СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/20455/20

пр. № 2/759/2139/21

25 травня 2021 року Святошинський районний суд міста Києва

у складі: головуючого судді - Бабич Н.Д.,

при секретарі судових засідань - Кучерук Н.П.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про встановлення порядку користування земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 в листопаді 2020 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва Бабич Н.Д. від 23.11.2020 року у цивільній справі №759/20455/20 відкрито провадження у справі, а її розгляд призначено здійснювати за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання, cторонам роз`яснено підстави, час та черговість подання заяв по суті справи (а.с.63).

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач, ОСОБА_2 , являється власником Ѕ частини земельної ділянки, кадастровий номер :75:130:0022, загальною площею 0,0900 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №015691 від 01.03.2011 року та рішень Київської міської ради за №326-1/1536 від 24.06.2004 та за №202/2036 від 22.08.2007 року.

Іншою співвласницею 1/2 частини вказаної земельної ділянки є відповідач - ОСОБА_3 .

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 19.06.2020 року у цивільній справі №759/7682/16-ц здійснювався виділ в натурі частки житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до якого виділено у власність ОСОБА_2 житлову кімнату позначену на плані номером «1-2» площею 19,3 кв.м., веранду під номером «1-1» площею 9,0 кв.м., разом по будинку 28,3 кв.м.; ОСОБА_3 виділено у власність - житлову кімнату позначену на плані номером «1-3» площею 9,9 кв.м., житлову кімнату під номером « 1-4 » площею 8,6 кв.м., кухню позначену на плані номером «1-5» площею 10,3 кв.м., загальною площею по будинку 28,8 кв.м.

Позивачка неодноразово зверталась до відповідача щодо добровільного врегулювання спору та встановлення порядку користування земельною ділянкою, на якій побудований житловий будинок та який буде влаштовувати усіх співвласників та не буде порушувати права та інтереси жодної із сторін. Проте, відповідач не бажає в добровільному порядку вирішувати цей спір.

Відзиву, заяви або клопотань від відповідача не надходило.

Позивачкою з метою визначення найбільш оптимального варіанту користування земельною ділянкою було замовлено проведення інженерно-геодезичного дослідження щодо схеми розподілу земельної ділянки.

Згідно уточнених позовних вимог (а.с.88-90) позивач просила суд ухвалити рішення, яким встановити порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 у розмірі 0,0900 га:

- виділити в користування ОСОБА_2 частину земельної ділянки, розміром 0,0450 га, позначену на схемі розподілу земельної ділянки жовтим кольором, з приляганням до фасадної та лівої зовнішніх меж земельної ділянки, що включає, в тому числі, площу зайняту частиною житлового будинку літ. «А», виділену ОСОБА_2 рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19.06.2020 року по справі №759/7682/16-ц.

- виділити в користування ОСОБА_3 другу частину земельної ділянки, розміром 0,0450 га, позначену на схемі розподілу земельної ділянки рожевим кольором, з приляганням до фасадної, правої та задньої зовнішніх меж земельної ділянки, що включає, в тому числі, площу зайняту частиною житлового будинку літ. «А», виділену ОСОБА_3 відповідно до рішення Святошинського районного суду м. Києва від 19.06.2020 року по справі №759/7682/16-ц.

Також позивач просила стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені витрати по сплаті судового збору, понесені витрати за проведення дослідження та понесені витрати на професійну правничу допомогу.

05 березня 2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду на 25 березня 2021 року (а.с.100-101).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась повторно (25.03.2021 та 25.05.2021), причини неявки суду не повідомила, що у відповідності до ст. 223 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи по суті.

Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, в порядку заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 4 вказаної статті, заочний розгляд справи проводиться у разі, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши надані докази та проаналізувавши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на праві власності належить Ѕ частини земельної ділянки кадастровий номер :75:130:0022, загальною площею 0,0900 га, розташованої по АДРЕСА_1 . Позивачу належить дана частина земельної ділянки на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №015691 від 01.03.2011 року та рішень Київської міської ради за №326-1/1536 від 24.06.2004 та за №202/2036 від 22.08.2007 року (а.с.11).

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 19.06.2020 року у цивільній справі за №759/7682/16-ц за позовом ОСОБА_2 було виділено у власність в натурі частку житлового будинку, а саме: житлову кімнату позначену на плані номером «1-2» площею 19,3 кв.м., веранду під номером «1-1» площею 9,0 кв.м., разом по будинку 28,3 кв.м.; житлову кімнату позначену на плані номером «1-3» площею 9,9 кв.м., житлову кімнату під номером «1-4» площею 8,6 кв.м., кухню позначену на плані номером «1-5» площею 10,3 кв.м., загальною площею по будинку 28,8 кв.м. виділено відповідачці - ОСОБА_3 (а.с.8-10, 12-14).

Частково право власності на земельну ділянку та на будинок, що на ній розташований, по АДРЕСА_1 належить відповідачеві по справі, а саме 1/2 частки - ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Частиною 1 ст.158 ЗК України встановлено, що земельні спори вирішуються судом, органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Частиною 1 ст. 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 ст.317 ЦК України встановлено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 1 ст.319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визначення розміру часток часток земельної ділянки.

Згідно ч.1 ст.356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб з визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до статей 364, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності, в натурі або його поділ з дотриманням вимог статті 183 цього Кодексу щодо можливості поділити річ без втрати її цільового призначення.

Аналогічне положення закріплено в частині першій статті 88 Земельного кодексу України. Відповідно до ч.1 ст.88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

Оскільки володіння та порядок користування земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, в тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам житловий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед за їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, то при застосуванні статті 88 ЗК України при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або жилий будинок, слід брати до уваги цю угоду. Це правило стосується тих випадків, коли житловий будинок поділено в натурі.

На даний час угода про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою між сторонами не укладена.

У відповідності до ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до частини першої статті 318 ЦК України кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Проте право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Зазначені положення щодо користування власністю цілком повинні застосовуватися до майнових прав на майно (зокрема до права користування земельною ділянкою). Тому право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, яке знаходиться на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Однак у будь-якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи (частина п`ята статті 319 ЦК України).

Отже, при вирішенні спору, визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном.

Відповідно до частини першої статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Згідно з частиною другою статті 120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Частина четверта статті 120 ЗК України передбачає, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

При застосуванні положень статті 120 ЗК України,у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти.

Зазначений правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 11 лютого 2015 року № 6-2цс15.

Також згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленій в постанові від 15.05.2017 у справі № 6-841цс16, право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, яке знаходиться на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними та у будь-якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи.

Верховний Суд України вказав, що при вирішенні спору та визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку.

Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 19 постанови від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд також враховує і те, що під час розгляду цієї справи сторони не надали укладеного між сторонами договору про користування та розпорядження земельною ділянкою в письмовій формі та посвідченого нотаріально (частина третя статті 88 ЗК України).

Відповідно до інженерно-геодезичного дослідження щодо схеми розподілу земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 0,0900 га запропоновано варіант порядку користування земельною ділянкою, що відповідає часткам сторін, а саме:

- виділити в користування ОСОБА_2 частину земельної ділянки, розміром 0,0450 га, позначену на схемі розподілу земельної ділянки жовтим кольором, з приляганням до фасадної та лівої зовнішніх меж земельної ділянки, що включає, в тому числі, площу зайняту частиною житлового будинку літ. «А», виділену ОСОБА_2 рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19.06.2020 року по справі №759/7682/16-ц.

- виділити в користування ОСОБА_3 другу частину земельної ділянки, розміром 0,0450 га, позначену на схемі розподілу земельної ділянки рожевим кольором, з приляганням до фасадної, правої та задньої зовнішніх меж земельної ділянки, що включає, в тому числі, площу зайняту частиною житлового будинку літ. «А», виділену ОСОБА_3 рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19.06.2020 року по справі №759/7682/16-ц.

- межі, що відокремлюють ділянки особистого користування співвласників домоволодіння, викласти наступним чином:

?від лівої зовнішньої межі земельної ділянки по напрямку до правої зовнішньої межі земельної ділянки відрізок довжиною 15,93 м.,

?поворот наліво по напрямку до задньої зовнішньої межі земельної ділянки, відрізок довжиною 11,54 м.,

?поворот направо по напрямку до правої зовнішньої межі земельної ділянки, відрізок довжиною 3,06 м.,

?поворот наліво по напрямку до задньої зовнішньої межі земельної ділянки до примикання до зовнішньої стіни житлового будинку літ. «А», орієнтованої на фасадну зовнішню межу земельної ділянки, відрізок довжиною 2,00 м.,

?від зовнішньої стіни житлового будинку літ. «А», орієнтованої на фасадну зовнішню межу земельної ділянки, по зовнішній стіні житлового будинку літ. «А», орієнтованої на праву зовнішню межу земельної ділянки, відрізок довжиною 3,50 м., на якій наразі розташована частина житлового будинку літ. «А», виділена ОСОБА_2 рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19.06.2020 року по справі №759/7682/16-ц,

?поворот наліво по напрямку до лівої зовнішньої межі земельної ділянки, відрізок довжиною 2,85 м., на якій наразі розташована частина житлового будинку літ. «А», виділена ОСОБА_2 рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19.06.2020 року по справі №759/7682/16-ц,

?поворот направо по напрямку до задньої зовнішньої межі, відрізок довжиною 0,75 м., на якій наразі розташована частина житлового будинку літ. «А», виділена ОСОБА_2 рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19.06.2020 року по справі №759/7682/16-ц,

?поворот наліво по напрямку до лівої зовнішньої межі, відрізок довжиною 6,62 м., на якій наразі розташована частина житлового будинку літ. «А», виділена ОСОБА_2 рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19.06.2020 року по справі №759/7682/16-ц,

?поворот направо по напрямку до задньої зовнішньої межі, відрізок довжиною 17,05 м.,

?поворот наліво по напрямку до лівої зовнішньої межі, відрізок довжиною 9,00 м.,

?поворот наліво по напрямку до фасадної зовнішньої межі земельної ділянки, відрізок довжиною 34,12 м.

Зазначений варіант користування земельною ділянкою відповідає інтересам сторін, оскільки забезпечує безперешкодне користування належними їм на праві власності об`єктам нерухомого майна, можливість кожному із співвласників проходити до будинку та на вулицю, враховано виділені в користування частки житлового будинку кожному з співвласників, а також жодним чином не порушено рівність часток у праві власності, оскільки кожному із співвласників виділено по 0,0450 га від земельної ділянки, яка загалом складає 0,0900 га.

Під час розгляду справи судом не встановлено обставин, які б свідчили про порушення прав відповідача у зв`язку з визначенням такого порядку користування земельною ділянкою.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення порядку користування земельною ділянкою підлягає задоволенню.

Згідно з ч.1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

А тому з ОСОБА_3 необхідно стягнути на користь ОСОБА_2 судові витрати, які складаються з судового збору 840, 80 грн., витрат на оплату вартості інженерно-геодезичного дослідження в розмірі 3000 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.cт. 88, 120, 152, 158 ЗК України, ст.cт. 16, 316-319, 356, 364, 367 ЦК України, ст.cт. 2, 4-5, 12-13, 76, 81, 83, 141, 263, 265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення порядку користування земельною ділянкою, - задовольнити.

Визначити між співвласниками, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , розміром 0,0900 га, а саме:

- Виділити в користування ОСОБА_2 частину земельної ділянки, розміром 0,0450 га, позначену на схемі розподілу земельної ділянки жовтим кольором, з приляганням до фасадної та лівої зовнішніх меж земельної ділянки, що включає, в тому числі, площу зайняту частиною житлового будинку літ. «А», виділену ОСОБА_2 рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19.06.2020 року по справі №759/7682/16-ц.

- Виділити в користування ОСОБА_3 другу частину земельної ділянки, розміром 0,0450 га, позначену на схемі розподілу земельної ділянки рожевим кольором, з приляганням до фасадної, правої та задньої зовнішніх меж земельної ділянки, що включає, в тому числі, площу зайняту частиною житлового будинку літ. «А», виділену ОСОБА_3 рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19.06.2020 року по справі №759/7682/16-ц.

Межі, що відокремлюють ділянки особистого користування співвласників домоволодіння, викласти наступним чином:

- від лівої зовнішньої межі земельної ділянки по напрямку до правої зовнішньої межі земельної ділянки відрізок довжиною 15,93 м.,

- поворот наліво по напрямку до задньої зовнішньої межі земельної ділянки, відрізок довжиною 11,54 м.,

- поворот направо по напрямку до правої зовнішньої межі земельної ділянки, відрізок довжиною 3,06 м.,

- поворот наліво по напрямку до задньої зовнішньої межі земельної ділянки до примикання до зовнішньої стіни житлового будинку літ. «А», орієнтованої на фасадну зовнішню межу земельної ділянки, відрізок довжиною 2,00 м.,

- від зовнішньої стіни житлового будинку літ. «А», орієнтованої на фасадну зовнішню межу земельної ділянки, по зовнішній стіні житлового будинку літ. «А», орієнтованої на праву зовнішню межу земельної ділянки, відрізок довжиною 3,50 м., на якій наразі розташована частина житлового будинку літ. «А», виділена ОСОБА_2 рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19.06.2020 року по справі №759/7682/16-ц,

- поворот наліво по напрямку до лівої зовнішньої межі земельної ділянки, відрізок довжиною 2,85 м., на якій наразі розташована частина житлового будинку літ. «А», виділена ОСОБА_2 рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19.06.2020 року по справі №759/7682/16-ц,

- поворот направо по напрямку до задньої зовнішньої межі, відрізок довжиною 0,75 м., на якій наразі розташована частина житлового будинку літ. «А», виділена ОСОБА_2 рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19.06.2020 року по справі №759/7682/16-ц,

- поворот наліво по напрямку до лівої зовнішньої межі, відрізок довжиною 6,62 м., на якій наразі розташована частина житлового будинку літ. «А», виділена ОСОБА_2 рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19.06.2020 року по справі №759/7682/16-ц,

- поворот направо по напрямку до задньої зовнішньої межі, відрізок довжиною 17,05 м.,

- поворот наліво по напрямку до лівої зовнішньої межі, відрізок довжиною 9,00 м.,

- поворот наліво по напрямку до фасадної зовнішньої межі земельної ділянки, відрізок довжиною 34,12 м.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати, які складаються з судового збору 840, 80 грн., витрат на оплату вартості інженерно-геодезичного дослідження в розмірі 3000 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м.Києва.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Зазначити дані сторін:

Позивач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: невідомий.

Суддя Бабич Н.Д.