Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2021 року м.Житомир справа № 296/6980/20

провадження № 2/296/386/21

Корольовський районний суд у складі головуючої судді Петровської М.В., за участю: секретаря судового засідання Лужко Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що є власником квартири АДРЕСА_1 , яка також є зареєстрованим місцем проживання онуки позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказує, що вже тривалий час, не пізніше, ніж з жовтня 2017 року, ОСОБА_2 залишила помешкання позивача і в ньому не проживає без поважних причин. Особистих речей та майна ОСОБА_2 в квартирі немає, а будь-які перешкоди в доступі до цього житла відсутні.

Наголошує, що самостійно несе тягар утримання майна, сплачуючи квартплату і комунальні платежі також і за відповідача, внаслідок чого позивачу і створюються перешкоди у здійсненні права користування цією квартирою.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 14 вересня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін.

У зв`язку із неявкою відповідача в судове засідання, судовий розгляд, призначений на 13 жовтня 2020 року о 10:00, було відкладено на 09 листопада 2020 року об 11:00.

Судовий розгляд справи, призначений на 09 листопада 2020 року об 11:00, було відкладено на 01 грудня 2020 року об 11:00 у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному.

В судовому засіданні, призначеному на 01 грудня 2020 року, оголошено перерву в зв`язку із клопотанням представника позивача до 12 січня 2021 року.

Судом, в порядку ч.4 ст.259 ЦПК України без виходу до нарадчої кімнати, постановлено ухвалу 12.01.2021 про подальший розгляд справи без проведення судового засідання та повідомлення сторін, що занесено секретарем судового засідання до протоколу судового засідання.

Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

В судовому засіданні 12.01.2021 представник позивача підтримав позовну заяву з підстав, викладених у ній та просив її задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином.

Заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши показання свідка, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.10.2007, виданого Першою Житомирською державною нотаріальною конторою за реєстром №5-1644 ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .

У вказаній квартирі також зареєстроване місце проживання сина позивача - ОСОБА_3 та онучки позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується довідкою ОСББ "Космос-1971" №439 від 13.08.2020.

Відповідно до змісту позовної заяви та наданих представником позивача пояснень, з жовтня 2017 року ОСОБА_2 залишила помешкання позивача та в ньому не проживає без поважних причин. Особистих речей та майна відповідача в квартирі немає, будь-які перешкоди в доступі до цього житла у ОСОБА_2 відсутні.

Факт відсутності ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 з жовтня 2017 року підтверджується комісійним актом ОСББ "Космос-1971" від 13 серпня 2020 року, котрим встановлена постійна відсутність у квартирі відповідачки з жовтня 2017 року.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Нормами статті 41 Конституції України, статті 321 Цивільного кодексу України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні; право приватної власності є непорушним.

За статтею 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до положень частин 1, 2 статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

За змістом частини 2 статті 386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч.1 ст.405 Цивільного кодексу України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

При цьому, ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до акту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КОСМОС-1971" від 13.08.2020, складеного за результатами перевірки квартири АДРЕСА_1 , онука - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована, але не проживає з жовтня 2017 року.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , показав, що від народження проживає у квартирі АДРЕСА_2 та увесь цей час є сусідом ОСОБА_1 . ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_3 , який є сином ОСОБА_1 . ОСОБА_5 разом із дитиною і дружиною ОСОБА_6 проживав за вказаною адресою, однак після розлучення, років 10 назад, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 виїхали. З того часу періодично приїжджають, але років п`ять вже не проживають. Про те, де зараз перебуває і проживає ОСОБА_2 йому невідомо.

Суд бере до уваги, що наявність реєстрації відповідача у квартирі може створювати перешкоди у розпорядженні позивачем належній їй на праві приватної власності квартирою АДРЕСА_1 , а також покладає на позивача обов`язки зі сплати додаткових коштів за комунальні послуги, нести інші витрати по утриманню нерухомого майна, які б, мав нести, в тому числі, відповідач.

Враховуючи наведене у сукупності, факт непроживання ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 щонайменше з жовтня 2017 року, відсутність встановлених судом поважних причин не проживання понад одного року, суд дійшов висновку про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням та задоволення позову.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись статтями 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 352 ЦПК України, суддя, -

вирішив:

Цивільний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 . РНОКПП/ЄДРПОУ: відомості відсутні) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 840,80 грн (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок) судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 273 Цивільного процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено: 22 січня 2021 року.

Головуючий суддя М. В. Петровська