ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/100/21 Номер провадження 22-ц/814/1038/21Головуючий у 1-й інстанції Погрібняк О.М. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Прядкіної О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 лютого 2021 року, прийнятого під головуванням судді Погрібняк О.М. в м. Кременчук із складанням повного тексту рішення 01 березня 2021 року

у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні померлого годувальника,

заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до районного суду з вказаною заявою. Зазначала, що з 2000 року проживала з ОСОБА_2 однією сім`єю як чоловік та дружина. Між ними склалися відносини, що притаманні подружжю. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Вказувала, що за життя ОСОБА_2 отримував пенсію, розмір якої значно перевищував розмір її пенсії та його доходи для неї були основним джерелом засобів для існування. Просила встановити факт постійного проживання однією сім`єю, як дружини та чоловіка в період з 01.01.2004 року по 14.05.2020 року та факт перебування на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 до дня його смерті.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 лютого 2021 рокуз задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні померлого годувальника відмовлено.

Відмова у задоволенні заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні померлого годувальника обґрунтована тим, що дослідженими в судовому засіданні доказами не підтверджено факту, ведення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільного господарства, наявності у них спільного бюджету, несення ними спільних витрат на оплату комунальних послуг, на ремонт житла, придбання спільного майна, тощо.

Рішення оскаржила ОСОБА_1 , яка в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та прийняти нове, яким задовольнити заяву про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні померлого годувальника.

Вважає, що районний суд невірно надав оцінку у своєму рішенні письмовим доказам, які були надані на підтвердження проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 .

У відзиві на апеляційну скаргу представник Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській областівважає рішення районного суду вірним та просить залишити його без змін.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до районного суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні померлого годувальника, щоб в подальшому провести перерахунок з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника ОСОБА_2 , з яким проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01.01.2004 року по 14.05.2020 року.

Згідно ч.1 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у ч.2 ст.32 цього Закону.

Дружина померлого, яка не була на його утриманні, має право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Відповідно до частини другої цієї ж статті непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, дружина, якщо вона є особою з інвалідністю або досягла пенсійного віку, передбаченого ст.26 цього Закону.

Згідно ч.3 ст.36 Закону до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ст.ст.37,38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. Члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, має значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Однак, ОСОБА_1 суду не надано жодного доказу на підтвердження надання систематичної матеріальної допомоги з боку ОСОБА_2 .

Так, додані до позовної заяви копії медичних документів щодо перебування позивача на лікуванні та проходженні медичних обстежень за період з березня по грудень 2019 року (а.с.12-22) не є доказами утримання ОСОБА_1 як члена сім`ї ОСОБА_2 протягом заявленого позивачем періоду часу перебування на утриманні.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначала, що постійно проживала з померлим однією сім`єю з 2000 року, як чоловік та дружина, проте в прохальній частині просила встановити даний факт з 01.01.2004р.

Між тим, за адресою проживання з ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 позивач зареєстрована 06.08.2008р. (а.с.8, 35).

Посилання на свідчення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які підписали акт про фактичне проживання, даної обставини не спростовують.

Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно з частинами першою та другою ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Разом з тим, згідно із ст.74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Тобто при застосуванні ст.74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема, докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів, які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин, притаманних подружжю.

Згідно з частинами першою та другою ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Погоджуючись із висновками районного суду, апеляційний суд вбачає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту її спільного проживання з ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01 січня 2004р. по 14.05.2020р.

Надані ОСОБА_1 товарних чеків, гарантійних свідоцтв на побудову техніку

не є тими доказами, які б підтверджували факт спільного проживання сторін однією сім`єю без реєстрації шлюбу, оскільки із них неможливо встановити, що саме позивачем та померлим ОСОБА_2 придбавались товари, які в них зазначені.

Зокрема, чек на плиту газову датований 21.04.2000р. період, за який позивач не просить встановити факт постійного проживання з ОСОБА_2 однією сім`єю.

Гарантійне свідоцтво на стиральну машину « Атлант» із датою продажу 23.03.2008р. також не свідчить про її спільне придбання, оскільки позивач за адресою місця проживання ОСОБА_2 зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також надані позивачем копії фотокарток, як вірно зазначив суд,не доводять факту спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільного бюджету сторін у справі, а свідчать лише про їх знайомство, про спільне коло знайомих і проведення разом вільного часу.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на наявних у справі доказах, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 лютого 2021 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з дня його прийняття і може бути оскаржене до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 26.05.2021 р.

Головуючий-суддя О. В. Прядкіна

Судді: С. Б. Бутенко

О. І. Обідіна