У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.01.2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Бедьо В.І.

за участю секретаря судового засідання Пазяк С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Заступника керівника Ужгородської місцевої прокуратури Шерстяних О. про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання у справі № 308/7923/16-ц за позовом Ужгородської місцевої прокуратури до Ужгородської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання незаконними рішення органу місцевого самоврядування і витребування земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Ужгородської місцевої прокуратури Шерстяних О. звернулась до суду із заявою, в якій просить поновити строк для пред`явлення виконавчих листів у справі № 308/7923/16-ц, якими з Ужгородської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь Ужгородської місцевої прокуратури стягнуто судовий збір у розмірі 826,80 грн. з кожного.

В обґрунтування вимог заявник посилається на те, що на дату видачі виконавчих документів по даній справі стягувачу сплив законодавчо визначених строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання. Разом з тим акцентує увагу на тому, що стягувач вчасно звернувся до суду із заявою про видачу виконавчих документів, однак у зв`язку із розглядом заяви про виправлення описки в судовому рішенні та набрання вказаної ухвали законної сили виконавчі листи були видані судом тільки 12.08.2020 року, внаслідок чого було пропущено визначений законом строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

В судове засідання 13.01.2021 року сторони не з`явилися, хоч були повідомлені судом про дату розгляду заяв у передбаченому законом порядку, заяв про відкладення до суду не надходило.

Згідно ч 3 ст. 433 ЦПК України заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи і їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Відтак суд вважає за можливе розглянути заяву без участі сторін на підставі наявних у справі письмових доказів.

Вивчивши зміст заяви та додані до неї письмові докази, оглянувши матеріали цивільної справи № 308/7923/16, суд встановив наступне.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 22.11. 2019 року задоволено позов Ужгородської місцевої прокуратури та відповідно визнано незаконними та скасовано пункти 2.39, 2.40, 2.41, 2.42 рішення 26 сесії 6 скликання Ужгородської міської ради від 07.11.2014 року за № 1507; визнанои незаконними та скасувано пункти 1.3, 1.4, 1.5, 1.6 рішення 27 сесії 6 скликання Ужгородської міської ради від 09.11.2015 року за № 1882; витребувано на користь територіальної громади міста Ужгорода земельну ділянку за кадастровим номером :24:001:0489, площею 0,3511 га (фактично 0, 3510 га), сформованої за рахунок земель, отриманих на підставі пунктів 1.3, 1.4, 1.5, 1.6 рішення 27 сесії 6 скликання Ужгородської міської ради № 1882 від 09.11.2015 року; стягнуто з Ужгородської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь Ужгородської місцевої прокуратури судовий збір з кожного по 826, 80 грн.

Вказане судове рішення набуло законної сили 27.12. 2019 року.

З матеріалів справи вбачається, що 10.02.2020 року Ужгородська місцева прокуратура звернулась до суду із заявами про виправлення описки у рішенні суду та про винесення додаткового рішення.

24.03.2020 року позивач звернувся до суду із заявою про видачу виконавчих документів на виконання рішення суду від 22.11. 2019 року.

Ухвалами Ужгородського міськрайонного суду від 22.04.2020 року були вирішені по суті заяви про виправлення описки та прийняття додаткового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала про виправлення описки в судовому рішенні набула законної сили тільки 07.08.2020 року.

З наданих заявником письмових доказів, зокрема копій виконавчих листів слідує, що такі були видані судом тільки 12.08.2020 року.

Сторона стягувача вказує на те, що у зв`язку з вказаними вище обставинами ними було пропущено строк для пред`явлення виконавчих листів для виконання у зв`язку з чим ставить питання про їх поновлення.

Ст. 124 Конституції України передбачає, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 1ст. 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Пунктом 7 ч. 1ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що виконавчому документі зазначаються строк пред`явлення рішення до виконання.

Положеннями ч. 1 , 2 ст.12 ЗУ «Про виконавче провадження» регламентовано, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Відтак в даному випадку рішення суду набуло законної сили 27.12.2019 року, відповідно з наступного від цієї дати дня почався відлік строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Як вже попередньо встановлено судом в межах тримісячного строку позивач звернувся із заявами про видачу виконавчих листів, однак з об`єктивних причин, а саме у зв`язку з розглядом питання щодо виправлення описки в рішенні, виконавчі листи були видані стороні позивача тільки 12.08.2020 року, тобто після набуття законної сили ухвали про виправлення описки та вже після закінчення визначеного законодавцем строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Відповідно до ст. 433 ЦПК, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід`ємною частиною «права на суд» та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

У справі «Півень проти України» ЄСПЛ констатував порушення ст. 6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може буде виправдано недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання. У цій справі Європейський суд дійшов висновку про відсутність у законодавстві України нормативної бази щодо завдань, покладених на органи виконавчої влади, і констатував порушення п. 1 ст. 6 Конвенції.

У Законі України «Про виконавче провадження» поняття «виконавче провадження» розуміється як завершальна стадія судового провадження (стаття 1). Наведене узгоджується з практикою ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий суд. Так, у рішенні від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції, заява №183571/91» (Caseof Hornsbyv. Greece) ЄСПЛ зазначив, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду. Право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду одній зі сторін…».

Виконавчий документ є документом строковим, тобто має виконавчу силу тільки протягом строку, встановленого законом. Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання (виконавча давність) - це встановлений законом строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання і стати підставою для відкриття виконавчого провадження та проведення виконавчих дій, спрямованих на реалізацію припису юрисдикційного акта.

Причина пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування; тобто, якщо свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчій документ до виконання у встановлені строки.

Дослідивши надані документи, суд вважає, що заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання є обґрунтованою, оскільки заявником доведено, що причина пропуску строку для пред`явлення виконавчих листі до виконання є поважною, адже існували обставини, які безпосередньо унеможливили та ускладнили можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, ці причини виникли протягом строку, який пропущено, що підтверджується належними і допустимими засобами доказування, які свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчий документ до виконання у встановлені законодавцем строки.

Враховуючи зазначені вище обставини суд приходить до висновку, що заява про поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання підлсягає до задволення.

Керуючись ст.433, п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву заступника керівника Ужгородської місцевої прокуратури Шерстяних О. про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання у справі № 308/7923/16-ц за позовом Ужгородської місцевої прокуратури до Ужгородської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання незаконними рішення органу місцевого самоврядування і витребування земельної ділянки- задовольнити.

Поновити строк для пред`явлення виконавчих листів у справі № 308/7923/16-ц, якими з Ужгородської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь Ужгородської місцевої прокуратури стягнуто судовий збір у розмірі 826,80 грн. з кожного.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.І. Бедьо