КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/49/21
Провадження № 2/534/321/21
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 травня 2021 року місто Горішні Плавні
Комсомольський міський суд Полтавської області у складі головуючого судді Куц Т.О., з участю: секретаря судового засідання Сидоренко Т.Ю.,
розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за цивільним позовом Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,
Орган опіки та піклування виконкому Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохають позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно її малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та стягнути з відповідачки аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітку. Заявлені вимоги мотивують ухиленням відповідачки від виконання батьківських обов`язків з виховання та утримання дітей.
Ухвалою суду від 04.02.2021 за згаданою позовною заявою відкрито провадження у справі з призначенням справи до підготовчого судового засідання за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 26.03.2021 підготовче провадження у справі було закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті.
Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, сторони в судове засідання не з`явилися.
Представник органу опіки та піклування Когут О.Л. звернулася на адресу суду з клопотанням про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позову наполягає. Не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомила. Правом надання відзиву на позовну заяву та доказів, що підтверджують заперечення проти позову, відповідачка не скористалася.
Встановивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.
Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Комсомольськ народилася ОСОБА_2 , матір`ю якої є ОСОБА_1 (а.с.14). Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини 1 ст.135 СК України, відомості про батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.17).
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Горішні Плавні народився ОСОБА_3 , матір`ю якої є ОСОБА_1 (а.с.15). Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини 1 ст.135 СК України, відомості про батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.16).
Проте, як встановлено судом, відповідачка ОСОБА_1 свідомо самоусунулася від виконання своїх обов`язків по вихованню та забезпеченню належного розвитку своїх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Рішенням виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області від 29.01.2019 № 4 малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надано статус «дитина, позбавлена батьківського піклування, у зв`язку з тим, що мати ОСОБА_1 має тривалу хворобу, що перешкоджає їй виконувати свої батьківські обов`язки, що підтверджується висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про наявність у батька, матері дитини тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов`язків № 1 від 13.12.2018. Опікуном дитини призначено ОСОБА_7 ».

Рішенням виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області від 17.12.2019 № 414 «Про втрату статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, малолітньою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та звільнення ОСОБА_7 від обов`язків опікуна над дитиною», опіку було скасовано в зв`язку з тим, що ОСОБА_1 пройшла курс лікування та її стан здоров`я не перешкоджав виконанню батьківських обов`язків (а.с.25).

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї ОСОБА_1 , за адресою АДРЕСА_1 , встановлено, що умови проживання родини задовільні. В квартирі ОСОБА_1 проживає разом зі співмешканцем ОСОБА_9 . ОСОБА_1 є матір`ю двох дітей ОСОБА_10 та ОСОБА_2 .

ОСОБА_10 проживає разом з батьком ОСОБА_11 по АДРЕСА_2 . ОСОБА_2 проживає разом з бабусею ОСОБА_7 по АДРЕСА_3 . Помешкання підключено до газо-водо-електро-теплопостачання. Кімнати достатньо умебльовані м`якими і корпусними меблями, підлога вкрита килимами. Меблі та речі побутового вжитку мають зношений вигляд. З побутової техніки наявні холодильник, пральна машина, телевізор тощо. Санітарно-гігієнічний стан помешкання задовільний, квартира потребує косметичного ремонту. У наявності достатній запас продуктів харчування, приготовлена їжа. Для виховання та розвитку дитини створені такі умови: для ОСОБА_2 є окрема мебльована кімната: диван, письмовий стіл, шафа для одягу. ОСОБА_1 попереджено про відповідальність за ухилення від виконання батьківських обов`язків та запрошено на засідання комісії з питань захисту дитини на 27.05.2020 (а.с.29).

Згідно повідомлення Управління охорони здоров`я Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області від 05.06.2020, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спостерігається лікарем - педіатром ОСОБА_12 , згідно укладеної декларації за адресою АДРЕСА_3 . Дитина мешкає разом з бабусею ОСОБА_7 . Загальний стан здоров`я дівчинки задовільний. Фізичний розвиток середній, не гармонійний. Профілактичні щеплення проведені згідно віку. Перебуває на диспансерному обліку у фтизіатра, педіатра. Дитина потребує динамічного обстеження, реабілітації та додаткового оздоровлення. З листопада 2018 року на прийом до лікаря з приводу гострого захворювання та на профілактичні огляди з дівчинкою з`являється бабуся ОСОБА_7 . Призначення та рекомендації лікаря бабуся виконувала в повному обсязі. За весь цей період мати не цікавилася у лікаря станом здоров`я дитини. Санітарно-гігієнічний стан помешкання, де мешкає дитина з бабусею задовільний. ОСОБА_1 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не знаходиться (а.с.30).

Як вбачається з інформації ЗОШ І-ІІІ ст. № 3 ім. В.О.Нижниченка Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області, ОСОБА_2 навчається в ЗОШ І-ІІІ ст. № 3 ім. В.О.Нижниченка Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області з 01.09.2020. Мати дитини жодного разу не відвідала свою доньку в навчальному закладі. На зв`язок з класним керівником виходила лише перед початком навчального року з ініціативи вчителя. ОСОБА_1 не цікавиться станом навчального та виховного процесу ОСОБА_2 , не бере участі у позакласних заходах, екскурсіях, шкільних святах. Батьківські збори не відвідує. Зі слів бабусі, ОСОБА_7 , мама інколи забирає ОСОБА_2 на вихідні. Вихованням онуки займається бабуся ОСОБА_7 . Вона турботлива бабуся, дитина завжди охайна, доглянута. ОСОБА_7 спілкується з педагогами, цікавиться шкільним життям учениці, постійно відвідую батьківські збори, бере активну участь у житті класу. Взаємовідносини між бабусею та ОСОБА_2 дуже теплі. Постійно дитину приводить та забирає бабуся. Дитина забезпечена всім необхідним для навчання. Завжди відкликається на пропозицію допомоги (а.с.31-32).

За повідомленням Управління охорони здоров`я Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області від 16.12.2020, ОСОБА_2 , 2014 року народження та ОСОБА_3 , 2020 року народження, спостерігаються лікарем - педіатром ОСОБА_12 . Свої батьківські обов`язки в питанні збереження здоров`я дітей мати виконує незадовільно. Загальний стан здоров`я ОСОБА_3 задовільний, на даний час дитина перебуває у дитячому відділенні КНП ЛІЛ І рівня м. Горішні Плавні за соціальними показами. ОСОБА_2 на даний час знаходиться на стаціонарному лікуванні КНП ЛІЛ І рівня м. Горішні Плавні за станом здоров`я, потребує тривалого лікування та оздоровлення. У разі гострих захворювань за медичною допомогою з ОСОБА_2 до лікаря звертається бабуся ОСОБА_7 , призначення та рекомендації виконує. Дитина постійно проживає з бабусею за адресою: АДРЕСА_3 . До медичних працівників постійно надходять скарги від сусідів щодо неналежного виконання матір`ю батьківських обов`язків по відношенню до своїх малолітніх дітей. ОСОБА_1 на обліку у лікаря - нарколога та лікаря - психіатра не знаходиться (а.с.36).

Відповідно до повідомлення Полтавського обласного центру соціальних служб сім`ї, дітей та молоді Полтавської ОДА надісланого службі у справах дітей, сім`ї та молодіжної політики виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області, в перинатальному центрі Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М.В. Скліфосовського, 31.07.2020 ОСОБА_1 передчасно (32 тижні) народила дитину та потребує додаткового медичного спостереження , якісного харчування та реабілітаційних заходів. Після виписки з закладу охорони здоров`я дитина потребуватиме ретельного догляду, якісного харчування, дотримання всіх медичних рекомендацій (в.т.ч. прийом відповідних ліків), З медичної виписки породілі відомо, що під час вагітності (19-20 тижнів) вона була госпіталізована до лікарні внаслідок хімічного опіку стравоходу та шлунку ацетоном. Лікування в повному обсязі не отримала, оскільки самовільно залишила заклад охорони здоров`я. В анамнезі також має перенесений туберкульоз, хронічне захворювання легенів. За період перебування у перинатальному центрі ОСОБА_1 неодноразово порушувала лікарняний режим: палила тютюн у лікарняній палаті (а.с.34).

Згідно довідки виданої 29.12.2020 КНП «Лікарня інтенсивного лікування І рівня м. Горішні Плавні» Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, ОСОБА_1 дійсно проходить курс лікування у лікаря-нарколога (а.с.41).

За повідомленням адміністрації центру ПМСД м. Горішні Плавні за адресою АДРЕСА_1 проживає сім`я ОСОБА_1 , 1983 року народження, ОСОБА_15 , 1986 року народження, ОСОБА_2 , 2014 року народження та ОСОБА_3 , 2020 року народження. За період спостереження за ОСОБА_3 мати неодноразово не з`являлася на прийом згідно призначеної дати та не відповідала на телефонні дзвінки, хоча стан дитини потребує регулярного динамічного спостереження (а.с.34).

Постановою Комсомольського міського суду Полтавської області від 23.11.2020 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП та накладено стягнення у вигляді попередження (а.с.35).

Рішенням виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 11.01.2021 у зв`язку з невиконанням батьківських обов`язки, що становить безпосередню загрозу життю і здоров`ю малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вирішено відібрати у матері ОСОБА_1 малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.49).

Згідно з висновком органу опіки та піклування від 15.01.2021, позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно неповнолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано доцільним (а.с.8-12).

Відповідно до ч.7 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, сім`ї.

За змістом ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Так, у відповідності до ст.ст.150,151 СК України первинний і головний обов`язок по вихованню дитини покладається на її батьків. Передача дитини на виховання іншим фізичним чи юридичним особам не звільняє батьків від обов`язку піклуватися про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини та проживання малолітньої дитини з ними, вправі вимагати повернення дитини до себе.

Згідно з вимогами ч.1 та 2 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав, виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно з ч. 1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини ( ст.166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, батько чи мати вважатимуться такими, що ухиляються від обов`язку по вихованню дитини, коли вони не проявляють до неї щонайменшої батьківської турботи, хоча мають таку можливість.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Пунктом 16 постанови Пленуму ВС України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляд справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» зазначеної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Думки дітей не заслуховувалась в судовому засіданні через їх малолітній вік.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 у справі «Савіни проти України» встановлено, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини (пункт 49 рішення ЄСПЛ).

У рішенні по справі «Хант проти України» п. 54 зазначено, що суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden») і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у національному та міжнародному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.

Таким чином, оглянувши всі надані докази, як по одинці так і в сукупності, суд приходить до висновку, що дійсно мати малолітніх дітей - відповідачка по справі, ухиляється від своїх обов`язків по вихованню та розвитку дитини, які передбачені вимогами ст.150 СК України.

Крім того, суд визнає винною поведінку ОСОБА_1 , визнає свідоме нехтування нею своїх обов`язків, оскільки вона не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, не приймає участі у підготовці до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання донькою освіти.

Ухилення ОСОБА_1 від виховання дітей суперечить їх інтересам, перешкоджає їх нормальному вихованню в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї родини і сім`ї.

На підставі викладеного суд вважає, що ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків, в судовому засіданні доведено повністю, в матеріалах справи міститься достатньо доказів на підтвердження даних обставин, що дають підстави позов задовольнити повністю та позбавити відповідачку ОСОБА_1 батьківських прав відносно її малолітніх дітей, так як саме позбавлення батьківських прав відповідатиме інтересам дітей.

Згідно ч. 2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Частиною 3 ст.166 СК України зазначено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За змістом статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Суд зауважує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга статті 182).

Враховуючі всі обставини справи, стан здоров`я, матеріальне становище дітей, платника аліментів, суд вважає, що з ОСОБА_1 необхідно стягнути аліменти на утримання дітей ОСОБА_2 , 2014 року народження та ОСОБА_3 , 2020 року народження, у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше встановленого законодавством мінімального гарантованого розміру аліментів для дитини відповідного віку на дитину.

Згідно із ч.1 ст.191 ЦПК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Як убачається з матеріалів справи позивач звернулися до суду із згаданим позовом 15.01.2021 (№270/21-Вх від 15.01.2021), з огляду на що аліменти підлягають стягнення щомісячно до досягнення дітьми повноліття саме починаючи з 15.01.2021.

Щодо передачі малолітніх дітей ОСОБА_2 , 2014 року народження та ОСОБА_3 , 2020 року народження, органу опіки та піклування Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області для подальшого влаштування, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 3 Постанови КМУ від 24.09.2008 № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» органами опіки та піклування є районні, районні у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад, у тому числі об`єднаних територіальних громад (далі - органи опіки та піклування), які провадять діяльність із соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі забезпечення їх права на виховання у сім`ї, надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій і збройних конфліктів, влаштування дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, із захисту особистих, майнових і житлових прав дітей, запобігання та протидії домашньому насильству стосовно дітей та за участю дітей.

Відповідно до п. 9 Постанови КМУ від 24.09.2008 № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» , протягом двох місяців після виявлення дитини, яка залишилась без батьківського піклування, служба у справах дітей за місцем виявлення дитини разом з адміністрацією закладу, до якого тимчасово її влаштовано, органами Національної поліції, охорони здоров`я вживає заходів до встановлення особи дитини, місця її проживання, відомостей про батьків або осіб, які їх замінюють, інших родичів, місця їх проживання (перебування) та організовує роботу з повернення дитини на виховання в сім`ю чи заклад, який вона самовільно залишила, або забезпечує підготовку документів для надання їй статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування.

У разі коли дитина деякий час перебувала поза сімейним оточенням і місце проживання (перебування) її батьків не встановлено, її влаштування і встановлення статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, забезпечує служба у справах дітей за місцем виявлення дитини.

На підставі п.13 цієї ж Постанови облік дітей, які залишились без батьківського піклування, здійснює служба у справах дітей за місцем проживання батьків дитини або одного з них, з яким проживала дитина до настання обставин, за яких вона залишилася без піклування батьків, незалежно від місця виявлення дитини, а дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - служба у справах дітей за місцем походження дитини.

У разі коли батьки дитини або місце їх проживання невідомі, дитина, яка залишилась без батьківського піклування, береться на облік у службі у справах дітей за місцем виявлення дитини або місцем розташування закладу охорони здоров`я, в якому дитину залишили.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрована та проживала разом з дітьми по АДРЕСА_1 , з огляду на що малолітніх дітей необхідно передати органу опіки та піклування Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області.

Суд роз`яснює відповідачці, що відповідно до ст.169 СК України мати, батько, позбавлений батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо дитина не була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1536,80 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 141, 258, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. 164 СК України, суд,

у х в а л и в :

Цивільний позов органу опіки та піклування виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Передати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на опікування органу опіки та піклування виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь державного закладу, прийомної сім`ї, дитячого будинку сімейного типу або опікуна/піклувальника, де будуть перебувати діти, аліменти на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, що становить 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину.

Аліменти стягувати щомісячно починаючи з 15.01.2021 року до повноліття дітей.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1816 грн.

Відповідно до ч.6 ст. 164 СК України, рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дітей.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивач: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, , адреса: 39800, Полтавська область,Кременчуцький район, місто Горішні Плавні, вулиця Миру, 24;
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя Т.О.Куц