Справа №242/1395/21
Провадження №2-о/242/112/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2021 року Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Черкова В.Г., при секретарі Кідрон О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Селидове цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Селидівський міський відділ ДМС України Головного управління державної міграційної служби України в Донецькій області, Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області, про встановлення факту постійного проживання на території України, -

ВСТАНОВИВ:

10.03.2021 р. заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Стислий виклад позиції заявника.

В обґрунтування заяви зазначив, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Гірник м.Селидове Донецької області. В період з 01.09.1989 р. по 28.11.1996 р. навчався в Гірницькій НСШ № 18. З 1981 р. по 20.09.1991 р. постійно мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , з батьками без реєстрації. У період з 2004 р. по 2017 р. був засуджений судами України. Звільнився з Селидівської УВП-82 15.05.2020 р. В січні 2019 р. звернувся до Селидівського МВ ДМС із заявою про встановлення особи та отримання паспорту громадянина України. Перевіркою заяви було встановлено його особу, але не було встановлено належності до громадянства будь-якої держави. Просив встановити факт його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 р.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 11.03 р. відкрито провадження по справі.

Ухвалою від 09.04.2021 р. до участі у справі залучено заінтересовану особу Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області.

Заяви та клопотання сторін.

Заявник надав заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Заінтересована особа - Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області надало пояснення, в якому зазначило, що факт постійного проживання ОСОБА_1 на території України станом на 24.08.1991 р. може певною мірою підтверджуватися лише наданою копією довідки № 4, виданої 18.02.2020 р. директором Гірницької ЗШ І-ІІІ ступенів № 18 Селидівської міської ради. Просило ухвалити рішення на розсуд суду.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилався заявник, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань.

Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про народження, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Гірник Донецької області, Україна.

Згідно довідки № 4 від 18.02.2020 р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно навчався в Гірницькій НСШ № 18 з 01.09.1989 р. по 28.11.1996 р.

Селидівським МВ ГУ ДМС України в Донецькій області перевіркою заяви ОСОБА_1 було встановлено його особу, але не встановлено належності до громадянства будь-якої держави. Для встановлення належності до громадянства України було рекомендовано звернутися до суду та підтвердити факт постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 р. або 13.11.1991 р.

У період з 2004 р. по 2017 р. був засуджений судами України, відбував покарання у виді позбавлення волі. Звільнився з Селидівської УВП-82 15.05.2020 р.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права та інтересу.

Згідно пункту 5 частини 1 статті 293 ЦПК України суд розглядає справи встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно зі статтею 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Частиною 1 статті 3 Закону України «Про громадянство України» визначено, що громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 чи 13.11.1991.

Відповідно до пункту 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 № 215 (далі Порядок), із змінами, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13.11.1991, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 або 13.11.1991.

Пунктом 10 Порядку визначено, що для встановлення відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 3 Закону належності до громадянства України особа, яка за станом на 24.08.1991 або на 13.11.1991 не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками (одним із них) або іншим її законним представником, подає:

а) заяву про встановлення належності до громадянства України;

б) копію свідоцтва про народження;

в) один із таких документів:

- довідку, що підтверджує факт постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24.08.1991 або факт її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13.11.1991;

- довідку, що підтверджує факт постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника, з якими особа в неповнолітньому віці постійно проживала, або факт їх проживання в Україні за станом на 13.11.1991;

- документ, що підтверджує факт перебування особи в неповнолітньому віці на вихованні у державному дитячому закладі України за станом на 24.08.1991 або на 13.11.1991;

- копії паспортів батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника - громадян колишнього СРСР з відміткою про прописку, що підтверджує факт їх постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 або факт їх проживання в Україні за станом на 13.11.1991.

У разі відсутності у батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної служби України про те, що за станом на 24.08.1991 або на 13.11.1991 ця особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР і відповідно постійно проживала, проживала на території України (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24.08.1991 або факту її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13.11.1991; судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 батьків (одного з них) особи або іншого законного представника, з яким особа в неповнолітньому віці постійно проживала на території України, або факту їх проживання в Україні за станом на 13.11.1991.

Крім цього,статтею 8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповно рідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

У пункті 44 наведеного Порядку встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24.08.1991 на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до позиції, наведеної у постанові Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №363/214/17-ц, перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку є невичерпним і у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому не виключається встановлення факту постійного проживання на території України.

Встановлення факту постійного проживання на території України необхідно заявнику для встановлення належності до громадянства України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що зібраними по справі доказами підтверджено факт постійного проживання ОСОБА_1 на території України станом з 11.11.1981 року по теперішній час, тому заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 3, 265, 293, 313, 315 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,, заінтересована особа Селидівський міський відділ ДМС України Головного управління державної міграційної служби України в Донецькій області, розташоване за адресою: Донецька область, м.Селидове, вул..Пушкіна, 7, Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області, розташоване за адресою: Донецька область, м.Маріуполь, вул..Митрополитська, 20, про встановлення факту постійного проживання на території України - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання на території України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , станом на 24 серпня 1991 р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя