Справа № 278/1751/19
Провадження №2/278/220/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року Житомирський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Зубчук І.В.

секретаря с/з Подорожньої А.О.

за участю учасників судового розгляду:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідач - ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить встановити факт проживання однією сім`єю, без шлюбу з ОСОБА_6 .

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з померлим чоловіком ОСОБА_6 позивач уклала шлюб 10.03.1973 р. та до його смерті проживала з ним однією сім`єю.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 . Після його смерті відкрилася спадщина на: 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , на земельні ділянку площею 0,46 га., з цільовим призначенням для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства, площею 1,2902 га. та на земельну ділянку площею 2,4043 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності на будинок та земельні ділянки зареєстровано за ОСОБА_6 .

Для оформлення спадщини позивач звернулась до приватного нотаріуса Житомирського району Павленка П.П., який постановою №02-14/11 від 08.02.2018 року відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки остання не є спадкоємицею першої черги.

Окрім того, позивач зазначила, що під час перебування у шлюбі ОСОБА_1 та ОСОБА_6 за спільні кошти побудували будинок за адресою: АДРЕСА_1 , виростили та вивчили двох спільних дочок ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

30.08.2010 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 розірвано. Причиною оформлення розлучення стало спільне рішення подружжя, для того щоб позивач мала можливість прописатись в гуртожитку за місцем проживання однієї з дочок у м.Бровари Київської області, яка мала право на отримання квартири. В селі Левків ніхто не знав про те, що подружжя розірвало шлюб. ОСОБА_1 та ОСОБА_6 разом проживали в одному будинку, ремонтували дім, тримали домашніх тварин, встановили теплицю, де разом працювали та вели спільне господарство. Крім того, подружжя спільно займалось вирощуванням і продажем розсади, яку ОСОБА_6 возив на базар у м.Житомир для продажу. Подружжя мало спільні кошти, витрати яких планували разом.

ОСОБА_6 заповіту не залишив, у зв`язку з тим, що помер раптово після перенесеного інсульту, у зв`язку з чим ОСОБА_1 просить встановити факт їх проживання однією сім`єю, без шлюбу.

05.09.2019 року від представника відповідача ОСОБА_4 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнає та просить відмовити у його задоволенні. Представник відповідача вказує на те, що 20.11.2012 року відповідно до рішення Житомирського районного суду Житомирської області поділено спільне майно подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , відповідно до якого за ОСОБА_1 визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , також зазначив, що позивач та ОСОБА_6 проживали кожен окремо у своїй частині будинку.

Також звертає увагу на те, що долучені довідки Левківської сільської ради №2948 від 21.11.2017 року та №336 від 12.02.2018 року, є корупційними і суперечать одна одній.

27.09.2019 року від відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заявлені позовні вимоги визнає повністю та просить задовольнити.

В судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги та просили задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Відповідач ОСОБА_3 підтримала позовні вимоги та просила задовольнити позов.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 зазначила, що знайома з позивачкою та її померлим чоловіком, оскільки товаришували сім`ями. Вказала на те, що позивачка та ОСОБА_6 проживали разом, вели спільне господарство.

Свідок ОСОБА_10 зазначила, що має сусідські відносини з позивачкою та померлим ОСОБА_6 , про розлучення подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_6 не знала, та повідомила, що подружжя проживало однією сім`єю.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що проживає недалеко від ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , зазначила, що останні проживали разом, вели спільне господарство, дізналась про розлучення за 2-3 роки до смерті ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що подружжя ОСОБА_13 завжди жили і працювали разом, займалися теплицями, після розірвання шлюбу в 2010 році далі проживали разом та вели спільне господарство.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні зазначив, що є зятем ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , що після розлучення хата була поділена на два входи. Також вказав на те, що за 2-3 роки до смерті батька ОСОБА_3 проживала з дитиною в частині будинку де проживала мати ОСОБА_1 .

В судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснив, що дружив з ОСОБА_6 , пояснив, що подружжя жило в одному будинку, але в окремих його частинах.

Заслухавши сторін та їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані сторонами докази, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 розірвано відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 30 серпня 2010 року (а.с.12)

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер, вказаний факт підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.11).

Для оформлення спадщини ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Житомирського району Павленка П.П., щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, постановою нотаріуса №02-14/11 від 08.02.2018 року було відмовлено у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не є спадкоємцем першої черги (а.с.13).

Згідно ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до частин першої та другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до ст.25 СК України, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу.

Згідно ч.1 ст.36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п.

У постанові від 12.11.2020 року №750/12880/19 Верховний Суд зробив правовий висновок, що для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу необхідні докази ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім`ї, а показання свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення вказаного факту.

Відповідно до довідки Левківської сільської ради Житомирського району №336 від 12 лютого 2018 року ОСОБА_1 постійно проживала із своїм цивільним чоловіком ОСОБА_6 до дня його смерті, та вела з ним спільне господарство (а.с.14).

Згідно довідки №2948 від 21 листопада 2017 року виданої Виконавчим комітетом Левківської сільської ради Житомирського району ОСОБА_6 на день смерті зареєстрований та проживав за адресою АДРЕСА_1 разом із дружиною ОСОБА_1 (а.с.43).

З тексту відповіді Виконкому Левківської сільської ради Житомирського району №116/02-17 від 04.03.2020 року наданої на адвокатські запити адвокатів Литвинчук Ю.В. та Денисенка Б.Д., вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_6 після розлучення і до дня смерті проживали однією сім`єю (а.с.143, 147).

Інформація зазначена в довідках та відповіді, які зазначені вище містять суперечливі відомості, щодо перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_6 в шлюбі та не доводять факту спільних відносин чи спільного побуту, а тому суд вважає дані документи неналежними доказами.

Відповідно до акта АТ «Житомиробленерго» від 09.10.2019 року, в будинку за адресою: АДРЕСА_1 встановлено два електролічильники (а.с.137).

Надаючи оцінку даним, зазначеним в акті АТ «Житомиробленерго», суд приходить до висновку, що останні не підтверджують ані факту спільного чи окремого проживання, а ні факту проведення розрахунків за комунальні послуги спільно чи окремо ОСОБА_1 та ОСОБА_6 .

В довідці Комунальної установи «Центральна районна лікарня» Житомирської районної ради №268 від 19.02.2020 року, зазначено, що в історії хвороби ОСОБА_6 присутні контактні телефони дружини ОСОБА_1 та дочки ОСОБА_16 (а.с.135).

Зі змісту вказаної довідки Комунальної установи «Центральна районна лікарня» Житомирської районної ради, не вбачається, що дружина ОСОБА_1 піклувалась за померлим ОСОБА_6 під час його перебування у лікарні.

Свідки допитані судом за заявою ОСОБА_1 підтверджують, що бачили як ОСОБА_1 та ОСОБА_6 проживають в одному будинку разом.

Свідки допитані за заявою ОСОБА_5 пояснили, що ОСОБА_6 проживав окремо у своїй частині будинку та не вів спільного господарства із ОСОБА_1 .

З огляду на наведене, суд не приймає покази свідків, оскільки останні є суперечливими та недостатніми, а отже не доводять факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав та обов`язків, які притаманні подружжю.

Позовні вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю, без шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_6 не підтверджені належними та допустимими доказами, позивач не зазначила та не довела, що між нею та ОСОБА_6 існували спільні витрати, спільний бюджет, спільне харчування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. З огляду на наведене суд приходить до висновку, що правові підстави для встановлення факту проживання однією сім`єю, без шлюбу відсутні.

Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України в разі відмови у задоволенні позовних вимог судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статями 5, 12, 13, 77, 76, 80, 81, 141, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклик) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 28 травня 2021 року.

Суддя: І. В. Зубчук