БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 361/2155/21 провадження № 2/361/2446/21
У Х В А Л А

«13» травня 2021 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

за участю секретаря судових засідань Шаварин С.С.,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 березня 2021 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

20 квітня 2021 року відповідач ОСОБА_2 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив висловив заперечення щодо розгляду даної справи у порядку спрощеного провадження, а також просив призначити справу до розгляду у загальному порядку, мотивуючи необхідністю повного, всебічного та обєктивного розгляду даної справи.

У судове засідання учасники справи не з`явилися. Їхня неявка не перешкоджає вирішенню окремого процесуального питання щодо розгляду справи у порядку загального позовного провадження.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 11 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Згідно із частиною третьою статті 274 ЦПК України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини четвертої статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Отже, принциповою відмінністю між спрощеним та загальним порядком розгляду справи у позовному провадженні є те, що, згідно з нормами статей 274-279 ЦПК України, не проводяться судові дебати та не здійснюється підготовче провадження у справі при спрощеному порядку.

Оскільки позовні вимоги у даній справі не підпадають під дію частини четвертої статті 274 ЦПК України та відповідачем не наведено переконливих обґрунтувань, які свідчили б про раціональну необхідність переходу розгляду даної справи в порядку загального позовного провадження, суд не вбачає підстав для задоволення відповідного клопотання.

При цьому суд зазначає, що спрощене провадження, як і загальне позовне провадження, спрямоване на всебічний, повний та об`єктивний розгляд справи з дослідженням всіх наданих сторонами доказів, вивченням всіх заяв сторін по суті справи, тобто спрощене провадження не є провадженням в якому розглядаються безспірні вимоги.

Сторони не позбавлені можливості викласти свої доводи, аргументи, міркування, заперечення у письмових заявах по суті справи, надавати суду свої докази на спростування взаємних вимог та заперечень у строки визначені судом або законом, та в повній мірі користується правами, передбаченими ЦПК України.

Усі наявні у сторін докази безперешкодно можуть бути надані ними суду в межах розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Таким чином, суд приходить до висновку про недоцільність зміни порядку розгляду справи із спрощеного на загальний.

Керуючись статтями 11, 259-261, 274, 279 ЦПК України,

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про розгляд в порядку загального позовного провадження цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу відмовити.

Ухвалу направити учасникам судового провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.О.Василишин