Справа № 331/3625/20
Провадження № 2 /331/307/2021
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2021 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Жукової О.Є.
за участю секретаря Мироненко О.В.
представника позивача- ОСОБА_1
позивача- ОСОБА_2
представника відповідача Чурило С.О.
розглянувши в загальному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення моральної шкоди заподіяної діями ( бездіяльностю) суб`єкта владних повноважень,
ВСТАНОВИВ:
Позивач в вересні 2020 року звернувся до суду з позовом , в якому просив стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 моральну (немайнову) шкоду у розмірі 200000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він у період з 13.05.2015 року по 22.05.2015 року знаходився на лікуванні у Криворізькій ДКЛ № 3, та у період з 27.05.2015 року по05.06.2015 року перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом: інфільтрат післяопераційного рубця лівої пахової області, герніопластика лівобічної пахової грижі.

Однак, при цьому не були надані документи, та було приховано той факт що в нього були виявлені порушення попереково-кресцевого відділу хребта, де у 2015 році було здійснено рентген, однак виписку електрофорезу від 24.05.2015 року не було досліджено при встановленні йому військово-лікарською комісією захворювання , не було надано документів йому особисто та не було направлено на розгляд до Центральної військово-лікарської комісії для подальшого встановлення причинного зв`язку його захворювань із захистом Батьківщини.

Фактично з 2015 року до 2017 року він не проходив лікування, хоча і відчував деякий біль в спинному відділі, та лише у 2017 році стало зрозуміло, що захворювання у попереково-кресцевому відділі хребта має погіршений стан.

Внаслідок того, що дане захворювання не лікувалось, стан його здоров`я не був до кінця досліджений, у зв`язку із чим почав погіршувались та у 2019 році йому було встановлено третю групу інвалідності загальне захворювання, і у зв`язку із виданим протоколом Центральної військово-лікарської комісії відповідно МСЕК було змінено причину інвалідності на III групу внаслідок захисту Батьківщини

Вважає, що у зв`язку із халатністю та бездіяльністю працівників військового госпіталю, що полягає у не наданні на розгляд військово-лікарській комісії усіх документів починаючи з 2015 року, він був позбавлений усіх передбачених чинним законодавством пільг та як наслідок стан його здоров`я не досліджувався лікарями та став значно погіршуватись.

Позивач зазначає, що завдана йому моральна шкода, яку він оцінює в 200 000,00 гривень полягає у прихованні медичної документації із захворюванням у попереково-кресцевому відділі хребта і як наслідок в подальшому розвитком даного захворювання, яке не лікувалось та яке призвело до встановлення III групи інвалідності внаслідок війни.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Жукової О.Є. від 08 жовтня 2020 року провадження по справі відкрите.

23.10.2020 року відповідач надав відзив на позов, в якому з тих підстав, що направлень, заяв чи потреби для визначення ступеню придатності до військової служби, щодо ОСОБА_2 від будь-яких установ до військової частини не надходило, лікування позивача здійснювалося згідно листка призначень, в задоволенні позовних вимог просив відмовитим в поновму обсязі.

У вступному слові позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, наполягали на задоволенні позову .

Представник відповідача в задоволенні позовних вимог просив відмовити в повному обсязі з підстав викладених у відзиві.

Суд, вислухавши вступне слово учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідні правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 був призваний за мобілізацією Вільнянським РВК Зпорізької області 28.07.2014 року, проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 .

Наказом № 294 від 15.09.2015 року ст. солдата ОСОБА_2 звільнено у запас та направлено до зарахування на військовий облік до Орджонікідзевського РВК Дніпропетровської області.

Перевідним епікризом № 1702 61 військового мобільного госпіталю Міністерства оборони України підтверджено, що 17.04.2015 року ОСОБА_2 було переведено на лікування до Запорізького ВГ Запорізького військового госпіталю військові частини НОМЕР_1 , та до 28.04.2015 р. він перебував у терапевтичному відділенні з діагнозом : вправима лівобічна пряма пахова кила, гострий бронхіт. 28.04.2015 р. переведений в хірургічне відділення за наявністю грижового вип`ячування, періодичний дискомфорт з ліва в паху. Проведено операцію 29.04.2015р. герніопластика по Постемському з алотранплантом. Лікування згідно листка призначень.

Згідно Довідки військово-лікарської комісії вих.№ 493 від 06 травня 2015 року, було проведено медичний огляд при військовій частині НОМЕР_1 ОСОБА_2 , діагноз та постановою ВЛК про причинний зв`язок захворювання було винесено що: стан після операції (29.04.2015р) герніопластика пахової грижі зліва з приводу лівобічної вправної, прямої пахової грижі з незміцнілими післяопераційними рубцями та тимчасовим порушенням функції. Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. На підставі статті 56 графи II Додаток 1 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України Розкладу хвороби НАКАЗУ Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, рішенням ГЛВК потребує звільнення від виконання службових обов`язків на 15 (п`ятнадцять) календарних діб.

Також судом встановлено, що в подальшому позивач продовжив лікування та з 27.05.2015 року по 05.06.2015 року перебував на лікуванні у Військово- медичному клінічному центрі Південного регіону з діагнозом: інфільтрат післяопераційного рубца лівої пахової області, стан після герніопластики.

04.09.2015 року ОСОБА_2 звернувся з метою отримання документиів до Військової частини № НОМЕР_1 . Згідно відповіді відповідача від 23.09.2015 року № 5580 ОСОБА_2 було роз`яснено, що оскільки він є демобілізованим, йому необхідно звернутися до Вільнянського РВК Запорізької області із відповідною заявою та документами з метою проведення огляду ВЛК госпіталя.

13.07.2017 року ОСОБА_2 звернувся на обстеження до Запорізької обласної клінічної лікарні . За наслідками обстеження було виявлено дегеративно-дистрофічні зміни у поперековому відділі хребта.

В жовтні 2019 року позивач проходив лікування в Запорізькій обласній клінічній лікарні з приводу захворювання хребта, що підтверджено випискою з медичної карти стаціонарного хворого № 17088.

Випискою з акту огляду МСЕК від 17.12.2019 року вбачається, що ОСОБА_2 встановлено безстроково третю групу інвалідності за загальним захворюванням .

Витягом з протоколу засідання 18 Регівональної ВЛК по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм , каліцтв № 127 від 26 березня 2020 року , підтверджено, що захворювання старшого солдата у відставці ОСОБА_2 ; Дегеративно-дистрофічні зміни Th1-Th-12 у вигляді остеохондроза Th1-Th12, деформуючого спондильоза Th1-Th11, S подібного сколіоза 1 ступеню, пов`язане із захистом Батьківщини.

З 12.05.2020 року ОСОБА_2 за його заявою та на підставі наданих документів перераховано розмір пенсії , який склав 5896,80 гривень.

Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно із ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому ця шкода полягає, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав деліктної відповідальності при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди необхідно також встановлювати наявність такої шкоди, протиправну поведінку заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправною поведінкою заподіювача та вину.

Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження неправомірних дій Військової частини НОМЕР_1 щодо неналежного лікування та не надання документів для подальшого встановлення причинного зв`язку наявного захворювання із захистом Батьківщини.

Так, відповідно до п. 3.13 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» затвердженого наказом Міністра оборони України
14.08.2008 № 402 , громадяни, які звільнені з військової служби у запас або у відставку без проведення медичного огляду ВЛК або не згодні з постановою ВЛК про ступінь придатності до військової служби на період фактичного звільнення та ставлять питання про перегляд цієї постанови, оглядаються ВЛК госпіталів за узгодженням зі штатною ВЛК регіону за направленням військового комісара.

Матеріалами справи підтверджено, що Довідкою військово-лікарської комісії вих.№ 493 від 06 травня 2015 року, було проведено медичний огляд при військовій частині НОМЕР_1 ОСОБА_2 , встановлено діагноз : Стан після операції (29.04.2015р) герніопластика пахової грижі зліва з приводу лівобічної вправної, прямої пахової грижі з незміцнілими післяопераційними рубцями та тимчасовим порушенням функції. Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби, та рішенням ГЛВК визначено, що позивач потребує звільнення від виконання службових обов`язків на 15 (п`ятнадцять) календарних діб.

Отримавши в вересні 2015 року роз`яснення Військової частини НОМЕР_1 щодо необхідності звернення до Вільнянського РВК Запорізької області з метою проходження додаткового огляду, позивач до військового госпіталю з метою проведення огляду за узгодженням зі штатною ВЛК регіону за направленням військового комісара не звертався.

Враховуючи, що позивач в порушення ст. 81 ЦПК України суду доказів на підтвердження протиправної поведінки Військової частини НОМЕР_1 , наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправною поведінкою заподіювача , вини тощо, суду не надав , суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 3,4,11-13, 19, 263, 265 , 279 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення моральної шкоди заподіяної діями ( бездіяльностю) суб`єкта владних повноважень відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення .
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Повний текст судового рішення складений 15 січня 2021 року.

Суддя:
12.01.2021