КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 754/4360/19
Головуючий у першій інстанції - Клочко І.В.
Номер провадження № 22-ц/824/2722/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Владімірової О.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , подану представником ОСОБА_4 , на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 08 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЕКОС 53-А», треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про визнання недійсним та скасування рішень загальних зборів, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 в особі представника ОСОБА_4 звернулись до суду із позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЕКОС 53-А», треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про визнання недійсним та скасування рішень загальних зборів та просили суд визнати незаконним та скасувати рішення, прийняті на загальних зборах учасників ОСББ «Самоврядна громада «Жукова 53-А» (після перейменування - ОСББ «ЕКОС 53-А), оформлені протоколом №8 від 13 лютого 2018 року, визнати незаконними та скасувати рішення прийняті на зборах правління ОСББ «Самоврядна громада «Жукова 53-А» (після перейменування - ОСББ «ЕКОС 53-А), оформлені протоколом №16-п від 14 лютого 2018 року про обрання головою правління ОСББ «Самоврядна громада «Жукова 53-А» (після перейменування - ОСББ «ЕКОС 53-А) ОСОБА_6 з 15 лютого 2018 року, заступником голови правління - Дригу Г.В., та делегування ОСОБА_6 повноважень.

Позовні вимоги мотивували тим, що 05 березня 2015 року в будинку АДРЕСА_1 було проведено державну реєстрацію ОСББ «Самоврядна громада «Жукова 53-А» (після перейменування - ОСББ «ЕКОС 53-А) та внесено запис до реєстру реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців під №1 011553. Рішенням загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку від 27 лютого 2015 року затверджено статут ОСББ «Самоврядна громада «Жукова 53-А» (після перейменування - ОСББ «ЕКОС 53-А) та станом на день первісної реєстрації членами (засновниками) ОСББ були: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_8 .

Зазначали, що 13 лютого 2018 року було проведено загальні збори членів ОСББ, на яких згідно протоколу № 8 було прийнято рішення про прийняття до членів об`єднання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ; про вихід зі складу правління ОСОБА_8 та переведення його до ревізійної комісії; про вихід зі складу ревізійної комісії ОСОБА_15 ; затверджено кількісний склад правління, обрано до правління ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та затверджено загалом поіменний склад правління: ОСОБА_17 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 ; затверджено кількісний (три особи) та поіменний склад ревізійної комісії, до якої входили ОСОБА_16 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 . У позові вказували, що для прийняття будь-якого рішення, за нього мала б проголосувати певна частина співвласників, але вказані збори було проведено за участі членів ОСББ, що суперечить приписам ст., ст. 6, 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та ч. 3 ст. 13 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», чим було порушено порядок проведення загальних зборів та могло суттєво вплинути на рішення, що були прийняті, зокрема в частині обрання правління, як органу управління ОСББ, та вказане порушення порядку скликання призвело до порушення прав позивачів, в тому числі порушено право на участь в органах управління.

Виходячи з наведеного, позивачі вважають, що збори є неправомочними, а рішення прийняті на таких зборах та оформлені протоколом №8 від 13 лютого 2018 року підлягають визнанню недійсними. Оскільки протоколом №16-п засідання правління ОСББ від 14 лютого 2018 року було прийнято рішення про обрання головою правління ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , а персональний та кількісний склад правління затверджено неправомочним зборами, то й таке засідання правління є неправомочним, й рішення прийняті в такому засіданні та оформлені протоколом №16-п від 14 лютого 2018 року - підлягають визнанню недійсними.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 29 березня 2019 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 18 червня 20129 року на 15 год.. В подальшому підготовче засідання у вказаній справі за клопотання третьої особи, ОСОБА_7 було відкладено на 16 годину 19 вересня 2019 року, а потім на 15 листопада 2019 року на 11 годину. В подальшому у підготовчому засідання судом було оголошено перерву до 12 години 11 лютого 2020 року та продовжено перерву до 06 березня 2020 року до 10 год. 30 хвилин та в подальшому до 16 квітня 2020 року до 17 години., та 01 липня 2020 року. У зв`язку з неявкою учасників справи до суду підготовче засідання було перенесено на 08 вересня 2020 року.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 08 вересня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 залишено без розгляду.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, відповідно до якої просив скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на наступне.

Апелянт зазначає, що відповідно до статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду за одночасною сукупністю таких умов як: неявка учасника справи, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, неявка такого учасника має бути повторною та без повідомлення причин такої неявки. Вказані правила застосовуються крім випадків, коли від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи. Однак оскаржувана ухвала суду першої інстанції не відповідає таким вимогам у зв`язку із наведеним далі.

ОСОБА_4 вказує, що в обґрунтування причин залишення позову без розгляду суд першої інстанції вказав три дати неявки сторони позивачів: 16 квітня 2020 року, 01 липня 2020 року та 08 вересня 2020 року. Разом з тим, неявка позивачів або їх представника у вказані судові засідання не надавали суду підстав для винесення оскаржуваної ухвали, оскільки на перше вказане засідання 16 квітня 2020 року, як і вказано судом, поштою надійшло клопотання представника позивачів про відкладення розгляду справи у зв`язку із запровадженням карантинних заходів, та не може враховуватись для прийняття рішення про залишення позовної заяви без розгляду через наявність відповідного клопотання та поважність причин відкладення.

Щодо другого вказаного засідання 01 липня 2020 року, то в оскаржуваній ухвалі хибно зазначено про належне повідомлення, оскільки матеріали справи не містять доказів надсилання чи вручення судових повісток, а тому така неявка позивачів чи представника позивачів також не може бути врахована судом.

Разом з тим, апелянт вказує й на третє засідання, що відбулось 08 вересня 2020 року та про яке в оскаржуваній ухвалі судом зазначено, що позивачі та представник позивачів повідомлялись належним чином, проте матеріали справи містять лише підтвердження направлення судових повісток, але фактично не були отримані учасниками та повернулись на адресу суду без вручення.

Враховуючи наведене вище, апелянт вважає, що лише неявка в засідання, призначене на 08 вересня 2020 року могла бути врахована судом як така, що була при належному повідомленні позивачів та без повідомлення причин такої неявки. Тому у зв`язку із відсутністю повторності неявки позивачів чи їх представника, на думку апелянта оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, суд першої інстанції, залишаючи без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 мотивував своє рішення тим, що позивачі та їх представник в судові засідання, призначені на 01 липня 2020 року та на 08 вересня 2020 року не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили. Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для залишення позову без розгляду.

Апеляційний суд не погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення суду першої інстанції не відповідає.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що в березні 2019 року позивачі звернулись до суду першої інстанції із вказаним позовом.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 29 березня 2019 року було відкрито провадження та призначено підготовче засідання на 18 червня 2019 року (а.с.50-51, т.1).

Вказану вище ухвалу було направлено учасникам по справі 10 квітня 2019 року (а.с.52-62, т.1).

Відповідно до протоколу судового засідання від 18 червня 2019 року вбачається, що в судовому засідання були присутні позивач ОСОБА_14 та ОСОБА_2 , а також представник позивачів ОСОБА_4 . Розгляд справи відкладено на 19 вересня 2019 року (а.с.79-80, т.1). Крім того, в матеріалах справи міститься розписка, відповідно до якої позивачі та їх представник повідомлені про наступну дату судового засідання (а.с.81, т.1).

Відповідно до протоколу судового засідання від 19 вересня 2019 року в судовому засідання був присутній представник позивачів ОСОБА_4 . Розгляд справи відкладено на 15 листопада 2019 року (а.с.140-142, т.1). В матеріалах справи міститься розписка, відповідно до якої представник позивачів повідомлений про наступну дату судового засідання (а.с.143, т.1).

Відповідно до протоколу судового засідання від 15 листопада 2019 року вбачається, що в судовому засідання були присутні позивачі: ОСОБА_13 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та представник позивачів ОСОБА_4 . Розгляд справи відкладено на 11 лютого 2020 року (а.с.160-163, т.1). Крім того, в матеріалах справи міститься розписка, відповідно до якої позивачі та їх представник повідомлені про наступну дату судового засідання (а.с.164, т.1).

Відповідно до протоколу судового засідання від 11 лютого 2020 року вбачається, що в судовому засідання був присутній представник позивачів ОСОБА_4 . Розгляд справи відкладено на 06 березня 2020 року (а.с.190-191, т.1). В матеріалах справи міститься розписка, відповідно до якої представник позивачів повідомлений про наступну дату судового засідання (а.с.192, т.1).

Відповідно до протоколу судового засідання від 06 березня 2020 року вбачається, що в судовому засідання був присутній представник позивачів ОСОБА_4 . Розгляд справи відкладено на 16 квітня 2020 року (а.с.224-226, т.1). В матеріалах справи міститься розписка, відповідно до якої представник позивачів повідомлений про наступну дату судового засідання (а.с.232, т.1).

В подальшому, представник ОСОБА_4 засобами електронного зв`язку подав клопотання 16 квітня 2020 року, відповідно до якого просив визнати причини неявки позивачів по справі та їх представника поважними та відкласти розгляд справи, призначеної на 16 квітня 2020 року (а.с.4-5, т.2).

Відповідно до довідки, складеної секретарем судового засідання від 16 квітня 2020 року вбачається, що сторони в судове засідання, призначене на 16 квітня 2020 року не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином. Оголошено перерву до 01 липня 2020 року (а.с.6, т.2).

З матеріалів справи вбачається, що в судове засідання, призначене на 01 липня 2020 року учасники по справі викликалися судовими повістками про виклик (а.с.7-20, т.2).

Відповідно до протоколу судового засідання від 01 липня 2020 року позивачі та їх представник в судове засідання не з`явилися. Розгляд справи відкладене на 08 вересня 2020 року у зв`язку з неявкою позивачів (а.с.38-39, т.2).

З матеріалів справи вбачається, що в судове засідання, призначене на 08 вересня 2020 року учасники по справі викликалися судовими повістками про виклик (а.с.41-52, т.2).

Крім того, засобами електронного зв`язку представник ОСОБА_4 02 липня 2020 року подав заяву про відкладення судового засідання, призначеного на 01 липня 2020 року (а.с.53, т.2).

В матеріалах справи містять конверти із вкладенням та рекомендованим повідомленням, які були надіслані ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , представнику ОСОБА_4 , якими останні повідомлялися про судове засідання, призначене на 08 вересня 2020 року і які повернулися на адресу районного суду із відмітками «адресат відсутній» (а.с.55, 61, 62, т.2). Відповідно до рекомендованого повідомлення №266 про вручення поштового відправлення ОСОБА_2 була повідомлена про судове засідання, призначене на 08 вересня 2020 року (а.с.66, т.2).

Відповідно до протоколу судового засідання від 08 вересня 2020 року в судове засідання з`явилися: третя особа - ОСОБА_6 , представник третьої особи ОСОБА_7 - ОСОБА_18 . В протоколі також вказано, що представник позивачів ОСОБА_4 з`явився під час оголошення ухвали суду першої інстанції (а.с.67, т.2).

Постановляючи оскаржувану ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду суд першої інстанції виходив із того, що належним чином повідомлений позивач по справі повторно не з`явився на судові засідання, які були призначенні на 01 липня 2020 року та 08 вересня 2020 року.

Разом з тим, в оскаржуваній ухвалі вказано, що позивача по справі було належним чином повідомлено про вказані вище засідання, проте із таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів повідомлення позивачів по справі чи їх представника про судове засідання, призначене на 01 липня 2020 року.

Аналіз матеріалів справи дає підстави для висновку, що позивачі та їх представник були належним чином повідомлені про судове засідання, призначене на 08 вересня 2020 року, оскільки в матеріалах справи наявні рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення та конверти із вкладенням та рекомендованим повідомленням, які повернулися на адресу районного суду із відмітками «адресати відсутній», що є належним повідомлення, оскільки відповідно до пунктів 3,4 частини 8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

В частині 1 ст. 131 ЦПК України зазначено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Враховуючи те, що судові повістки-повідомлення були направлені позивачам на їх адресу, зазначену в матеріалах справи й ними не було повідомлено про зміну свого місця проживання чи перебування, то позивачі, відповідно до положень ст.128 ЦПК України, вважаються належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи.

Таким чином, оскільки неявка позивачів на судове засідання, призначене на 08 вересня 2020 року не може вважатися повторною, так як вони не були належним чином повідомлені про попереднє судове засідання, призначене на 01 липня 2020 року, то апеляційний суд доходить висновку про відсутність правових підстав для залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із повторною неявкою позивачів.

Згідно частини третьої статті 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Право на справедливий судовий розгляд також закріплено Міжнародним пактом про громадянські і політичні права та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (частина перша статті 6). Право на справедливий судовий розгляд охоплює і право кожного на доступ до правосуддя. У доктрині Європейського суду з прав людини та його практиці "право на суд" передбачено, зокрема, що особа повинна мати доступ до незалежного, неупередженого та компетентного суду.

У своєму рішенні в справі «Голдер проти Сполученого Королівства», 1975 року суд відзначив: "Було б неприйнятним, на думку Суду, якби ч. 1 ст. 6 детально визначала процесуальні гарантії сторонам у судовому провадженні, не забезпечивши, насамперед, того, без чого користування такими гарантіями було б неможливим, а саме: доступу до суду. Характеристики "справедливості, публічності та оперативності судового провадження були б марними за відсутності судового провадження". Тож право на доступ до правосуддя має дуже важливе значення і без сумніву його необхідно вважати засадою.

Виходячи з наведеного, колегія суддів доходить висновку, що місцевий суд, залишаючи без розгляду позовну заяву, порушив норми процесуального права, оскільки помилково уважав неявку позивача в судове засідання, призначене на 08 вересня 2020 року повторною з огляду на те, що доказів належного повідомлення позивача про призначення справи до розгляду на 01 липня 2020 року матеріали справи не містять, а тому підстави для залишення позову без розгляду на час постановлення такої ухвали були відсутні.

Таким чином, з вищенаведених підстав колегія суддів не погоджується з постановленою ухвалою та уважає, що відповідно до вимог статті 379 ЦПК України остання підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , подану представником ОСОБА_4 , задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 08 вересня 2020 року скасувати справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови викладено 21 січня 2021 року .

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв