Справа 556/1129/20
Номер провадження 2/556/20/2021

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.01.2021 року. Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Котик Л.О.,

при секретарі - Соловей Г.С.,

за участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача адвоката Яременка В.В.

представника відповідача адвоката Волошиної В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Володимирець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 13.11.2019 року, близько 12 год. 40 хв. на автодорозі по вул. Повстанців, що в смт. Володимирець, Рівненської області, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «CITROEN BERLINGO» державний номерний знак НОМЕР_1 , порушив вимоги п.п.10.1, 10.5 Правил дорожнього руху України, виконуючи поворот ліворуч на вул. Шевченка, перед зміною напрямку руху, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, скоїв зіткнення із автомобілем марки «Skoda Octavia» з реєстраційним номером НОМЕР_2 Республіки Польща, під його (позивача) керуванням. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Skoda Octavia» отримав механічні пошкодження. Відповідно до Висновку експертного дослідження №34/19 від 06.12.2019 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Skoda Octavia», станом на момент проведення дослідження, складає 130193,04 грн.

Постановою Володимирецького районного суду Рівненської області від 20.12.2019 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

З урахуванням наведеного позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь 130193,04 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 15000 грн. моральної шкоди та судові витрати.

30.07.2020 року ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

03.09.2020 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, просять відмовити в задоволенні позову, та надано клопотання про визнання доказів недопустимими.

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 05.10.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник позовні вимоги підтримали та зіслалися на обставини викладені в позові.

Представник відповідача позов не визнала та пояснила, що вимоги ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди є безпідставними, не підтверджені жодним належним та допустимим доказом.

Так, позивач не має права вимагати на отримання відшкодування, оскільки на підтвердження факту, який свідчить про правомірність володіння транспортним засобом марки «Skoda Octavia» з реєстраційним номером НОМЕР_2 не надано доказів.

Висновок експертного дослідження №34/19 є недостовірним та недопустимим доказом, оскільки в даному Висновку не зазначено, що експерт попереджається про відповідальність за завідомо неправдивий висновок відповідно до ст.102 ЦПК України. А згідно ч.1 ст.78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Крім того, вищевказаний Висновок містить інформацію, що не відповідає дійсності. Так у висновку експертного дослідження № 34/19 від 06.12.2019 зазначено, що матеріальний збиток завдано ОСОБА_1 власникові (володільцю) автомобіля марки SKODA OCTAVIA, 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Разом з тим, у додатку 3 до висновку Ремонтна калькуляція № 34/19 від 06.12.2019, вказано: ВЛАСНИК ТЗ ОСОБА_3 , МАРКА SKODA OCTAVIA AMBIENTE, № ШАСІ НОМЕР_3 , РЕЄСТР № НОМЕР_4 , КОД МОДЕЛІ 56 07 13.

Також до Висновку експерта додається додаток 2 - цінова інформація з мережі Інтернет, яка містить цифрову та текстову інформацію.

У зв`язку з тим, що цінова інформація з мережі Інтернет, яка містить текстову інформацію, відображена іноземною мовою, зокрема польською, тому невідомо її зміст без перекладу на українську мову.

Враховуючи, що єдиним засобом доказування Позивача є висновок експертного дослідження Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № 34/19 від 06.12.2019 р., який є недопустимим доказом, тому вимога Позивача про стягнення з Відповідача витрат на проведення авто-товарознавчої експертизи в розмірі 1015,00 грн. є безпідставною та неправомірною.

Не підтверджені належними та допустимими доказами і позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди, судових витрат.

Безпідставною є вимога позивача і щодо розміру завданої йому матеріальної шкоди в розмірі 130193,04 грн. згідно Висновку експерта, так як не відповідає фактичній вартості транспортного засобу.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13.11.2019 року, близько 12 год. 40 хв., на автодорозі по вул. Повстанців, що в смт. Володимирець, Рівненської області, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «CITROEN BERLINGO» державний номерний знак НОМЕР_1 , порушив вимоги п.п.10.1, 10.5 Правил дорожнього руху України, виконуючи поворот ліворуч на вул. Шевченка, перед зміною напрямку руху, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, скоїв зіткнення із автомобілем марки «Skoda Octavia» з реєстраційним номером НОМЕР_2 Республіки Польща, під керуванням

ОСОБА_1 у вчиненні ДТП, відповідно до постанови Володимирецького районного суду від 20.12.2019 року, визнано відповідача ОСОБА_2 і притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Згідно Висновку експертного дослідження №34/19 від 06.12.2019 року, вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Skoda Octavia» 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 , станом на момент проведення дослідження, складає 130 193,04 гривень. Матеріальний збиток завданий власникові (володільцю ОСОБА_1 ), автомобіля марки «Skoda Octavia» 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 , станом на момент проведення дослідження, складає 36 292,79 гривень.

Статтею 1166 ЦК України передбачено загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, а саме:

- майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала;

- особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини;

- шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом;

- шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Ст. 398 ЦК України передбачає, що право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом.

Стаття 395 ЦК України визначає види речових прав на чуже майно до яких належить право володіння.

Речове право на чуже майно, як і право власності, носить абсолютний характер. Суб`єкт речового права на чуже майно вступає у відносини з усіма іншими суб`єктами, хто його оточує.

Таким чином, абсолютний характер речового права проявляється в тому, що порушником речового права на чуже майно може бути будь-яка особа із числа тих, з ким він вступає у відносини.

Відповідно до статті 396 ЦК України правила про захист права власності, які встановлені главою 29 ЦК України, поширюються на речові права власності на чуже майно.

Якщо порушення речового права на чуже майно, з вини третіх осіб, завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі статті 396 ЦК України.

Факт правомірності володіння майном є достатньою підставою для особи, яка володіє речовим правом на чуже майно, для звернення за захистом цього права.

В ухвалі Верховного Суду України від 27.11.2013 р. по справі № 6-39768св13 зазначено, що положення статей 386, 395, 396 ЦК України щодо захисту права власності у спірних правовідносинах поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на законних підставах, у тому числі на підставі довіреності, то такі особи в залежності від обсягу переданих ним речових прав на майно, можуть вимагати відшкодування заподіяної пошкодженням цього майна шкоди.

Отже, при вирішенні спору суд має встановити обсяг речових прав позивача щодо пошкодженого транспортного засобу, зокрема, чи наділений він правом вимоги про відшкодування коштів на його відновлення внаслідок пошкодження в результаті ДТП і їх отримання.

Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо). Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Таким чином, спричинення шкоди користувачу майна випливає з факту його користування цим майном на достатній правовій підставі відповідно до пункту 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 3 грудня 2014 року у справі № 6-183цс14.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах: від 14 лютого 2018 року у справі № 344/10730/15-ц (провадження № 61-5079св18), від 11 вересня 2019 року у справі № 200/13471/16-ц (провадження № 61-17366св18), від 11 листопада 2019 року у справі № 554/2432/15-ц (провадження № 61-23114св18).

Згідно Наказу Міністерства внутрішніх справ України №537 від 31.05.2013 року «Про затвердження Інструкції про порядок проведення криміналістичних досліджень транспортних засобів і реєстраційних документів, що їх супроводжують, працівниками Експертної служби МВС України» реєстраційні документи, що супроводжують транспортний засіб - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт), тимчасовий реєстраційний талон транспортного засобу, облікова картка транспортного засобу.

Як зазначено в п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» , враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК України, положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб).

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Однак позивачем не надано належних доказів наявності речового права на автомобіль марки «Skoda Octavia» 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 , в зв`язку з чим суд вважає, що в нього відсутні підстави для звернення до суду про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної його пошкодженням.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 надав єдиний доказ це Висновок експертного дослідження №34/19 від 06.12.2019 року.

Однак даний Висновок не є допустимим та достовірним доказом, виходячи з наступного.

Як вказано у ст.ст. 102, 106 ЦПК України, у висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

У Висновку експертного дослідження №34/19 не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Відповідно даний Висновок підготовлено з порушенням норм процесуального права.

А відповідно до ч.1 ст.78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Крім того, у вищезгаданому Висновку експертного дослідження зазначено, що матеріальний збиток завдано ОСОБА_1 власникові (володільцю) автомобіля марки «Skoda Octavia» 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 .

А в додатку 3 до висновку «Ремонтна калькуляція №34/19, 06.12.2019 р. вказано: власник ТЗ ОСОБА_3 , МАРКА SKODA OCTAVIA AMBIENTE, № ШАСІ НОМЕР_3 , РЕЄСТР № НОМЕР_4 , КОД МОДЕЛІ 56 07 13.

Даний факт свідчить про те, що у Висновку експертного дослідження №34/19 від 06.12.2019 року вказано недостовірну інформацію.

Відповідно до ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Також, до Висновку експертного дослідження №34/19 додається додаток №2 цінова інформація з мережі Інтернет, яка містить текстову інформацію, відображену іноземною мовою (польською), а тому невідомо її зміст без перекладу на українську мову. Відповідно не зрозуміло, яким чином експерт провів аналіз цінової інформації з мережі Інтернет, яка містить текстові дані на іноземній мові, без будь-яких спеціальних знань, які підтверджені відповідною кваліфікацією, володіння польською мовою.

Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вище викладене, Висновок експертного дослідження №34/19від 06.12.2019 року є недостовірним, недопустимим доказом, який не може встановити дійсні обставини справи.

Відповідно є безпідставною та неправомірною заявлена позивачем вимога про стягнення витрат на проведення автотоварознавчої експертизи.

Безпідставною є вимога позивача і щодо розміру завданої йому матеріальної шкоди в розмірі 130193,04 грн., згідно Висновку експертного дослідження №34/19від 06.12.2019 року, так як не відповідає фактичній вартості транспортного засобу.

Так, у даному Висновку, зазначено, що ринкова вартість автомобіль марки «Skoda Octavia» 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 ,без врахування пошкоджень завданих внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, складає 36 292,79 грн. Вартість відновлювального ремонту становить - 130193,04 грн.

Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Не підтвердженні належними та допустимими доказами і заявлені позивачем вимоги про стягнення моральної шкоди і судових витрат.

Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані із проведенням експертизи.

Відповідно до частини першої, пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Враховуючи вище викладене в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, слід відмовити повністю.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 76, 78, 79, 81, 102, 106, 141,143, 258, 263, 264, 265, 268, 274, 279ЦПК України, ст.ст. 15, 397, 399, 1166, 1187 ЦК України, Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», суд,-

у х в а л и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подачі апеляційної скарги через Володимирецький районний суд Рівненської області.

Згідно п.15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Повний текст рішення проголошено 22 січня 2021 року.

Суддя: Котик Л.О.