Справа № 445/268/21
провадження № 2/445/319/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

29 квітня 2021 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Сивака В. М.

секретаря судового засідання Захарчук Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Золочеві Львівської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання її такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. В обгрунтування позову зазначає, що він є власником будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаному будинку окрім нього зареєстровані його син ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_2 , однак остання майже 10 років не проживає у будинку, а фактично проживає разом із своїми дітьми за адресою: АДРЕСА_2 , хоча жодних перешкод їй у цьому ніхто не чинив. У зв`язку з тим, що відповідач відмовляється добровільно знятися з реєстрації у його будинку, що порушує його права, як власника будинку, тому просить суд визнати її такою, що втратила право на користування будинком.

В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, не заперечив проти ухвалення заочного рішення, у випадку неявки відповідача.

Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, що підтверджується відповідним оголошенням, розміщеним на сайті Золочівського районного суду Львівської області, в судове засідання повторно не з`явилася, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи у її відсутності не подала.

За вказаних обставин, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Оцінивши доводи позовної заяви, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Згідно копії свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданим КП ЛОР "Золочівське МБТІ" 09.11.1992 року, позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

З копії будинкової книги вбачається, що у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , окрім позивача, зареєстрована відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому, із актів обстеження матеріально-побутових умов від 11.12.2019 року, 30.10.2020 року, 03.12.2020 року, 09.08.2019 року, судом встановлено, що у вказаному будинку зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , а також ОСОБА_2 , 1992 р.н., та ОСОБА_4 2010 р.н., однак останні у будинку фактично не проживають.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

За вимогами ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

За приписами ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ч. 2 ст. 406 ЦК України, сервітут, тобто право користування, може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Власник житлового приміщення має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, що постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Враховуючи, що позивач є власником спірного будинку, відповідач, будучи зареєстрованим у будинку, більше року не проживає в ньому, хоча жодних перешкод їй не чинилося в цьому, тому право відповідача на користування спірним житлом підлягає припиненню на вимогу власника цього майна, а позовні вимоги відповідно слід задовольнити.

Крім того, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору в силу п.9 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", то на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача в користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Керуючись ст. 2, 4, 5, 11, 13, 141, 258, 259, 261, 263-265, 272, 273, 280-283 ЦПК України, ст. 383, 391, 405 ЦК України, суд, -

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право на користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, надіслати копію судового рішення рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення , безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом передбачених законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 29.04.2021року.

Суддя В. М. Сивак