Номер провадження: 22-ц/813/2729/21
Головуючий у першій інстанції Бойчук А.Ю.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2021 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Князюка О. В.,

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27.11.2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна», Комунального підприємства «Одесміськелектротранс» про стягнення страхового відшкодування та матеріальної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

Позивач ОСОБА_1 06.07.2018 року звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Одеської філії приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про стягнення страхового відшкодування. Обгрунтовуючи свої вимоги тим, що 04.07.2016 року на вул. Старопортофранківській, у м. Одесі за участю трамвая «Татра», б/н 3293, під керуванням ОСОБА_2 , сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП), внаслідок якої було пошкоджено належний їй автомобіль «Нісан» д/н НОМЕР_1 .

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 16.05.2017 року було визнано винним у скоєнні ДТП водія трамваю «Татра», б/н 3293, ОСОБА_2 , який перебував трудових відносинах з КП «Одесміськелетротранс».

У зв`язку з настанням страхового випадку, ОСОБА_1 07.07.2016 р. звернулась до ПрАТ «СК «Провідна» із заявою про виплату страхового відшкодування, так як відповідальність КП «ОМЕТ» була застрахована у ПрАТ «СК «Провідна» на підставі Генерального договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів від 12.02.2016 року, однак таку виплату досі не отримала.

Згідно висновку № 17-7044 судового експерту, складеного 21.02.2018 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Ніссан Тііда», р.н. НОМЕР_1 , станом на 12 липня 2017 року становить 218 480,00 грн. Розмір страхового відшкодування € значно меншим, ніж розмір завданого матеріального збитку, тому рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 29.05.2018р. з КП «Одесміськелектротранс» на користь позивачки було стягнуто матеріальну шкоду в розмірі 68 480,00 грн. За заявою позивача від 05.10.2018 року до участі в справі в якості співвідповідача залучено Комунальне підприємство «Одесміськелектротранс».

Згідно поданих до суду уточнень позовних вимог позивач, вказавши відповідачами Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» та Комунальне підприємство «Одесміськелектротранс», просила стягнути на її корить: з Комунального підприємства «Одесміськелектротранс» матеріальну шкоду у розмірі 144 950 (сто сорок чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят гривень) та судові витрати, з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» страхове відшкодування у розмірі 5 050 грн. (п`ять тисяч п`ятдесят гривень) та судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 було задоволено частково, постановлено: стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» (, 01032, м. Київ, бул. Тараса Шевченка, 37/122) на користь

ОСОБА_3 (ІПн НОМЕР_2,АДРЕСА_2 ) страхове відшкодування у розмірі 5 050 грн. (п`ять тисяч п`ятдесят гривень) 00 копійок; стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» (, 01032, м. Київ, бул. Тараса Шевченка, 37/22) на користь ОСОБА_1 (ІПн НОМЕР_2,АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 704,80 гривень; іншій частині позовних вимог відмовити.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач вже особисто зверталася до КП «Одесміськелетротранс» із вимогами про відшкодування матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП від 04.07.2016 року.

Таким чином позивачка заявляє повторно вимоги до КП «Одесміськелетротранс» про відшкодування матеріального збитку, з тих самих підстав, що вже були досліджені судом при ухваленні рішення суду від 29.05.2018 року. Суд вважає такі вимоги безпідставними, так як будь-які нові докази, про невиплату їй у певному розмірі страхового відшкодування ПрАТ «СК «Провідна», чи відмову у такій виплаті нею до суду не надано, тобто не наведені жодні аргументи та докази, про порушення ії прав на страхову виплату в певному розмірі, так як в первинному позові вона зазначала, що має право на виплату страхового відшкодування в розмірі 150000,00 гривень.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

20 грудня 2018 року представником ОСОБА_1 - ОСОБА_4 було подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2018 року в частині відмови в позовних вимогах про стягнення з Комунального підприємства «Одесміськелектротранс» матеріальної шкоди у розмірі 144 950 (сто сорок чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят) гривень та прийняти в цій частині нове рішення та стягнути з Комунального підприємства «Одесміськелектротранс» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 144 950 (сто сорок чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят) гривень та судові витрати.

В решті позовних вимог рішення Приморського районного суду м. Одеси залишити без змін.

Рух апеляційної скарги у суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 11.02.2019 р. відкрито провадження у справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 . Ухвалою Одеського апеляційного суду від 11.02.2019 року справу призначено до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

На підставі Розпорядження щодо повторного автоматизованого розподілу справи між суддями No 4943 від 04.11.2019 року та у відповідності до пунктів 2.3.49, 2.3.50. Положення «Про автоматизовану систему документообігу суду», за вказаною цивільною справою було призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 04.11.2019 року визначено колегію суддів Одеського апеляційного суду в складі: головуючого судді Князюка О. В., суддів: О. С. Комлевої, О.Г. Журавльова.

На підставі Розпорядження щодо повторного автоматизованого розподілу справи між суддями № 5404 від 11.11.2019 року та у відповідності до пунктів 2.3.49., 2.3.25. Положення

«Про автоматизовану систему документообігу суду», за вказаною цивільною справою було призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 11.11.2019 року визначено колегію суддів Одеського апеляційного суду в складі: головуючого судді Князюка О. В., суддів: О. С. Комлевої, С.О. Погорєлової.

У зв`язку з даними обставинами ухвалою Одеського апеляційного суду від 27.11.2019 року цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 - прийнято до провадження під головуванням судді Князюка О.В. та призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України справу розглянуто без виклику її учасників.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу та узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається те, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права передбачені ст. 263 ЦПК України, а саме не з`ясував всі обставини в їх сукупності, не надав юридичну оцінку доказам та невірно застосував положення чинного законодавства України.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 29.05.2018 р. по справі №522/19094/7 позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені повністю та з КП «Одесміськелектротранс» стягнуто матеріальну шкоду в розмірі 68 480 грн. Вказане рішення набрало законної сили та, як встановлено під час розгляду справи у суді першої інстанції виконано.

За таких обставин Приморськой районний суд м. Одеси вирішив, що ОСОБА_1 заявляє повторно вимоги до КП «Одесміськелектротранс» про відшкодування матеріального збитку, з тих самих підстав, що вже були досліджені судом при ухваленні вищевказаного рішення від 29.05.2018 року.

Апелянт не згоден з таким висновком суду першої інстанції та вказує на те, що предметом позову, який розглядається у даній справі, є вимоги ОСОБА_1 про стягнення як матеріальної шкоди у розмірі 144 950 грн., так і страхового відшкодування у розмірі 5050 грн., що виключає однорідність предмету позову.

Також звертає увагу суду на те, що Приморський суд м. Одеси встановив, що 07.07.2016 року ОСОБА_1 звернулася до ПрАТ «СК «Провідна» із заявою про виплату страхового відшкодування. Разом с цим, 11.07.2016р. із заявою про виплату страхового відшкодування до ПрАТ «СК`Провідна» звернувся інший учасник цього ж ДТП, що сталося 04.07.2018 р. ОСОБА_5 . На підставі їхніх заяв були зареєстровані відповідні страхові справи.

06.07.2017 р. ПраТ «СК «Провідна» сплатив ОСОБА_5 страхове відшкодування у розмірі 95 000 грн., а 20.09.2017р. перерахував на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 5050 грн., однак грошові кошти повернулись на рахунок, у зв`язку з їх неотриманням.

Апелянт вважає, що таким чином суд достовірно встановив факт невиплати ОСОБА_1 страхового відшкодування в певному розмірі, тобто порушення її прав на страхову виплату, а тому не згодна з висновком суду першої інстанції, що нею не наведені жодні аргументи та докази, про порушення її прав на страхову виплату, а саме не виплату їй у певному розмірі страхового відшкодування ПрАТ «СК «Провідна» в певному розмірі, чи відмову у такій виплаті.

11.03.2019 р. до канцелярії суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від КП «Одесміськелектротранс», в якому зазначається, що вимоги ОСОБА_1 є безпідставними, так як будь-які нові докази, про невиплату їй у певному розмірі страхового відшкодування, чи відмову у такій виплаті нею до суду не надані.

Звертає увагу на той факт, що ОСОБА_6 звернулася до суду повторно. Також відповідач вказує, що відповідно до судової практики, висловленої Великою Палатою Верховного Суду у Постанові по спр. №755/18006/15-ц від 04.07.2018., покладання обов`язку з відшкодування шкоди на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування i цивільно-правової відповідальності.

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судам апеляційної інстанції; і визначені відповідно до них правовідносини.

Судом встановлено, що 04.07.2016 року по вул. Старопортофранківській у м. Одесі сталася ДТП за участю трамвая «Татра», б/н 3293, під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль «Ніссан Тііда», д/н НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 .

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 16.05.2017р. по справі № 522/6541/17, водія трамваю ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні цієї ДТП. Оскільки відповідальність КП «Одесміськелектротранс» на час скоєння ДТП, згідно Генерального договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів e 12/1244711/1635/16 від 12.02.2016 р. була застрахована в ПрАТ «СК «Провідна», 07.07.2016 року ОСОБА_1 звернулась із заявою про виплату страхового відшкодування. Разом з цим, 11.07.2016р. із заявою про виплату страхового відшкодування до ПрАТ «СК «Провідна» звернувся інший учасник цього ж ДТП, що сталося 04.07.2018 року ОСОБА_5 . На підставі їхніх заяв були зареєстровані відповідні страхові справи.

06.07.2017 року КП «Одесміськелектротранс» сплатив ОСОБА_5 страхове відшкодування у розмірі 95 000 грн., а 20.09.2017 року перерахував на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 5 050 грн., однак грошові кошти повернулись на рахунок, у зв`язку з їх неотриманням. Розмір завданих матеріальних збитків, внаслідок пошкодження належного ОСОБА_1 автомобілю «Ніссан Тііда» с значно більшим, ніж розмір страхового відшкодування визначений Генеральним договором. Згідно Висновку № 17-7044 судового експерта Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз, складеного 21.03.2018 року, розмір матеріального збитку встановлено 218480,00 гривень. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 29.05.2018 р. по справі No522/19094/17 встановлено, що відповідальність КП «Одесміськелектротранс» застраховано у ПрАТ «Страхова компанія «ПРОВІДНА» та відповідно до Генерального договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів № 12//16/У.У/2016/98 від 12 лютого 2016 року розмір страхового відшкодування становить 150 000 гривень. Вищевказаним рішенням позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені повністю та з КП «Одесміськелектротранс» було стягнуто матеріальну шкоду в розмірі 68 480,00 грн.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси суду набрало законної сили та виконано.

Мотивувальна частина

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав. За змістом п.1 ст.6, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.ст. 1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

Згідно зі ст.263ЦПК України судове рішення повинно грунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263

ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з' ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

П.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Відповідно до ст.4 ЦПК України, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною ч.1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Ухвалюючи судове рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивач вже зверталася з позовними вимогами до КП «Одесміськелетротране» про відшкодування матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП від 04.07.2016 року. Таким чином, при розгляді справи суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 заявляє повторно вимоги до КП «Одесміськелетротранс» з тих самих підстав, що вже були досліджені судом при ухваленні рішення суду від 29.05.2018 року у справі No522/19094/17. В оскаржуваному Приморського районного суду м. Одеса від 27.11.2018 р. зазначено, що будь-які нові докази,

про невиплату їй у певному розмірі страхового відшкодування ПрАТ «СК «Провідна», чи відмову у такій виплаті нею до суду не надано, тобто не наведені жодні аргументи та докази, про порушення її прав на страхову виплату в певному розмірі, так як в первинному позові вона зазначала, що має право на виплату страхового відшкодування в розмірі 150000,00 гривень.

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції, з порушенням норм матеріального права, на підставі наявних у справі, наданих сторонами і досліджених судом доказів, невірно i встановив вищевказані обставини по справі та дійшов хибного висновку з огляду на наступне.

Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обгрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.05.2019 у справі No 640/7778/18. Вирішуючи спір, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що склад учасників у позовах є різним.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. матеріалів справи вбачається, що згідно висновку судового експерта Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз 17-7044, складеного 21.02.2018, вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Ніссан Tiда», реєстраційний номер НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 04 липня 2017 року становить 218 480 гривень.

Відповідальність відповідача застраховано у ПрАТ «СК «Провідна». Розмір страхового ліміту згідно додатку №1 до генерального договору від 12.02.2016р. становить 150 000 грн. Згідно п.5.4.2 ліміт відповідальності Страховика при завданні збитку майну третіх осіб - 66,7%, а отже дорівнюється 100 050 грн.

Також у п.12.7 вищевказаного договору зазначається: якщо Страховик виплачує страхове відшкодування у результаті настання одного страхового випадку декільком потерпілим третім особам, загальний розмір страхового відшкодування не може перевищувати розмір страхової суми та лімітів відповідальності встановлених у п.5.4 Договору.

А в п.12.8 генерального договору вказано: якщо розраховане страхове відшкодування потерпілим третім особам внаслідок настання однієї події перевищує страхову суму та (або) ліміт відповідальності, встановлений у пункті 5.4 Договору, розмір відшкодування кожній потерпілій третій особі зменшується пропорційно співвідношенню страхової суми та (або) ліміту відповідальності й розрахованої величини страхового відшкодування для всіх потерпілих третіх осіб.

Проте, 11 липня 2016 року до ПрАТ «СК`Провідна» із заявою про виплату страхового відшкодування звернувся інший учасник вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_5 та відповідно до платіжного доручення «003 1902 від 06.07.2017 року та реєстру отримувачів ПрАТ «СК «Провідна» здійснила виплату страхового відшкодування ОСОБА_5 , за шкоду, завдану автомобілю «Вольво», на суму 95 000грн. А 20 вересня 2016 року ПрАТ «СК «Провідна» здійснила виплату залишку по ліміту ОСОБА_1 у розмірі 5 050 грн., що підтверджується платіжним дорученням №0045383 від 20.09.2017 та реєстром отримувачів. Отже, страхова компанія не звернула уваги на п.12.8 генерального договогу, згідно з яким повинна була зменшити розмір страхової виплати пропорційно співвідношенню ліміту відповідальності й розрахованої величини страхового відшкодування для всіх потерпілих третіх осіб. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладення обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Такі роз`яснення були надані Великою Палатою Верховного Суду у постанові по справі №755/18006/15-ц від 04.05.2018. Судом встановлено, що 07.07.2016 року позивач звернулась до ПрАТ «СК «Провідна» з заявою про виплату страхового відшкодування.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 29.05.2018р. по справі №522/9094/17 встановлено, що відповідальність КП «Одесміськелектротранс» застраховано у ПрАТ «Страхова компанія «ПРОВІДНА» та відповідно до Генерального договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів № 12/1244711/1635/16/У-У/2016/98 від 12 лютого 2016 року розмір страхового відшкодування становить 150 000 гривень. з КП «Одесміськтранс» на користь ОСОБА_1 було стягнуто матеріальну шкоду у розмірі 68 480 грн. Такий розмір відшкодування був встановлений судом без урахування лімітів страхових виплат, передбачених генеральним договором від 12.02.2016 р. Розмір матеріального збитку, завданого апелянту становить 218 480 гривень, з них ОСОБА_1 отримала 5 050 грн. страхових виплат від ПрАТ «СК «Провідна» та 68 480 грн. матеріальної шкоди від КП «ОМЕТ».

Така сума виплаченої матеріальної шкоди не відповідає реальному розміру отриманих збитків, а власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди.

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_6 в частині стягнення «Одесміськелектротранс» матеріальної шкоди у розмірі 144 950 (218 480 - 5 050 - 68 480 = 144 950) с цілком обгрунтованими.

Враховуючи наведене, при прийнятті оскаржуваного рішення, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права і прийшов до хибних висновків, що є підставою для скасування цього судового акту в частині відмови у задоволенні позову з прийняттям нового рішення про задоволення позову в цій частині. Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 , підлягає задоволенню.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції не може вважатись законним і обгрунтованим та в силу положень ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 - ОСОБА_4 - задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 27 листопада 2018 року - скасувати в частині відмови в позовних вимогах про стягнення з КП «Одесміськелектротранс» матеріальної шкоди у розмірі 144 950 (сто сорок чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят) гривень.

Постановити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги в частині стягнення з КП «Одесміськелектротранс» матеріальної шкоди у розмірі 144 950 (сто сорок чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят) гривень - задовольнити.

В решті рішення Приморського районного суду м.Одеси залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: О. В. Князюк

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова