Справа № 159/1367/21
Провадження № 2/159/568/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Лесика В.О.,

за участі секретаря Посполітак Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ковелі в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Кепітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу у Волинській області Таранко Дмитро Вікторович, про визнання виконавчого напису виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ТОВ «Вердикт Капітал», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Таранко Дмитро Вікторович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заявленого позову ОСОБА_1 зазначила, що 12.02.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області відкрито виконавче провадження на виконання вчиненого 23.01.2021 року приватним нотаріусом Київського МНО Баршацьким І.В. виконавчого напису про стягнення з неї на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в сумі 16916.47 гривень.

Вказує, що ніяких договірних відносин з ТОВ «Вердикт Капітал» не має, ніяких кредитних договорів з цим товариством не укладала і жодних вимог про сплату заборгованості від нього не отримувала. Вона також не була повідомлена про намір вчинити виконавчий напис нотаріусом, що позбавило її законного права на внесення відповідних заперечень. Про існування виконавчого напису вона дізналась, отримавши постанову приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження.

Крім того вказує, що виконавчий напис вчинено нотаріусом без дотримання вимог ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», Законом України "Про захист прав споживачів», «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" та судової практики висловлених в постановах Верховного суду та Великої Палати Верховного суду.

З врахуванням наведеного просить виконавчий напис нотаріуса визнати таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача на її користь витрати, пов`язані з сплатою судового збору та на правничу допомогу.

Ухвалою від 15.03.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі при цьому визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження і встановлений строк відповідачем для відзиву на позов, а також зобов`язано до відзиву додати докази, що підтверджують обставини на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачу. Зобов`язано приватного нотаріуса та приватного виконавця надати суду належним чином завірені копії матеріалів справи щодо вчинення виконавчого напису нотаріуса та виконавче провадження.

У відзиві на позов відповідач ТОВ «Вердикт Капітал» зазначив, що нотаріусом для вчинення виконавчого напису були надані документи, які підтвердили безспірність заборгованості, а зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість можна вважати безспірною, оскільки позивач у своєму позові не зазначила жодної обставини, яка б свідчила про протилежне. До заяви про надання документів на виконання ухвали суду від 14.04.2021 року про витребування доказів, відповідачем долучено копія договору про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту від 08.05.2019 року укладеного між ТзОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 , графік платежів по договору із зазначенням дати повернення - 07.06.2019 року в сумі 8890 гривень, Паспорт споживчого кредиту виданий ТзОВ «Авентус Україна».

В іншому письмовому клопотанні відповідач просить відмовити у стягненні витрат на правову допомогу так, як вони не підтверджені будь-якими доказами.

Приватний нотаріус Баршацький І.В. за місцем реєстрації не значиться, про що свідчить відповідне поштове повідомлення.

Приватний нотаріус будь-яких пояснень до суду не направляв.

В судове засідання позивач не з`явилась, надіславши письмове повідомлення про розгляд справи у її відсутності.

Представник відповідача та третя особа в судове засідання також не з`явилась, хоча про час та місце розгляду справи в установленому законом порядку були повідомлені.

Суд, дослідивши надані та витребувані письмові докази приходить до висновку про підставність позову.

У статтях 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону "Про нотаріат").

Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерстваюстиції України22 лютого 2012 року N 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Так, згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат").

Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи у частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05 липня 2017 року у справі N 6-887цс17.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити і зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Так в судовому засіданні встановлено, що приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Таранком Д.В. 12.02.2021 року відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого напису нотаріуса по стягненню із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» 16916,47 гривень боргу.

На вимогу позивача, а також суду відповідачем та третьою особою вчинений виконавчий напис нотаріуса не надано. Не надано також і документів, що передбачені "Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", а саме належно засвідчених: кредитного договору, виписки з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строки їх погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Більше того відповідачем направлено до суду Договір який укладений між позивачем та іншою юридичною особою відмінною від ТОВ «Вердикт Капітал» до якого додано графік платежів з визначенням суми боргу 8800 грвень.

З наведених вище доказів, враховуючи твердження позивача про те, що вона будь-яких угод з ТОВ «Вердикт Капітал» не укладала, суд приходить до висновку про задоволення позову та відсутності підстав стверджувати, що виконавчий напис нотаріуса є таким, що підлягає виконанню.

Суд зазначає також, що із наявних документів не можна встановити саме за яким кредитним договором позивач має заборгованість і саме за невиконання якого договору вчинено виконавчий напис нотаріуса. Не можна з`ясувати також і період за який утворилась заборгованість і суму такої заборгованості, якщо вона існує.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у розмірі 1362 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Щодо вимог позивача про стягнення витрат на правничу допомогу.

Так, позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача на її користь витрати на правничу допомогу в сумі 10000 грн.

Заявлена вимога не підлягає задоволенню, оскільки є не обґрунтованою, понесені витрати ніякими доказами не підтверджено і суду не подано розрахунок обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що суперечить вимогам ст.137 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 141, 263-268 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», «Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 23 січня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем, зареєстрований в реєстрі за №5482, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заборгованість у сумі 16916, 47 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1362 (одну тисячу триста шістдесят дві) гривні.

В частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Повний текст рішення складено та підписано без його проголошення 24 травня 2021 року.

Головуючий: В.О.Лесик