Справа №: 671/587/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2021 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Павлової А.С.,

за участю: секретаря судового засідання Козак Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Волочиськ цивільну справу за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Волочиської міської ради, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання права на земельну частку (пай), -

ВСТАНОВИВ:

13 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Волочиської міської ради, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання за нею в порядку спадкування права на земельну частку (пай).

Позов мотивувала тим, що її батько - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Позивач є його єдиним спадкоємцем та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 11.03.2020 на належний померлому житловий будинок.

ОСОБА_2 був працівником та членом Колективного сільськогосподарського підприємства (далі- КСП) ім. Лесі Українки. Даному КСП видавався державний акт на право колективної власності на землю серії ХМ 036 від 22.08.1995.

Не дивлячись на те, що батько позивача був включений до списку членів КСП ім. Лесі Українки с. Маначин, які мали право на отримання земельної частки (паю) при видачі вищевказаного державного акту на право колективної власності на землю, однак сертифікат на право на земельну частку (пай) розміром 3,20 в умовних кадастрових гектарах ОСОБА_2 не видавався.

Позивач ОСОБА_1 вказує на необхідність захисту своїх спадкових прав на належне померлому майно, а тому просить визнати за нею в порядку спадкування право на земельну частку (пай)у розмірі 3,20 в умовних кадастрових гектарах по колишньому КСП ім. Лесі Українки (с. Маначин).

Ухвалою від 13.04.2021 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводиться за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 13.05.2021 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду на 27.05.2021.

Позивач в судове засідання не з`явилась. Подала клопотання про розгляд справи без її участі через запроваджений карантин. Позовні вимоги підтримала та просила задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Направив до суду заяву про розгляд справи без участі представника Волочиської міської ради. У вирішенні справи покладається на думку суду.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Про судовий розгляд повідомлений. Направив до суду витребуваний письмовий доказ, проте пояснень, заяв чи клопотань з Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області до суду не надходило.

Суд вважав можливим розглянути справу у відсутності її учасників.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Маначин, Волочиського району Хмельницької області помер ОСОБА_2 (а.с.7).

Згідно з копії трудової книжки, ОСОБА_2 03.05.1995 прийнятий в КП ім. Л. Україники, с. Маначин ковалем (а.с. 16).

Архівним витягом з протоколу № 4 засідання правління колгоспу ім. Лесі Українки с. Маначин Волочиського району від 03.05.1995 доводиться, що ОСОБА_2 прийнято в члени колгоспу та на роботу ковалем (а.с. 14).

22 серпня 1995 року було видано Державний акт на право колективної власності на землю ХМ 036 та в Додатку 1 до якого під номером 153 значиться ОСОБА_2 . Вказане підтверджується інформацією ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, а також копією витягу з Додатку 1 (а.с. 11, 42).

Крім того, з довідки відділу Держгеокадастру у Волочиському районі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 03.12.2020 слідує, що сертифікат на право на земельну частку (пай) ОСОБА_2 не видавався. Розмір земельної частки (паю) по колишньому КСП ім. Лесі Українки с. Маначин становить 3,20 в умовних кадастрових гектарах (а.с. 9, 12).

Згідно з п. 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720/95 від 08.08.1995, паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.

Відповідно до п. 2 вказаного Указу, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Отже, судом встановлено, що померлий ОСОБА_2 за життя набув право на земельну частку (пай), однак не отримав відповідний сертифікат на неї (нього).

Згідно з положень п. 24 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16.04.2004, член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців.

Відповідно до ст.1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Свідоцтвом про смерть (а.с. 7), свідоцтвом про народження ОСОБА_1 (а.с. 32), довідкою про склад сім`ї від 30.05.2019 (а.с. 29), стверджується, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 .

Позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 11.03.2020 на належний померлому житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 (а.с. 33). Дружина померлого ОСОБА_3 від прийняття спадщини відмовилась у встановленому законом порядку (а.с. 31).

Доводи позивача про порушення її спадкового права на отримання в порядку спадкування права на земельну частку (пай) у розмірі 3,20 в умовних кадастрових гектарах по колишньому КСП ім. Лесі Українки (с. Маначин), що належало її батьку з моменту видачі відповідного державного акту на право колективної власності на землю суд вважає обґрунтованими.

Відповідно до п. п. 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Стаття 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошує, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, відмова у даному позові фактично позбавить ОСОБА_1 права на земельну частку (пай), яка належала її батьку з моменту видачі державного акту на право колективної власності на землю, хоча останній і не отримав за життя відповідного сертифікату, і тим самим порушить зазначені вище положення Першого протоколу, що у правовій державі, якою згідно ст. 1 Конституції України являється Україна, є неприпустимим.

За таких обставин, суд задовольняє позов, оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті її батька, інших спадкоємців які претендують на спадщину немає, тоді як спадкодавець мав право на земельну частку (пай).

Судові витрати в даній справи суд покладає на позивача.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 при зверненні до суду з позовом сплатила судовий збір у більшому розмірі ніж це передбачено ЗУ «Про судовий збір», тому надмірно сплачений судовий збір підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст.ст. 1216, 1223, 1261, 1269 ЦК України, п. 1-2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720/95 від 08.08.1995, ст.ст. 2, 10, 12, 13, 81, 89, 141, 206, 263ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) у розмірі 3,20 в умовних кадастрових гектарах, що надавалося ОСОБА_2 відповідно до списку осіб, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ 036 від 22.08.1995, виданого КСП ім. Лесі Україники с. Маначин на підставі рішення Маначинської сільської ради від 30.09.1993 № 5 та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 36.

Повернути ОСОБА_1 надмірно сплачений судовий збір в розмірі 1189,07 згідно з квитанції № ПН527555 від 17.02.2021.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга подається до Хмельницького апеляційного суду через Волочиський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Волочиська міська рада, адреса: 31200, Хмельницька область, м. Волочиськ, вул. Незалежності, 88.

Третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, адреса: 29001, м. Хмельницький, вул. Інституська, 4/1.

Рішення складено 27 травня 2021 року.

Суддя: Павлова А.С.