Справа № 308/2645/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Лецак Н.В., представника позивача ОСОБА_1 , представників відповідача Михайлик О.І., Мага А.В., розглянувши у підготовчому судовому зсіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Виробниче

управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» про визнання недійсним договору про надання послуг водопостачання і водовідведення №680 від 17.04.2015 року,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.6 ст.259 та ч.6 ст.268 ЦПК України 20.01.2021 було проголошено вступну та резолютивну частини ухвали. Повний текст ухвали виготовлено та підписано 22.01.2021.

Позивач, ОСОБА_2 , звернулась до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до відповідача Комунального підприємства «Виробниче

управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» про визнання недійсним договору про надання послуг водопостачання і водовідведення №680 від 17.04.2015 року.

На обґрунтування вимоги позову про визнання недійсним договору про надання послуг водопостачання і водовідведення №680 від 17.04.2015 року вказує про наявність в діях відповідача факту дискримінації за походженням, позивач посилалась на те, що на її думку умови укладеного договору про надання послуг із водопостачання і водовідведення від 17.04.2015 року є дискримінаційними, а саме договір є результатом дискримінації за ознакою її етнічного походження. Так, зазначає, що відповідач уклав договір на умовах, інших, ніж він укладає зі споживачами його послуг, а саме в інтересах необмеженого кола споживачів, поклав обов`язок збирати кошти із необмеженого кола споживачів та оплачувати послуги водопостачання за все ромське поселення, уклав договір на умовах, що точка доступу до мережі водопостачання знаходилась практично за 150 метрів від її будинку, договір істотно погіршив в порівнянні із іншими споживачами послуг водопостачання її становище,з огляду на ромське походження, що в ситуації позивача є формою прямої дискримінації.

Відповідно до ч.1 ст. 200 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.

У судовому засіданні поставлено на вирішення питання про звернення до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини для отримання висновку про дискримінацію позивача, у зв`язку з тим, що з матеріалів справи та наявних у ній доказів вбачаються підстави для висновку, що стосовно позивача, мала місце дискримінація, яка призвела до укладення договору про водопостачання і водовідведення на інших умовах ніж з іншими споживачами.

Заслухавши думку учасників провадження, представника позивача, який вважав, що не має необхідності звертатись до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини для отримання висновку про дискримінацію позивача, вказуючи, що на його думку такий висновок не буде надано, представників відповідача, який проти звернення до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини для отримання висновку про дискримінацію позивача не заперечували, вважали за можливе отримання такого висновку, перевіривши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Протокол № 12 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікований Законом України від 09.02.2006 № 3435-IV, у статті 1 передбачає, що здійснення будь-якого передбаченого законом права забезпечується без дискримінації за будь-якою ознакою, наприклад за ознакою статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національної меншини, майнового стану, народження або за іншою ознакою; ніхто не може бути дискримінований будь-яким органом державної влади за будь-якою ознакою, наприклад за тими, які зазначено в пункті 1 (пункти 1, 2).

Конституція України встановлює гарантії рівності громадян у конституційних правах і свободах, рівності їх перед законом, недопустимості привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками (ст. 24).

Наведені вище положення відтворені та розвинуті в актах законодавства, та за ознакою звернення або наміру звернення до суду чи інших органів за захистом своїх прав, відповідно до яких будь-яка дискримінація забороняється ( ст. 1 ч. 1 п.п.2, 3, ст.ст. 2-6 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні», інші норми законодавства).

Парламентський контроль за додержанням конституційних прав і свобод людини і громадянина здійснює Уповноважений Верховної Ради України з прав людини (ст. 101 Конституції України).

Уповноважений Верховної Ради України з прав людини є посадовою особою, статус якої визначається Конституцією України, цим та іншими законами України; Уповноважений здійснює свою діяльність незалежно від інших державних органів та посадових осіб; діяльність Уповноваженого доповнює існуючі засоби захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина, не відміняє їх і не тягне перегляду компетенції державних органів, які забезпечують захист і поновлення порушених прав і свобод (ст. 4 ч.ч. 1, 2 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини»).

Уповноважений Верховної Ради України з прав людини у рамках здійснення парламентського контролю за додержанням конституційних прав і свобод людини та громадянина та захистом прав кожного на території України і в межах її юрисдикції запобігає будь-яким формам дискримінації та здійснює заходи щодо протидії дискримінації, в тому числі, надає висновки у справах про дискримінацію за зверненням суду (ст. 10 ч. 1 абз. 8 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні», ст. 13 п. 14 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини»).

ЦПК України передбачає, що: у випадках, встановлених законом, та з дотриманням правил щодо обґрунтування підстав відповідного представництва, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах; з метою захисту прав і свобод людини і громадянина у випадках, встановлених законом, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини може особисто або через свого представника звертатися до суду з позовом (заявою), брати участь у розгляді справ за його позовними заявами (заявами), а також на будь-якій стадії розгляду вступати у справу, провадження в якій відкрито за позовами (заявами) інших осіб, подавати апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими чи виключними обставинами, у тому числі у справі, провадження в якій відкрито за позовом (заявою) іншої особи (ст. 56 ч. 1, ст. 56 ч. 2, яка узгоджується з положеннями ст. 13 п. 10 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини»), ; органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть бути залучені судом до участі у справі або брати участь у справі за своєю ініціативою для подання висновків на виконання своїх повноважень; участь зазначених органів у судовому процесі для подання висновків у справі є обов`язковою у випадках, встановлених законом, або якщо суд визнає це за необхідне (ст. 56 ч. 6).

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні», Уповноважений Верховної Ради України з прав людини у рамках здійснення парламентського контролю за додержанням конституційних прав і свобод людини та громадянина та захистом прав кожного на території України і в межах її юрисдикції запобігає будь-яким формам дискримінації та здійснює заходи щодо протидії дискримінації, а саме: -здійснює контроль за дотриманням принципу недискримінації в різних сферах суспільних відносин, зокрема у приватній сфері; -звертається до суду із заявами про дискримінацію з метою захисту суспільних інтересів та особисто або через свого представника бере участь у судовому процесі у випадках та порядку, встановлених законом; -проводить моніторинг та узагальнює результати дотримання принципу недискримінації в різних сферах відносин; -розглядає звернення осіб та/або груп осіб з питань дискримінації; -веде облік та узагальнює випадки дискримінації в різних сферах відносин; -вносить пропозиції щодо вдосконалення законодавства про запобігання та протидію дискримінації, застосування та припинення позитивних дій; -надає висновки у справах про дискримінацію за зверненням суду; -висвітлює у щорічній доповіді питання запобігання та протидії дискримінації та дотримання принципу недискримінації; -здійснює співпрацю з міжнародними організаціями, відповідними органами зарубіжних країн з питань дотримання міжнародних стандартів недискримінації; -здійснює інші повноваження, визначені Конституцією і законами України.

З пункту 3 листа від 16.02.2015 року № 9-199/0/4-15 вбачається, що повноваження суду щодо звернення до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини для отримання висновку в справах про дискримінацію може бути реалізоване як з ініціативи суду, так і за клопотанням сторони у справі.

Таким чином, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини може бути залучений судом на стадії підготовчого судового засідання до участі у справі для подання на виконання своїх визначених законом повноважень висновку у справі про дискримінацію. У цьому разі залучена до участі в справі особа має процесуальні права і обов`язки, встановлені статтею 43 ЦПК України, а також має право висловити свою думку щодо вирішення справи по суті (ст. 57 ч. 6 ЦПК України).

Зупинення провадження в справі у зв`язку із залученням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини для подання висновку на виконання своїх повноважень або у зв`язку із зверненням по такий висновок цивільним процесуальним законом не передбачено (ст.ст. 251, 252 ЦПК України). Не може бути витребувана будь-ким, рівно як і не може бути надіслана будь-кому поза визначеним процесуальним законом порядком цивільна справа, провадження в якій не закінчено, зокрема, справа, яка перебуває в провадженні суду. Передбачених цивільним процесуальним законом підстав для надіслання справи Уповноваженому Верховної Ради України з прав людини з метою надання останнім висновку в справі про дискримінацію немає.

Виходячи з наведеного та беручи до уваги необхідність повного і всебічного з`ясування обставин справи, забезпечення сторонам можливості належної реалізації процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ст. 12 ч.ч. 2, 3, 5, ст. 13 ч.ч. 1, 3, ст. 81 ч.ч. 1, 2, ст. 214 ч. 2, ст. 263 ч. 5, інші норми ЦПК України), суд вважає можливим залучити до участі у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» про визнання недійсним договору про надання послуг водопостачання і водовідведення №680 від 17.04.2015 року Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини для подання у тридцятиденний строк з моменту отримання копії ухвали суду висновку у справі про дискримінацію на виконання своїх повноважень.

Належною процесуальною формою отримання судом висновку у справі про дискримінацію є залучення відповідно до ст. 56 ч. 6 ЦПК України Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини до участі у справі для подання такого висновку з врахуванням необхідності вирішення спору в розумний строк.

Керуючись ст. 56 ч. 6, 182-183, 200, 258-261 ЦПК України , на підставі ст. 10 ч. 1 абз. 8 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні», ст. 13 п. 14 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини», суд

ПОСТАНОВИВ:

Залучити до участі у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» про визнання недійсним договору про надання послуг водопостачання і водовідведення №680 від 17.04.2015 року Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини для подання у тридцятиденний строк з моменту отримання копії ухвали суду висновку у справі про дискримінацію на виконання своїх повноважень.

Копію ухвали направити Уповноваженому Верховної Ради України з прав людини.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош