ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4433/18
Провадження № 2/210/184/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"27" квітня 2021 р. м. Кривий Ріг

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ступак С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України цивільну справу за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії, -

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» (далі КПТМ «Криворіжтепломережа») звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості по оплаті за централізоване опалення, вказавши, що відповідачу щомісячно, відповідно до тарифів на вказані послуги здійснювалося постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 , але відповідач в повному обсязі оплату за отримані послуги не здійснювала, в результаті чого виникла заборгованість за період з 01.04.2013 року по 01.01.2018 року за теплову енергію в розмірі 24475,47 грн. Вказану заборгованість позивач просив стягнути на свою користь з відповідачів та сплачений судовий збір.

Заочним рішенням суду від 19 грудня 2018 року заявлені позовну вимоги Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії задоволено в повному обсязі. (а.с. 39-40)

21 травня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про перегляд заочного рішення, яку ухвалою суду від 01 червня 2020 року задоволено та заочне рішення суду від 19 грудня 2018 року по вказаній справі скасовано. Розгляд справи призначено в спрощеному позовному провадження з викликом сторін. (а.с.71-72)

09 липня 2020 року представник позивача КПТМ «Криворіжтепломережа» Нестерук А.В. звернулась до суду з заявою про залучення співвідповідача по вказаній справі ОСОБА_2 .(а.с.84)

Ухвалою суду від 04 серпня 2020 року вказане клопотання судом було задоволено та залучено ОСОБА_2 в якості співвідповідача по вказаній справі.(а.с.86)

18 січня 2021 року представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 звернулась до суду з заявою, в якій зазначила, що житлове приміщення двох кімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 придбано ОСОБА_4 у власність за договором купівлі-продажу від 02.03.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Кучман І.І. 05 лютого 2011 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області актовий запис №34, зареєстрований шлюб між її сином ОСОБА_5 , 1988 року народження та ОСОБА_6 , 1991 року народження. Під час шлюбу у них народилося двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_2 з 2013 року було надано право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 . Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області був розірваний шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 .

Представник відповідача в заяві також зазначила, що на протязі 2016-2021 року відповідачу ОСОБА_1 пропонувалося добровільно знятись разом з дітьми з реєстрації у квартирі ОСОБА_2 , та зареєструватися за місцем знаходження її нової сім`ї, але на цей час Відповідач не вчинила жодних дій та навпаки бажала залишити право користування квартирою за нею та дітьми. ОСОБА_2 зверталась до суду з позовом про позбавлення права користування приміщенням ОСОБА_1 , однак Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.09.2019 року ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні заявлених позовних вимог у повному обсязі.

Крім того, представник відповідача посилаючись на вимоги ч.ч. 3,4 ст. 267 ЦК України просила застосувати строки позовної давності, оскільки в позовній заяві позивач заявляє про сплату боргу у сумі 24475,47 грн., яка виникла у період з 01.04.2013 року по 01.02.2018 року, позовна заява подана до суду 08 вересня 2018 року. Отже, в межах строку позовної давності звернення до суду з позовною заявою підлягає застосуванню строк з 01.08.2015 року по 01.02.2018 рік, а заборгованість за цей період складає 19187,58 грн.

Також представник відповідача просила суд розподілити борг між співвідповідачами пропорційно 50/50 як на осіб, що зобов`язані сплачувати житлово-комунальні послуги у відповідності до законодавства України.

В судове засідання представник позивача не з`явився, поза межами судового засідання, а саме 03 березня 2021 року від представника позивача КПТМ «Криворіжтепломережа» Нестерук А.В. надійшли письмові пояснення по вказаній справі, в яких остання зазначила, що в заяві від 18.01.2021 року представник ОСОБА_2 адвокат Горбенко І.В. просить суд розділити борг між співвідповідачами пропорційно 50/50, однак представник позивача посилаючись на вимоги п.6 ч.1 ст.1, ч.3 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вважає, що заява про розділення боргу не підлягає задоволенню.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні присутні не були, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, шляхом направлення судових повісток за вказаною у позовній заяві адресою проживання, які повернулись з поштового відділення з відміткою «За закінченням строку зберігання», причини неявки суду не повідомили. Відповідачі вважаються належним чином повідомлені про розгляд справи відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що застосовуючи положення ч.4 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи, ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу,та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A.v.Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Згідно ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно з ч.1 ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Судом встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачами послуг з постачання теплової енергії, які надаються КПТМ «Криворіжтепломережа». (а.с. 6, 21)

На ім`я ОСОБА_2 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 по отриманню комунальних послуг, які надаються позивачем, за адресою: АДРЕСА_1 . У заяві від 18.01.2021 року представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 зазначає, що житлове приміщення за адресою АДРЕСА_1 , придбано ОСОБА_2 у власність за договором купівлі-продажу від 02.03.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Кучман І.І. (а.с.6)

Відповідно до п.18 Правил «Надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005, плата за послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунком.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі ст.ст.67, 68 ЖК України та п.30 Правил надання послуг по централізованому опаленню, наданню холодної та гарячої води та водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, відповідач зобов`язаний своєчасно, щомісячно вносити плату не лише за квартиру, але й за комунальні послуги, а саме: централізоване опалення за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до ч.2 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а відповідно до ст.25 вищезазначеного Закону у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

За положеннями ст.901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктами 1, 2, 4 ч.1 ст.13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Судом встановлено, що договір на надання послуг з постачання теплової енергії між КПТМ «Криворіжтепломережа» та відповідачами по справі не укладався, але теплова енергія у квартиру, надавалась належним чином, заяву про відключення від теплопостачання відповідачі не надавали, таким чином, останні знаходиться у фактичних договірних відносинах з КПТМ «Криворіжтепломережа».

Згідно розрахунку по особовому рахунку № НОМЕР_1 по отриманню комунальних послуг, які надаються позивачем, за адресою: АДРЕСА_1 , утворилась заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.04.2013 року по 01.02.2018 року в сумі 24475,47 грн. (а.с. 8)

Нарахування плати за надані послуги з централізованого опалення проведено на підставі тарифів, затверджених постановами Національної комісії регулювання електроенергетики України № 1844 від 14.12.2010 року, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг № 650 від 06.06.2014 року, Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг №1171 від 31.03.2015 року в редакції від 09.06.2016 року, Постанов НКРЕКП.

Крім того, ст.ст. 11, 526 ЦК України договір не є єдиною підставою виникнення правовідносин між сторонами.

В даному випадку підставою для виникнення взаємних прав та обов`язків між сторонами по справі є акти про подачу теплоносія та про його відключення.

Відмова відповідачів сплачувати заборгованість за використану теплову енергію веде до неможливості розрахунків позивача з постачальником енергетичних ресурсів, що значною мірою погіршує фінансове та економічне становище енергетичних галузей, паралізує їх діяльність. У зв`язку з цим, позивачу значною мірою обмежуються ліміти на постачання природного газу та електроенергії, що спричиняє позивачу шкоду у великих розмірах.

Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.

Виходячи з наведених норм матеріального права, суд приходить до висновку, що відсутність договору між позивачем та відповідачами не позбавляє останніх обов`язку сплачувати комунальні послуги, пов`язані з утриманням майна, яке перебуває у їх власності, користуванні.

Викладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, висловленим у постанові від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13.

Дослідивши заяву представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 від 18.01.2021 року та посилання на застосування позовної давності до вимог за період заборгованості з 01.04.2013 року по 01.08.2015 року, суд вважає що вона підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Позивач звернувся до суду із вимогами про стягнення заборгованості за період з квітня 2013 року по лютий 2018 року включно.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до частин 3,4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Між тим, представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 звернувшись до суду з заявою від 18.01.2021 року просили суд застосувати строки позовної давності до заявлених позивачем вимог про стягнення заборгованості.

Суд зазначає, що з урахуванням того, що по справі судом було ухвалено заочне рішення у відсутність відповідача, якій не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому був позбавлений можливості подати заяву про застосування строку позовної давності до суду при первісному розгляді справи, то розглядаючи справу після скасування заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути заяву відповідача, викладену в заяві про перегляд заочного рішення, щодо застосування строку позовної давності. Зазначене узгоджується з правовою позицією, яка висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 200/11343/14ц.

Згідно ст. ст. 256,257 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що «позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Згідно з ч.1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Оскільки характер правовідносин, що склалися між сторонами. передбачає внесення оплати за фактичного надані послуги з теплопостачання шляхом здійснення періодичних щомісячних платежів, то строк позовної давності повинен обраховуватися щодо кожного платежу окремо.

Таким чином, стягненню на користь позивача підлягають суми, що були нараховані у межах трирічного строку позовної давності, з урахуванням того, що позов був поданий 06 серпня 2018 року, тобто період з 01.08.2015 року по 01.02.2018 року у розмірі 18801,57 грн.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення.

Застосування строків позовної давності є спільною рисою правових систем Держав - учасниць і має на меті гарантувати: юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, спростувати які може виявитися нелегким завданням, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що які відбули у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із спливом часу (STUBBINGS AND OTHERS v. THE UNITED KINGDOM, № 22083/93, № 22095/93, § 51, ЄСПЛ, від 22 жовтня 1996 року; ZOLOTAS v. GREECE (No. 2), № 66610/09, § 43, ЄСПЛ, від 29 січня 2013 року).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заборгованість може бути стягнута в межах трьохрічного строку, що передував зверненню до суду із позовною заявою, тобто з 01 серпня 2015 року по 01 лютого 2018 року, що становить 18801,57 грн.

Відповідачами до суду не надано доказів та відповідно оформлених претензій щодо неналежної якості наданих послуг, як і в цілому не наведено ніяких фактів невиконання позивачем вказаних вище послуг.

Відповідно до ст. 541 ЦПК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

За таких обставин, оцінивши докази надані позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії підлягають частковому задоволенню, оскільки встановлено, що позивач є надавачем послуг з постачання централізованого опалення, ним були надані відповідні послуги відповідачам, як споживачам таких послуг, наведені ним розрахунки розміру боргу здійснені за встановленими тарифами, всупереч вимогам чинного законодавства, відповідачі своєчасно не здійснювали оплату спожитих послуг, що сприяло накопиченню боргу та порушує права та законні інтереси позивача, з відмовою від отримання послуг не зверталися.

Тож, до солідарного стягнення з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає заборгованість за послуги з централізованого опалення станом в межах трьохрічного строку, що передував зверненню до суду із позовною заявою, тобто з 01 серпня 2015 року по 01 лютого 2018 року, що становить 18801,57 грн.

При зверненні до суду із позовом позивач сплатив судовий збір за вимогу майнового характеру, як юридична особа у розмірі 1762,00 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи, що суд прийшов до висновку, що задоволенню підлягають позовні вимоги про заборгованість в сумі 18801,57 грн. Таким чином пропорційність задоволених вимог становить 76,82% (18801,57х100:24475,47), а пропорційність вимог, в задоволені яких відмовлено становить 23,18 (100-76,82=23,18).

Оскільки вимоги позивача задоволені на 76,82%, то сплачений судовий збір за пред`явлення позовних вимог підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача в сумі 1353,57 грн. (1762,00:100 х 76,82=1353,57).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 64, 67, 68 ЖК України, ст.ст. 256, 257, 261, 267, 332, 526, 541, 543, 901 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10, 12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України,суд, -

ВИРІШИВ:

Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії задовольнити частково.

Стягнути солідарно з боржників ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 та ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , яка є власником житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Комунального підприємства теплових мереж Криворіжтепломережа» ідентифікаційний код 03342184, місцезнаходження за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, провулок Дежньова, будинок 9, суму боргу за централізоване опалення за період з 01 серпня 2015 року по 01 лютого 2018 рокуу розмірі 18801,57 грн. (вісімнадцять тисяч вісімсот одна гривня п`ятдесят сім копійок)

Стягнути з боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 на користь Комунального підприємства теплових мереж Криворіжтепломережа» ідентифікаційний код 03342184, місцезнаходження за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, провулок Дежньова, будинок 9 судовий збір у розмірі 676,78 (шістсот сімдесят шість гривень сімдесят вісім копійок).

Стягнути з боржника ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , яка є власником житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 на користь Комунального підприємства теплових мереж Криворіжтепломережа» ідентифікаційний код 03342184, місцезнаходження за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, провулок Дежньова, будинок 9 судовий збір у розмірі 676,78 (шістсот сімдесят шість гривень сімдесят вісім копійок).

В іншій частині, в задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

- позивач: Комунальне підприємство теплових мереж Криворіжтепломережа» (), місцезнаходження за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, провулок Дежньова, будинок 9;

- відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , яка є власником житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: С. В. Ступак