Провадження № 2/522/5207/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді - Бондар В.Я.,

за участю секретаря судового засідання Куртушан Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Кадорр-Каманіна» Цвик Світлани Миколаївни про визнання вчиненої дії незаконною, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду з позовом до директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Кадорр-Каманіна» Цвик Світлани Миколаївни та директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Кадорр-Каманіна» Ківана Руслана Аднановича, в якому просить визнати незаконними дії директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Кадорр- Каманіна» ОСОБА_2 , пов`язані з порушенням статей 15,18,19 та 20 Закону України «Про звернення громадян», що призвело до створення перешкод в реалізації права і законного інтересу у вирішенні питання щодо розірвання договору № 1-4-1/32 від 20.09.2017 року та повернення коштів за заявою від 09.10.2018 року.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що 20.09.2017 р., директором ТОВ «Кадорр Каманіна» ОСОБА_3 укладено з позивачем Договір № 1-4-1/32 купівлі - продажу майнового права на квартиру, яка після завершення будівництва багатоповерхового будинку по АДРЕСА_1 та здачі його в експлуатацію мала бути передана позивачеві у власність. До завершення будівництва цього будинку та здачі його в експлуатацію, позивач вирішив розірвати вказаний договір, в зв`язку з чим звернувся 09.10.2018 року з заявою на ім`я директора ТОВ «Кадорр Каманіна», яким на той час була ОСОБА_2 , з проханням повідомити письмово про день, час і місце підписання угоди про розірвання договору № 1-4-1/32 від 20.09.2017 року та повернення сплачених коштів, однак отримана відповідь позивача не задовольнили, оскільки на його думку, не містила вирішення вимоги його заяви.

Ухвалою суду від 09.12.2020 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк на усунення недоліків.

Після усунення недоліків, ухвалою суду від 17.12.2020 року по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 03.03.2021 року.

15.02.2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 від 04.12.2020 року, в якій представник директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Кадорр-Каманіна» Цвик Світлани Миколаївни просить відмовити у задоволенні позову повністю, посилаючись на те, що відповідь на заяву позивача від 09.10.2018 року була надана йому директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Кадорр-Каманіна» Цвик С.М. у визначені законом строки та стосовно тих питань, які позивач підняв у своїй заяві.

Крім того, позивач не надав жодних доказів порушення його прав та законних інтересів з боку відповідачів.

У підготовчому засіданні 03.03.2021 року оголошено перерву до 23.03.2021 року.

11.03.2021 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій ОСОБА_1 посилався на те, що всупереч вимогам ч.4 ст.15 Закону України «Про звернення громадян», відповідь директора ТОВ «Кадорр-Каманіна» ОСОБА_2 на його заяву не містила посилання на Закон, на підставі якого не може бути задоволена його заява; мотиву відмови у письмовому повідомленні про день, час і місце підписання угоди про розірвання Договору; роз`яснення порядку оскарження відмови. Всупереч вимогам ст. 19 Закону України «Про звернення громадян», керівник ТОВ «Кадорр-Каманіна» не розглянула і не вирішила його вимогу про письмове повідомлення про день, час і місце підписання угоди про розірвання Договору. Всупереч вимогам ст. 18 Закону України «Про звернення громадян», позивачеві не надано можливості особисто викласти свої аргументи особі, що перевіряла заяву.

Крім того, розгляд і вирішення заяви позивача від 09.10.2018 року не потребував додаткового вивчення, а заява підлягала розгляду і вирішенню невідкладно від дня надходження, але не пізніше 15 днів.

23.03.2021 року у підготовчому засіданні виключено з кола відповідачів директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Кадорр-Каманіна» ОСОБА_3 , закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 20.05.2021 року.

01.04.2021 року від представника відповідача надійшли заперечення в яких той посилається на те, що предметом звернення ОСОБА_1 від 09.10.2018 року були саме вимоги про розірвання договору, з приводу чого заявнику і надано відповідь, в якій зазначено, що підстави для скасування договору, з причин, зазначених у зверненні, відсутні.

Вимоги про письмове повідомлення про день, час і місце підписання угоди про розірвання Договору, були заявлені у взаємоз`язку з основними вимогами про розірвання договору, а тому не потребували окремої відповіді з огляду на відмову у задоволенні основної вимоги.

Крім того, строк надання відповіді на звернення позивача не перевищив одного місяця, а сама заява від 09.10.2018 року потребувала додаткового вивчення, оскільки містила доводи та аргументи заявника, які на думку керівництва підлягали обов`язковій перевірці та аналізу для надання повної та обгрунтованої відповіді.

У судовому засіданні 20.05.2021 року позивач та його представник ОСОБА_4 підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Представник відповідача, який сповіщений належним чином про час, дату і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, клопотань з приводу відкладення розгляду справи не надав.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 16.11.2018 року на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кадорр-Каманіна» на ім`я ОСОБА_5 , надійшла заява про розірвання договору від ОСОБА_1 датована 09.10.2018 року, в якій заявник виклав свої зауваження та непогодження щодо умов Договору № 1-4-1/32 від 20.09.17 року і Додаткової угоди №1 до Договору від 06.11.17 року та зважаючи на ці зауваження та непогодження, а також враховуючи 100 % дострокову оплату, не одержання ним документів, що засвідчують відповідність закінченого будівництва у строк передбачений п.6.1 Договору, зробив висновок, що подальше знаходження в договірних відносинах є недоречним, а тому наполягав на розірванні Договору № 1-4-1/32 від 20.9.2017 р.

Також, ОСОБА_1 у своїй заяві зазначив, що ураховуючи його попередні заявлені вимоги щодо розірвання договору які залишалися без належного розгляду і відповіді, з отриманням даної заяви просив повідомити письмово про день, час і місце підписання угоди про розірвання Договору № 1-4-1/32 від 20. 9. 2017 р. та повернення сплачених коштів.

Згідно Наказу №6 від 19.02.2018 року директора ТОВ «Кадорр-Каманіна», ОСОБА_2 , заступника директора, переведено на посаду Директора за сумісництвом з 21.02.2018 року.

30.11.2018 року вих. №342 директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Кадорр-Каманіна» Цвик С.М. на ім`я ОСОБА_1 було надано відповідь на заяву про розірвання договору від 09.10.2018 року, в якій зазначила, що проаналізувавши умови Договору ТОВ «Кадорр-Каманіна» прийшло до висновку, що підстави для скасування зазначеного договору, станом на теперішній час, відсутні. У зв`язку з чим, вони змушені відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви від 09.10.2018 року про розірвання договору.

Також, у даній відповіді викладено аналіз зазначених умов договору та обгрунтування відмови.

Позивач вважає, що ці дії директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Кадорр- Каманіна» ОСОБА_2 , пов`язані з порушенням ч.4 ст. 15, та статей 18,19 і 20 Закону України «Про звернення громадян», що призвело до створення перешкод в реалізації його права і законного інтересу у вирішенні питання щодо розірвання договору № 1-4-1/32 від 20.09.2017 року та повернення коштів за заявою від 09.10.2018 року.

Згідно ч.4 ст. 15 Закону України «Про звернення громадян», рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

З наданих суду доказів вбачається, що відповідь від 30.11.2018 року на заяву ОСОБА_1 від 09.10.2018 року доведена до його відому в письмовій формі.

Суд враховує те, що між сторонами виникли договірні правовідносини, а предметом звернення ОСОБА_1 були його зауваження саме до умов Договору № 1-4-1/32 від 20.09.17 року купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна і Додаткової угоди №1 до Договору від 06.11.17 року.

Відповідь директора ТОВ «Кадорр-Каманіна» Цвик С.М. містить посилання на відповідні умови зазначеного Договору та Додаткової угоди при обгрунтуванні мотивів відмови, а отже, враховуючи особливості характеру правовідносин між сторонами та особливості звернення позивача, суд вважає, що в даному випадку відповідачем дотримано вимоги ч.4 ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» щодо посилання на Закон (який в даному випадку замінюється Договором) і викладенням мотивів відмови.

Щодо роз`яснення порядку оскарження прийнятого рішення, то в даному випадку, враховуючи характер договірних відносин між сторонами, суд вважає, що відповідь відповідача не потребувала такого роз`яснення, оскільки порядок вирішення спорів між сторонами визначено в самому Договорі № 1-4-1/32 від 20.09.17 року.

Згідно ст. 18 Закону України «Про звернення громадян», громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Суд критично відноситься до посилання ОСОБА_1 на те, що відповідачем при розгляді його заяви були порушені його права щодо особистого викладення аргументів особі, що перевіряла заяву, щодо особистої участь у перевірці поданої заяви; щодо особистої присутності при розгляді заяви; щодо можливості користуватися послугами адвоката, так як ОСОБА_1 не довів суду, що він наполягав саме на такій процедурі розгляду його заяви і в чому йому було відмовлено. Користування позивачем послугами адвоката, взагалі врегульоване іншими законодавчими актами і не пов`язане з оскаржуваними діями відповідача.

Згідно ст. 19 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необгрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

З наданих суду доказів вбачається, що ОСОБА_2 , як директор ТОВ «Кадорр-Каманіна», письмово, з наведенням відповідних мотивів та обгрунтувань, повідомила ОСОБА_1 про результати перевірки його заяви і суть прийнятого рішення.

Суд критично оцінює посилання ОСОБА_1 на те, що ним не було отримано відповіді саме на вимогу «повідомити письмово про день, час і місце підписання угоди про розірвання Договору № 1-4-1/32 від 20. 9. 2017 р. та повернення сплачених коштів», оскільки, по-перше, ця вимога є похідною від основної вимоги щодо розірвання договору, необхідність чого саме обгрунтовано в заяві від 09.10.2018 року, та є лише визначенням позивачем певного етапу процедури розірвання договору, а по-друге, відповідь директора ТОВ «Кадорр-Каманіна» містить посилання на відмову у розірванні договору, що є одночасно свідченням відсутності підстав визначати день, час і місце підписання угоди про розірвання договору.

Згідно ст. 20 Закону України «Про звернення громадян», звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. На обгрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну. Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

Письмової вимоги ОСОБА_1 щодо скорочення терміну розгляду його заяви не подавалось.

З наданих суду доказів вбачається, що характер звернення ОСОБА_1 передбачав аналіз відповідності його зауважень до умов договору, який було укладено між сторонами, дійсному стану виконання цих умов договору, в тому числі і тих, які пов`язані з визначенням якості будівельних робіт, а тому, суд критично оцінює посилання позивача на те, що розгляд його заяви не потребував додаткового вивчення.

Оскільки звернення ОСОБА_1 отримане відповідачем 16.11.2018 року, що не заперечує позивач, а відповідь на дане звернення надана 30.11.2018 року, то суд не вбачає в даному випадку порушень вимог ст. 20 вказаного Закону.

За таких обставин, суд доходить висновку про необгрунтованість позову ОСОБА_1 та залишає його без задоволення.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 5, 12, 30, 43, 76, 81, 84, 89, 95, 158, 223, 235, 241, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Кадорр-Каманіна» Цвик Світлани Миколаївни про визнання вчиненої дії незаконною залишити без задоволення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Апеляційна скарга подається шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Повний текст рішення суду складено 28.05.2021 року.

Суддя: В.Я. Бондар