№ 2/263/572/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2021 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Томіліна О.М, при секретарі Астаховій О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Маріупольської міської ради про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті його матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що його матір ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . За життя їй належала частина квартири АДРЕСА_1 . Позивач будучи юридично необізнаним він не звернувся до нотаріальної контори протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини. В подальшому він звернувся до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але нотаріус відмовив йому у вчиненні нотаріальної дії, оскільки пропущено встановлений законом строк для прийняття спадщини. Просить визнати, що строк для прийняття спадщини був пропущений з поважних причин та визначити додатковий строк протягом 2 місяців, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 07.10.2020 відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17 листопада 2020 року провадження по цивільній справі за ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини зупинено за клопотанням позивача до закінчення розгляду та набрання рішенням законної сили у справі №263/13374/20 за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, заінтересована особа: Центральний районний у м. Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

06 січня 2021 року до суду надійшло клопотання позивача про відновлення провадження по справі, оскільки судом розглянута його заява про встановлення факту смерті ОСОБА_2 та за рішенням суду ним отримано свідоцтво про її смерть.

Ухвалою суду від 25 січня 2021 року провадження у справі відновлено.

Ухвалою суду від 08 лютого 2021 року закрито підготовче судове засідання. Справу призначено до судового розгляду.

Позивач та його представник - адвокат Гайдаров С.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Вважають причини, які вказані в позові щодо надання додатково строку для подання заяви про прийняття спадщини, поважними.

В подальшому позивач та його представник надали заяву про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача Маріупольської міської ради надала до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнала, вважає указані позивачем причини не є поважними для пропуску строку для прийняття спадщини. Звернула увагу, що позивач лише через 20 років після смерті матері вирішив оформити спадкові права.

Також представник відповідача надіслала заяву про розгляд справи у відсутність представника Маріупольської міської ради, проти задоволення позову заперечувала.

Вислухавши позивача та його представника, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За вимогами ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідне для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Зі змісту статті 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 03.08.1959 року, ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2

ОСОБА_1 , як це вбачається з копії паспорта, з 16.09.1997 зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 . Тобто, ОСОБА_1 після смерті матері залишився проживати квартирі АДРЕСА_1 , таким чином фактично вступив в управління та володіння спадковим майном.

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 05.01.2021 року, виданим повторно Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьк Донецької області, актовий запис №1.

Згідно з постановою приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Бедненка С.В. від 21.09.2020 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , з тих підстав, що пропущено визначений законом строк для прийняття спадщини.

Згідно зі свідоцтвом на право власності на житло від 03.02.1994, квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 .

Згідно з інформаційною довідкою зі спадкового реєстру від 06.05.2021 №64615008, наданою на запит суду з Першої маріупольської державної нотаріальної контори 13.05.2021, відкрита спадкова справа №337/01 Бойківською державною нотаріальною конторою щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно з відповіддю на запит суду Бойківської державної нотаріальної контори від 21.05.2021 відповідно до даних спадкового реєстру спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведена 27.09.2001 за №337/2001, станом на 20.05.2021 свідоцтво про спадщину не видані. У зв`язку з тим, що практично весь архів нотаріальної контори залишився за попереднім місцезнаходженням контори (на території тимчасово не підконтрольній державній владі України), надати відповідну копію спадкової справи не видається можливим.

Таким чином, судом були вичерпані можливості отримати належну копію спадкової справи щодо майна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , як про це вказують нотаріальні контори.

У той же час, за наявними матеріалами справи, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьк Донецької області, що підтверджується вищеописаним свідоцтвом про смерть.

Тобто, наданим доказами судом встановлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відкривалася.

Частина перша статті 58 Конституції України визначає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частинами першою, третьою статті 5 ЦК України передбачено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

За змістом частин 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2004 року) відносини спадкування регулюються нормами ЦК України (2004 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 01 січня 2004 року), або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, то до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК Української РСР 1963 року.

Спадкові відносини виникають з моменту відкриття спадщини.

Як частина друга статті 1220 ЦК України, так і стаття 525 ЦК Української РСР визначають, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Таким чином, за змістом указаних норм, відносини спадкування регулюються нормами ЦК України 2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року, а у разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 01 січня 2004 року), або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК Української РСР 1963 року.

Статтею 549 ЦК Української РСР 1963 року, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Частиною першою ст. 550 ЦК Української РСР 1963 року строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину.

Цей строк може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку.

Установивши, що спадщина після смерті ОСОБА_2 відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 і була прийнята її спадкоємцем до введення в дію ЦК України 2004 року, суд з урахуванням положень частин четвертої, п`ятої Прикінцевих та перехідних положень, не може застосувати до цих правовідносин норми статей 1261, 1268 ЦК України 2004 року, як про це просить позивач, та які застосуванню не підлягали, і має застосувати норми ЦК Української РСР 1963 року, які підлягають застосуванню.

Оскільки нормами Цивільного кодексу 1963 року не було передбачено надання спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини, підстав для задоволення позову немає.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 18.01.2018 по справі № 556/1354/15-ц.

Суд, керуючись ЦК Української РСР 1963, ЦК України, статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.М.Томілін