У Х В А Л А
Номер провадження 2/229/80/2021
Справа № 229/3485/20
24 травня 2021 року Дружківський міський суд Донецької області
головуючого судді Лебеженка В.О.
за участю секретаря Слободкіної Т.І.
представника позивача ОСОБА_1
представника відповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дружківка в порядку спрощеного позовного провадження позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,-
В С Т А Н О В И В:
До Дружківського міського суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину.
В позові зазначено, що 11 січня 2002 року, позивачка з відповідачем уклали шлюб. Від шлюбу у них народилась двоє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З січня 2019 року вони припинили жити, як одна сім`я. 03 травня 2019 року рішенням Дружківського міського суду Донецької області шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано.
Відповідно до рішення Дружківського міського суду Донецької області від 06 травня 2019 року з ОСОБА_4 на користь позивачки ОСОБА_3 було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення найстаршою дитиною повноліття, тобто ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Між тим, вона та відповідач не досягли згоди щодо розміру аліментів на утримання молодшої доньки в подальшому. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто.
Просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття доньки, починаючи з дня подання заяви до суду.
В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.
В судовому засіданні представник відповідача зазначив, що рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 06 травня 2019 року з відповідача на користь позивачки були стягнуті аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення найстаршою дитиною повноліття, тобто ІНФОРМАЦІЯ_4 . До ІНФОРМАЦІЯ_4 з відповідача систематично у встановленому рішенням суду розмірі утримувались аліменти. Згідно ч.3 ст.183 СК України, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. З врахуванням цієї норми, з відповідача ОСОБА_4 з 27 липня 2020 року утримуються аліменти у розмірі 1/6 частини на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягла вісімнадцяти років. Таким чином, на теперішній час існує чинне рішення суду про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7 . При цьому, позивачка не заявляє вимог про визначення розміру аліментів на дитину, або про збільшення розміру аліментів чи зміну способу їх стягнення. Просить закрити справу на підставі набраня законної сили рішення суду ухваленого з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Заслухавши учасників судового засідання та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частина 2 ст.16ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав та інтересів.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1ст.15 ЦК України).
Як встановлено судом, 11 січня 2002 року позивачка ОСОБА_3 з відповідачем ОСОБА_4 , уклали шлюб.
Під час шлюбу у них народилось двоє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9).
03 травня 2019 року рішенням Дружківського міського суду Донецької області шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано (а.с.21-23).
Між тим, рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 06 травня 2019 року з ОСОБА_4 на користь позивачки ОСОБА_3 було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення найстаршою дитиною повноліття, тобто ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.11-12).
В ході розгляду справи, судом встановлено, що найстаршій дитині: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виповнилось 18 років та стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_4 на її утримання були припинені з 27 липня 2020.
Згідно з ч. 3 ст.13ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Суд звертає увагу на те, що позовна вимога - це прохання позивача до суду, яке наводиться у резолютивній (прохальній) частині позовної заяви. Позовні вимоги відповідають предмету позову.
Позов в цивільному процесі - це письмово оформлена і адресована суду письмова вимога, яка складається з вимоги процесуального характеру (відкрити провадження по справі) і вимоги матеріального характеру (захистити невизнане, оспорюване чи порушене право).
Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (п. 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі №917/1739/17).
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрало законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.
Тлумачення пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України свідчить, що підставою для прийняття судового рішення про закриття провадження у справі є наявність іншого рішення суду, яке набрало законної сили та яке ухвалено між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
У пунктах 26, 27 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі №320/9224/17 зазначено, що: «згідно з пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами. Тобто, згідно з вказаним пунктом підставою для закриття провадження у справі є, зокрема, вирішення спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав шляхом ухвалення рішення, яке набрало законної сили, або постановлення ухвали про закриття провадження у справі».
Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили чи постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.
Особливістю цієї підстави закриття провадження у справі, є те, що для її застосування необхідним є наявність трьох складових у сукупності, а саме: тих самих сторін спору, предмета позову, підстави позову.
Тотожними визнаються заяви, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет заяви, тобто коли заяви повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами й обставинами, що обґрунтовують звернення до суду (такий правовий висновок сформульовано Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року у справі №6-1133цс15).
Отже, підставою для закриття провадження у справі є наявність рішення суду, яке набрало законної сили, ухвалене між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що ґрунтується на правових наслідках набрання рішенням суду чинності.
Як вбачається із рішення Дружківського міського суду Донецької області від 06 травня 2019 року, яке набрало законної сили 06 червня 2019 року, ОСОБА_3 зверталася до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення найстаршою дитиною повноліття, тобто ІНФОРМАЦІЯ_4 .
В цій справи сторонами виступали позивачка ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4 ; предметом позову було стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; а обґрунтуванням позовних вимог, тобто підставою позову, стали положення ст.ст.180-182 СК України.
В подальшому за рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 06 травня 2019 року, стягнення аліментів на дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 провадяться у частці 1/6 з ОСОБА_4 після досягнення повноліття старшою дитиною ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Тобто, на теперішній час існує чинне рішення суду про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Незважаючи на це, позивачка звернулась до суду з позовною заявою в якій просить, стягнути з відповідача ОСОБА_4 на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття доньки починаючи з дня подання заяви до суду.
Отже у даній справі, що перебуває на розгляді, предметом позову є така ж сама матеріально-правова вимога - стягнення аліментів, ті ж самі сторони, і з тих самих підстав заявлена позовна вимога, що мало місце під час ухвалення рішення Дружківським міським судом Донецької області 06 травня 2019 року.
Позивачка ОСОБА_3 звертаючись повторно з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини, при наявності рішення Дружківського міського суду Донецької області від 06 травня 2019 року, яке набрало законної сили та на підставі якого продовжують стягуватися аліменти з відповідача ОСОБА_4 на утримання дитини: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому фактично дублює предмет позову - вимогу (стягнення аліментів на утримання дитини) вищезазначеного рішення суду та підстави позову (ст. 180-182 СК України).
Таким чином, судом встановлено, що підстави позову у цивільній справі № 2/229/490/2019 (ЄУН №229/1586/19) по якій ухвалено рішення Дружківським міським судом Донецької області від 06 травня 2019 року, яке набрало законної сили, і підстави позову заявлені позивачкою у цій судовій справі є тотожними.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.48 ЦПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
Частиною 3 ст.48 ЦПК України, визначено, що до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.
Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Однак, суд звертає увагу на те, що позивачка ОСОБА_3 не скористалась своїм правом щодо зміни/уточнення позовних вимог, визначених у ст.48 ЦПК України, а суд не має права виходити за межі заявлених позовних вимог (ч.1 ст.13 ЦПК України).
З огляду на викладене, враховуючи відсутність інших позовних вимог, в тому числі щодо зміни розміру аліментів, суд приходить до висновку, що у даній справі має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, є рішення суду, яке набрало законної сили, а тому провадження у справі необхідно закрити.
Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.
Разом із тим слід роз`яснити позивачці ОСОБА_3 , що вона не позбавлена права звернутися до суду із позовом про збільшення розміру аліментів, або зміну способу їх стягнення - на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також про стягнення додаткових витрат на утримання дитини.
Керуючись п.3 ч.1 ст.255, ст.256, ст.260 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину закрити, у зв`язку з набраням законної сили рішення суду ухваленого з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Роз`яснити позивачу, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.
Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Вступна та резолютивна частини ухвали суду складено в нарадчій кімнаті та проголошена в судовому засіданні 24 травня 2021 року.

Повний текст ухвали суду складено 28 травня 2021 року.

Суддя: В.О.Лебеженко