Справа № 755/1475/20
Провадження № 2/755/423/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" травня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П., розглянувши за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «КРАЇНА» про виплату невиплаченої частини страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить суд: стягнути з АТ «СК «КРАЇНА» на користь ОСОБА_1 невиплачену частину страхового відшкодування у розмірі 83 421,11 грн; стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн та витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи у розмірі 1 015,20 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11.06.2018 р. відбулась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої був пошкоджений належний йому автомобіль Renault Scenic д.н.з. НОМЕР_1 . Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 21.09.2018 р. по справі № 755/13463/18 винним у вчиненні вказаної ДТП було визнано ОСОБА_2 , за що його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність завдавача шкоди на момент ДТП була застрахована в АТ «СК «КРАЇНА» за полісом № АК7823744 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, з лімітом відповідальності 100 000,00 грн. Окрім того, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована за Договором добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № УА170606 від 16.11.2017 р., укладеного між ОСОБА_2 та АТ «СК «КРАЇНА», з лімітом відповідальності 100 000,00 грн. Тобто сумарний ліміт відповідальності відповідача становить 200 000,00 грн. Відповідно до Звіту № 363/07-19 від 09.07.2019 р. вартість матеріального збитку, що дорівнює ринковій вартості автомобіля Renault Scenic д.н.з. НОМЕР_1 , складає 290 485,80 грн. Відповідно до Звіту № 363/07-19/1 від 17.07.2019 р. вартість автомобіля Renault Scenic д.н.з. НОМЕР_1 у пошкодженому стані складає 133 980,00 грн. Таким чином, заподіяний збиток складає 156 505,80 грн, що не перевищує сукупний ліміт відповідальності відповідача за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та за Договором добровільного страхування. 26.06.2019 р. позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування, однак йому було виплачено страхове відшкодування лише у розмірі 107 461,32 грн, що є підставою для звернення до суду з цим позовом про стягнення з відповідача невиплаченої частини страхового відшкодування.

31 січня 2020 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження у цій цивільній справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін, яким роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.

Копію вказаної ухвали з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідач отримав 10.02.2020 р. (а.с.77).

Позивач копію вказаної ухвали суду отримав11.02.2020 р. (а.с. 78).

27 лютого 2020 року до суду від представника відповідача АТ «СК «КРАЇНА» - Мельника О.П. надійшов відзив на позовну заяву, з доказами на його обґрунтування. Відповідно до відзиву відповідач просить суд, повністю відмовити у задоволенні позову, посилаючись на таке. 18.06.2018 р. представником Страховика в присутності представника Позивача було здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу та складено відповідний Протокол огляду транспортний засобу, який був підписаний представником позивача без зауважень. Відповідно до Звіту № 74-D/41/4 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Renault Scenic д.н.з. НОМЕР_1 складає 336 629,58 грн. Ринкова вартість вказаного транспортного на момент пошкодження визначається рівною 242 661,66 грн. Відповідно до п. 8.2 Методики проведення товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів від 24.11.2003 р. № 142/5/2092 відновлення вказаного транспортного засобу є економічно не обґрунтованим. Згідно зі вказаним Звітом шкода, завдана власнику транспортного засобу Renault Scenic д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок ДТП від 11.06.2018 р., визначається рівною ринковій вартості транспортного засобу на момент ДТП і складає 242 661,66 грн. Відповідно до Звіту № 23-R/42/8 ринкова вартість вказаного транспортного засобу на дату дослідження складає 135 200,34 грн. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди. Враховуючи результати, отримані при проведенні досліджень, розмір страхового відшкодування, за розрахунком відповідача, склав 107 461,32 грн, з яких: 100 000,00 грн були виплачені за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/7823744; 7 461,32 грн була виплачені за Договором добровільного страхування № УА/0170606. Оскільки представником страховика було проведено огляд та оцінку транспортного засобу у строки визначені Законом та Договором, це позбавляє позивача права на обрання незалежного експерта для оцінки пошкодженого майна. Надані позивачем Звіти № 363/07-19 від 09.07.2019 р. та № 363/07-19/1 від 10.07.2019 р. не можуть бути об`єктивними, належними та допустимими доказами, оскільки виконані більше ніж через рік після ДТП. Під час огляду пошкодженого транспортного засобу Renault Scenic д.н.з. НОМЕР_1 представником Страховика, станом на 18.06.2018 р., показання одометру становили 101 568 км, а на дату огляду оцінювачем ОСОБА_3 , 04.07.2019 р., зазначено, що фактичний пробіг на дату огляду становить 126 342 км. Надані позивачем звіти містять розбіжності з пошкодженнями, отриманими в результаті ДТП, а ціни на роботи та матеріали не прив`язані до дати отримання пошкоджень - 11.06.2018 р.

Ухвалами суду від 02 березня 2020 року та 14 квітня 2020 року було залишено без задоволення клопотання представника відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 14 квітня 2020 року за клопотанням позивача призначено у справі судову автотоварознавчу експертизу, провадження по справі до отримання висновку експертизи - зупинено.

28 серпня 2020 року до суду від Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України разом із матеріалами справи надійшов висновок експерта № 13-3/342 від 17.08.2020 р.

Ухвалою суду від 04 вересня 2020 року поновлено провадження по справі, розгляд якої продовжено за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін.

15 вересня 2020 року до суду надійшла заява позивача про збільшення позовних вимог, з доказами щодо направлення її копії на адресу відповідача.

У зв`язку з надходженням 31 грудня 2020 року до суду в електронній формі від представника відповідача АТ «СК «КРАЇНА» - Грушка Є.В. відзиву на позовну заяву, 12 січня 2021 року судом направлено заявнику лист-роз`яснення щодо необхідності надати відзив на позовну заяву у паперовій формі з доказами направлення його іншим учасникам справи у відповідності до вимог ч.ч. 4, 5 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України.

19 січня 2021 року до суду від представника відповідача АТ «СК «КРАЇНА» - Грушка Є.В. надійшов відзив на заяву про збільшення позовних вимог, у якому просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на доводи та норми чинного законодавства, що були раніше викладені представником відповідача у відзиві на позовну заяву. Щодо висновку експерта № 13-3/324 від 17.08.2020 р. вважає, що висновок виконано виключно на теоретичній основі без врахування реального стану ринку. Оцінюючи транспортний засіб таким чином, експерт отримав ринкову вартість транспортного засобу до пошкоджень значно вищу від реальної вартості аналогічних транспортних засобів, отже такий висновок не може відображати реальну об`єктивну дійсність, у зв`язку з чим не підлягає врахуванню судом.

Інших заяв по суті справи від учасників до суду не надійшло.

Таким чином, суд у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Як убачається з матеріалів справи, постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 21.09.2018 р. у справі № 755/13463/18 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження по справі закрито на підставі ст. 38 КУпАП, у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення (т. 1 а.с.7).

Зі змісту вказаної постанови суду убачається, що ОСОБА_2 , 11 червня 2018 року, о 19 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем марки «Subaru Forester», д/н НОМЕР_2 , у м. Києві по бул. Перова, 6, не дотримався безпечної швидкості та безпечної дистанції, внаслідок чого, здійснив зіткнення з автомобілем «Renault Scenic», д/н НОМЕР_1 , який внаслідок зіткнення здійснив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Jetta», д/н НОМЕР_3 , котрий, у свою чергу, від удару здійснив зіткнення з автомобілем «Dodge Stratus», д/н НОМЕР_4 , що призвело до пошкодження автомобілів і порушення п. 13.1, п. 12.1 Правил дорожнього руху України.

Станом на день розгляду справи постанова Дніпровського районного суду міста Києва від 21.09.2018 р. у справі № 755/13463/18 є такою, що набрала законної сили.

За нормою частини четвертої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини шостої цієї ж статті, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно з вимогами ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

При цьому, обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК).

Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Позивач, ОСОБА_1 , є власником автомобіля Renault Scenic д.н.з. НОМЕР_1 , який був пошкоджений під час ДТП, що сталася з вини ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 23).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 як власника автомобіля Subaru Forester д.н.з. НОМЕР_2 на момент ДТП була застрахована у АТ «СК «Країна» за полісом № АК/7823744 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, 100 000,00 грн (т. 1 а.с. 8).

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.04 р. є спеціальним законом, що регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

У відповідності до ст. 2 Закону № 1961-IV від 01.07.04 р. відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Крім того, на момент ДТП автомобіль Forester д.н.з. НОМЕР_2 був забезпечений за договором № УА 170606 від 16.11.2017 р. добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеним між ОСОБА_2 та АТ «СК «Країна». Ліміт відповідальності 100 000,00 грн, франшиза 0,00 грн (т. 1 а.с. 86-87).

Цивільна відповідальність власників наземного транспорту також може бути застрахована за договором добровільного страхування (ст. 6 Закону України «Про страхування»).

Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується в разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з п. 3 Договору № УА 170606 від 16.11.2017 р. предметом Договору страхування є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Страхування, що здійснюється у відповідності з цими Правилами, є додатковим по відношенню до страхування, яке надається у відповідності до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.04 р.

Виплата страхового відшкодування по Даному договору здійснюється у випадку недостатнього ліміту (страхової виплати) по Договору обов`язкового страхування. У випадку, якщо на момент настання страхового випадку відповідальність Страхувальника (водія) не буде застрахована по Договору обов`язкового страхування, з суми страхового відшкодування розрахованого відповідно до умов даного Договору вираховується сума, яка підлягала б відшкодуванню по Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Таким чином, сукупний ліміт відповідальності відповідача за вказаними договорами страхування становить 200 000,00 грн.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний: при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону № 1961-IV від 01.07.04 р. у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 29 Закону № 1961-IV від 01.07.04 р., у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

За вимог п. 33.3 ст. 33 Закону № 1961-IV від 01.07.04 р. водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків (п. 34.2 ст. 34 Закону № 1961-IV від 01.07.04 р.).

Відповідно до Звіту № 74-D/41/4 від 10.07.2018 р., складеного на замовлення АТ «СК «Країна», про вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу Renault Scenic д.н.з. НОМЕР_1 : вартість відновлювального ремонту КТЗ внаслідок його пошкодження, визначена за витратним підходом і складає: 374 037,98 грн; ринкова вартість досліджуваного КТЗ на дату оцінки визначена за порівняльним підходом та складає: 242 661,66 грн; вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу - 215 580,47 грн; вартість матеріального збитку без врахування втрати товарної вартості, заподіяного власнику майна, внаслідок його пошкодження станом на 18.06.2018 р. складає: 242 661,66 грн, з урахуванням ПДВ (т. 1 а.с. 90-124).

20 лютого 2019 року позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 89).

На замовлення позивача суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Клевер Експерт» був складений висновок № 363/07/19 від 09.07.2019 р. щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу Renault Scenic д.н.з. НОМЕР_1 , відповідно до якого: ринкова вартість транспортного засобу, з урахуванням ПДВ, складає: 290 485,80 грн; вартість відновлювального ремонту транспортного засобу складає: 343 086,65 грн; вартість матеріального збитку складає: 290 485,80 грн (т. 1 а.с. 11-42).

Відповідно до Звіту № 363/07-19/1 про оцінку транспортного засобу легкового автомобіля Renault Scenic д.н.з. НОМЕР_1 , складеного 17.07.2019 р. суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Клевер Експерт» на замовлення ОСОБА_1 , ринкова вартість пошкодженого легкового автомобіля складає 133 980,00 грн (т. 1 а.с. 43-65).

Із листа АТ «СК «Країна» від 03.01.2020 р. убачаться, що розмір страхового відшкодування Страховиком, з урахування результатів проведених досліджень, було розраховано наступним чином: 242 661,66 грн - 135 200,34 грн = 107 461,32 грн. Вищевказана сума була сплачена ОСОБА_1 наступним чином: 100 00,00 грн - за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК/7823744; 7 461,32 грн - за Договором добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № УА/0170606. Оскільки представником Страховика було проведено огляд та оцінку транспортного засобу у строки, визначені Законом та Договором, це позбавляє ОСОБА_1 права на обрання незалежного експерта для оцінки пошкодженого майна. Керуючись п. 21.3 Договору, ст. 30 Закону № 1961-IV від 01.07.04 р. АТ «СК «Країна» дійшло висновку про відсутність правових підстав для здійснення доплати страхового відшкодування відповідно до заяви ОСОБА_1 від 16.12.2019 р. (т. 1 а.с. 66-68)

За приписами ст. 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За даними висновку № 13-3/342 від 17.08.2020 р. судового експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Renault Scenic д.н.з. НОМЕР_1 , який зазнав пошкоджень внаслідок ДТП, що сталася 11.06.2018 р. станом на дату ДТП, без врахування ПДВ складає 190 882,43 грн. Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Renault Scenic д.н.з. НОМЕР_1 не перевищує його ринкову вартість на момент ДТП 11.06.2018 р. Тому ринкова вартість транспортного засобу Renault Scenic д.н.з. НОМЕР_1 у пошкодженому стані на дату ДТП 11.06.2018 р. не визначалась.

Так, порівнюючи вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу колісного транспортного засобу з ринковою вартістю цього ж автомобіля без зазначених пошкоджень, експертом встановлено, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу КТЗ менше ринкової вартості пошкодженого автомобіля: 190 882,43 грн < 378 734,39 грн (т. 2 а.с. 5-22).

Таким чином, враховуючи, що під час вказаного експертного дослідження основним підходом, який використаний експертом для визначення ринкової вартості КТЗ, є порівняльний підхід, в межах якого основним є метод, заснований на аналізі цін ідентичних КТЗ, а для визначення матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосовується витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту, при цьому вирішення поставлених в ухвалі суду питань проводилося по матеріалам цивільної справи, в розрізі даного спору, суд, при визначенні розміру матеріального збитку, завданого позивачу - власнику автомобіля Renault Scenic д.н.з. НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження в ДТП, яка мала місце 11.06.2018 р., станом на день ДТП, в якості належного доказу приймає висновок експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи № 13-3/342 від 17.08.2020 р., складеного судовим експертом Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Новоселецького В.В., що взаємоузгоджується з іншими матеріалами даної справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи вищевикладені обставини, оцінюючи надані сторонами докази в їх сукупності, з позиції належності та допустимості кожного з них, суд доходить висновку про правомірність позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення з АТ «СК «Країна» на його користь невиплаченої частини страхового відшкодування у розмірі 83 421,11 грн, що становить різницю між сумою виплаченого відповідачем страхового відшкодування у розмірі 107 461,32 грн та вартістю матеріального збитку, завданого позивачу в результаті пошкодження належного йому транспортного засобу під час ДТП, яка мала місце 11.06.2018 р., що становить 190 882,43 грн.

Щодо тверджень представника відповідача про те, що експерт отримав ринкову вартість транспортного засобу до пошкоджень значно вищу від реальної вартості аналогічних транспортних засобів, у зв`язку з чим висновок не може відображати реальну об`єктивну дійсність та не має враховуватися судом, то суд із ними категорично не погоджується та вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки експертів Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України судом було попереджено про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України, про що зазначено у відповідній ухвалі про призначення експертизи від 14.04.2020 р. Судом враховується, що після ознайомлення з висновком експерта стороною відповідача не було заявлено жодних клопотань про виклик такого експерта до суду для з`ясування будь-яких питань щодо проведеного експертного дослідження.

В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає стягнення судовий збір у розмірі 840,80 грн та витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи у розмірі 1 015,20 грн (т. 1 а.с. 6, 213).

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 22, 979, 1166, 1187, 1192 Цивільного кодексу України, ст.ст. 8, 9, 20 Закону України «Про страхування», ст.ст. 22, 29, 33, 34, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 2, 10, 49, 76, 77-81, 89, 141, 209, 210, 223, 247, 265, 274, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ) до Акціонерного товариства «Страхова компанія «КРАЇНА» (, 04176, м. Київ, вул. Електриків, буд. 29-А) про виплату невиплаченої частини страхового відшкодування - задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «КРАЇНА» на користь ОСОБА_1 невиплачену частину страхового відшкодування у розмірі 83 421,11 грн, сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн та витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи у розмірі 1 015,20 грн, а всього 85 277 (вісімдесят п`ять тисяч двісті сімдесят сім) гривень 11 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: