Справа № 301/921/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" травня 2021 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М. О., при секретарі Халак Л.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Іршава в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд з позовом до Білківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, що складається з права на земельну частку (пай) та на земельні ділянки загальною площею 0,33 га (земельна ділянка № НОМЕР_1 площею 0,16 га, земельна ділянка № НОМЕР_2 площею 0,17 га) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Малораковецької сільської ради, в цілому.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дідо позивача - ОСОБА_2 , який залишив заповіт, згідно якого все своє майно заповідав позивачці. До складу спадщини входить право на земельну частку (пай) розміром 0,87 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж земельної ділянки, яка належала спадкодавцеві згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0107680 від 28.11.1998 року. Позивачка прийняла спадщину за ОСОБА_2 , однак свідоцтво про право на спадщину не оформила у зв`язку з відсутністю ориганілу правовстановлюючого документу. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла бабка позивачки ОСОБА_3 , яка заповіту не залишила. Єдиною спадкоємицею ОСОБА_4 є її онучка, яка прийняла спадщину. Рішенням Іршавського райсуду від 17.04.2007 року за позивачкою в порядку спадкування за законом визнано право власності на житловий будинок, що належав ОСОБА_5 . Крім вказаного майна, до складу спадщини за ОСОБА_4 входять земельні ділянки загальною площею 0,33 га (земельна ділянка № НОМЕР_1 площею 0,16 га, земельна ділянка № НОМЕР_2 площею 0,17 га) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Малораковецької сільської ради та згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р4 №058233 від 30.06.2003 року належали ОСОБА_3 . На вказане майно спадкоємцю свідоцтво про право на спадщину не видавалося, оскільки втрачено оригінал правовстановлюючого документу. Позивачка просила визнати за нею право власності на вказане спадкове майно.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, подала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити та розглянути справу по суті без її участі (а.с.29,35).

Відповідач представник Білківської сільради в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу по суті за його відсутності, відзиву на позов не подав (а.с.36,37-38).

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивачка посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного.

Згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0107680 від 28.11.1998 року, виданого на підставі рішення Іршавської районної державної адміністрації від 27 листопада 1997 року №405, ОСОБА_2 належить право на земельну частку (пай) розміром 0,87 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж частки в натурі (а.с.11,40). Згідно листа ГУ Держгеокадастру в Закарпатській області від 18.03.2021 року №Д-27/0-0.21-34/131-21, у Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) по КСП «Виноградар» за №276 зареєстровано сертифікат ЗК №0107680, виданий 26.01.1998 року ОСОБА_2 , мешканцю АДРЕСА_1 (а.с.12). Дана обставина підтверджується також копією Книги з реєстрації сертифікатів (а.с.13). Згідно довідки Білківської сільради №135 від 12.04.2021 року, номер будинку АДРЕСА_1 , було змінено на №41 відповідно до рішення 2 сесії 7 скликання №37 від 14.12.2015 року (а.с.9).

Тодавчич ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 25.09.1996 року (а.с.5 на звороті).

Згідно заповіту, посвідченого 18.12.1994 року державним нотаріусом Іршавської державної нотаріальної контори за №32, ОСОБА_2 все своє майно заповідав ОСОБА_7 (а.с.16). Вказаний заповіт не скасований і не змінений.

Оскільки спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, тому застосуванню підлягають норми ЦК УРСР.

Особою, яка мала право на обов`язкову частку у спадковому майні ОСОБА_2 була його дружина ОСОБА_3 . Як вдова, так і спадкоємець за заповітом ОСОБА_8 прийняли спадщину, оскільки на день смерті спадкодавця проживали з ним в одному будинку в АДРЕСА_2 , тобто вступили в управління спадковим майном, та відповідно до ст. 549 ЦК УРСР вважаються такими, що прийняли спадщину (а.с. 8 на звороті, 10). Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, однак, Свідоцтво про право на спадщину на вказане майно спадкоємцям не видавалося.

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р4 №058233 від 30.06.2003 року, земельні ділянки загальною площею 0,33 га (земельна ділянка № НОМЕР_1 площею 0,16 га, земельна ділянка № НОМЕР_2 площею 0,17 га) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Малораковецької сільської ради, належали ОСОБА_3 (а.с.30).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 11.02.2006 року (а.с.5). Заповіту ОСОБА_4 не складала.

Єдиним спадкоємцем ОСОБА_4 є її онука ОСОБА_1 , яка на день відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем, тому відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України є такою, що прийняла спадщину.

Рішенням Іршавського райсуду від 17.04.2007 року за позивачкою в порядку спадкування за законом визнано право власності на житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_2 , що належав спадкодавцю ОСОБА_4 (а.с.14). Вказаний будинок 22.05.2007 року зареєстрований за позивачкою (а.с.15).

На земельні ділянки, які Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р4 №058233 від 30.06.2003 року належали спадкодавцю ОСОБА_4 , спадщина спадкоємцем ОСОБА_9 не оформлялася.

Спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.

Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Дана позиція суду відповідає висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 лютого 2021 року по справі №609/1231/19.

Згідно ст. 81 ч.1 п. «г» Земельного кодексу України та ст. 1225 ЦК України, громадяни набувають права власності на земельні ділянки, у тому числі, на підставі прийняття спадщини; право власності на земельну ділянку преходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення.

Згідно ст. ст. 1 п.2 та 2 ч.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Відповідно до п. 17 розділу 10 "Перехідні положення" Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право приватної власності на землю.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину та оформити право власності на земельну частку (пай) та на земельні ділянки, оскільки втрачено оригінали правовстановлюючих документів Сертифікату на право на земельну частку (пай) та Державного акту на право приватної власності на землю.

Згідно п. 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, або у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідач відзиву на позов не подав.

Оскільки власником земельної частки (паю) був ОСОБА_2 , а власником земельних ділянок на території Малораковецької сільради площею 0,33 га ОСОБА_4 , спадкоємцем яких є позивачка, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 534, 548, 549, 561 ЦК УРСР, ст.ст. 328, 392, 1218, 1266, 1268 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 263-264 ЦПК України,

р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на земельну частку (пай) розміром 0,87 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0107680 від 28.11.1998 року, виданого на підставі рішення Іршавської районної державної адміністрації від 27 листопада 1997 року №405, надана ОСОБА_2 , в цілому.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на земельні ділянки загальною площею 0,33 га (земельна ділянка № НОМЕР_1 площею 0,16 га, земельна ділянка № НОМЕР_2 площею 0,17 га) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Малораковецької сільської ради, які Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р4 №058233 від 30.06.2003 року належали ОСОБА_3 , в цілому.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 28 травня 2021 року.

Головуюча : М. О. Пітерських