012165, виданого 21 травня 2004 року, замість чинного державного акта на право власності серії ХМ № 028250 (дублікат), виданого Управлінням Держкомзему у Старокостянтинівському районі Хмельницької області 21 травня 2004 року на підставі розпорядження Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області від 10 грудня 2003 року за №318.
Тобто в самому реєстраційному записі містяться суперечності, які допущені державним реєстратором.
Указані недоліки позбавили ОСОБА_1 можливості оформити свої спадкові права після смерті ОСОБА_2 на земельну ділянку.
Відповідно до роз`яснень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Так, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" №1952-IV (далі - Закон №1952-IV)).
Відповідно до п.2 ч.2 ст.9 Закону №1952-IV державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.
Згідно з ч.1-2 ст.26 Закону №1952-IV записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.
Цій нормі закону відповідає п.2.6 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 № 3502/5 (далі - Порядок №3502/5), відповідно до якого для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.
Також, відповідно до п.41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. № 1141, державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
Аналізуючи зміст наведених норм суд приходить до висновку, що внесення запису про скасування державної реєстрації прав можливе лише у випадку наявності судового рішення про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили.
Оскільки державний акт акта на право власності серії ХМ № 028250 (дублікат), виданий Управлінням Держкомзему у Старокостянтинівському районі Хмельницької області 21 травня 2004 року на підставі розпорядження Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області від 10 грудня 2003 року за №318 на ім`я ОСОБА_2 , є не скасованим, однак відомості про право власності внесено у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно з опискою в імені по-батькові та із зазначенням державного акту, який втратив чинність у зв`язку з видачею дубліката, а рішення суду про визнання за позивачем права власності на зазначену земельну ділянку в порядку спадкування не буде для реєстратора підставою для скасування зазначеного реєстраційного запису та в подальшому може бути перешкодою для реалізація повноважень власника щодо розпорядження нею, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню повному обсязі.
Вимог про стягнення судових витрат по справі позивачем не заявлено.
Керуючись ст.ст.11, 13, 81, 264, 265 ЦПК України, ст.1217, 1269, 1270 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Суддя: