РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/991/21

Номер провадження 2/495/1499/2021

13 травня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Волкової Ю.Ф.,

із участю секретаря судового засідання Ткаченко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини,

встановив:

ОСОБА_3 звернулась із позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із 1 000 грн на ј від усіх видів заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття та стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 17 225 грн 38 коп.

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1.1. Позовні вимоги, щодо заміни способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 мотивовано тим, що 10 лютого 2021 року Білгород-Дністровським міськрайонний судом Одеської області було винесено рішення про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання дитини у розмірі 600 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. 22 листопада 2017 року рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області було збільшено розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,і з 600 грн до 1000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Проте, аліментів у розмірі 1000 грн, які стягуються з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 на сьогодні недостатньо, оскільки збільшився рівень цін та прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, а тому коштів, які сплачує відповідач станом на сьогодення недостатньо для матеріального утримання дитини та забезпечення її усім необхідним.

Позовні вимоги у частині стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини мотивовано тим, що ОСОБА_4 навчається в загальноосвітній школі де навчання частково відбувається дистанційно із урахуванням карантинних обмежень. У зв`язку із вказаними обставинами виникла необхідність у придбанні мобільного телефону для дитини, вартістю 3 099 грн. Дитина хворіє та перебуває на постійному нагляді у лікарні з діагнозом «Фокальна симптоматична епілепсія, з вторинно-генералізованими нападами»; раз на півроку їй необхідно проходити магнітно-резонансну томографію, яка коштує близько 2 300 грн.; проходить лікування у офтальмолога з діагнозом «Міопія слабкого ступеня обох очей», первинний огляд дитини вартував 300 грн, а магнітотерапія - 2 000 грн. Дитині прописані ліки «Депакін», місячна вартість яких становить від 500 до 1000 грн. Крім зазначеного, позивачем витрачаються кошти на придбання шкільного приладдя, речей побутової необхідності, одягу та взуття, проте відповідач сплачує лише аліменти у розмірі 1000 грн, участі у додаткових витратах на утримання дитини не приймає.

Керуючись наведеним, позивач просить стягнути з відповідача 17 225 грн 38 коп. додаткових витрат на дитину. Вказана сума становить 50% від загальної вартості додаткових витрат на дитину, понесених у 2018-2021 роках.

1.2. Відповідач ОСОБА_2 19 квітня 2021 року подав відзив на позовну заяву.

У відзиві та у судовому засіданні 20 квітня 2021 року відповідач заперечив проти позову.

Щодо частини позовних вимог про зміну способу стягнення аліментів мотивів не навів, доказів для підтвердження або спростування обставин не надав.

Щодо позовних вимог у частині стягнення додаткових витрат на дитину вказав на своє скрутне матеріальне становище та наявність статусу безробітного, що підтверджується довідкою №169 Білгород-Дністровського міського центру зайнятості від 12 квітня 2021 року. Крім того відповідач зазначає, що до додаткових витрат не відносяться витрати на придбання мобільного телефону, взуття, канцелярських витрат, адже данні витрати входять до складу аліментних платежів, які відповідач сплачує щомісячно та своєчасно. Також вказав, що позивач не підтвердила відповідними доказами ліцензовану діяльність лікарів, які надавали дитині медичні послуги.

Враховуючи вищевикладене, відповідач просить врахувати, що на даний час його матеріальна становище досить скрутне, у зв`язку з чим він не має можливості сплачувати грошові кошти на додаткові витрати на утримання дитини.

1.3. Позивачка ОСОБА_3 19 квітня 2021 року подала відповідь на відзив, в якій обставини викладені у позовній заяві підтримує, а також зазначає що на момент її звернення до суду з позовною заявою відповідач був офіційно працевлаштований. Також позивачка спростовує твердження відповідача про своєчасну сплату останнім аліментів та зазначає, що з початку 2021 року аліменти відповідачем були сплачені лише за січень та березень 2021 року, проте за лютий та квітень 2021 року аліменти не сплачені.

2. Рух справи у суді.

2.1. Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 лютого 2021 року відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, розгляд справи по суті призначено на 09 березня 2021 року, відкладено на 30 березня 2021 року, 20 квітня 2021 року, 13 травня 2021 року.

3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення.

3.1. Позивачка 13 травня 2021 року надала заяву про розгляд справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання 13 травня 2021 року не з`явився, хоча був повідомлений про час, дату і місце судового розгляду, що засвідчив особистим підписом у довідковому листі (арк. спр. 64). Також відповідач викликався у судове засідання шляхом направлення судової повістки про виклик у судове засідання, причини неявки суду не відомі. Клопотань, заяв про відкладення розгляду справи не надав.

З огляду на неявку сторін у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України).

4. Фактичні обставини справи

4.1. Шлюб між позивачкою та відповідачем зареєстровано 13 грудня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського управління юстиції в Одеській області, який на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23 грудня 2011 року справа №2-5256/11 було розірвано (арк. спр. 10).

4.2. Від шлюбу у подружжя ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась донька ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №533 (арк. спр. 8). Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 лютого 2012 року з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто аліменти у розмірі 600 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 липня 2017 року розмір аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було збільшено з 600 грн до 1000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

4.3. Звертаючись із даним позовом до суду, позивачка просить змінити спосіб стягнення аліментів із твердої грошової суми (1 000 грн) на мінімально гарантовану частку від доходу батька - ј від усіх видів заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

4.4. В межах даного спору судом встановлено, що додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами захворюванням дитини ОСОБА_4 (діагнози: фокальна симптоматична епілепсія, з вторинно-генералізованими нападами, міопія слабкого ступеня обох очей).

4.5. Позивач ОСОБА_3 на підтвердження витрат на обстеження і лікування дитини надала суду копії: виписки із консультації лікаря одеської міської дитячої клінічної лікарні № 1668 від 16 серпня 2018 року про встановлення дитині діагнозу фокальна симптоматична епілепсія, з вторинно-генералізованими нападами (арк. спр. 11); консультативного висновку спеціаліста закладу охорони здоров`я від 23 вересня 2020 року, яким підтверджено подальший перебіг хвороби (арк. спр. 12); консультативного висновку спеціаліста медичного закладу (медична карта № 49081/20) від 25 лютого 2020 року, консультативного висновку офтальмолога від 02 березня 2020 року, якими дитині встановлено діагноз міопія слабкого ступеня обох очей та підтверджено (арк. спр. 13, 14); рахунків за медичні обстеження дитини та доказів їх оплати від 21 серпня 2018 року на суму 475 грн 50 коп., від 22 грудня 2018 року на суму 560 грн, від 16 вересня 2020 року на суму 518 грн 50 коп. (арк. спр. 15-17).

Із серпня 2018 року ОСОБА_4 приймає препарат депакан по 3 таблетки на день (місячна норма прийому 90 таблеток); вартість місячного курсу лікування становить близько 1 000 грн; із серпня 2018 року по лютий 2021 року (31 місяць) витрати на вказаний препарат становлять 31 000 грн. На підтвердження вказаних витрат позивач надала копії розрахункових документів за придбання ліків (арк. спр. 18-19, 23). Також ОСОБА_3 надала докази понесених витрат на медичні послуги: МРТ головного мозку ОСОБА_4 від 26 червня 2018 року на суму 1 900 грн, від 26 листопада 2018 року на суму 2 100 грн, від 11 липня 2019 року на 2 300 грн, від 23 вересня 2020 року на суму 2 300 грн (арк. спр. 21); первинний огляд і магнітотерапію від 02 березня 2020 року на суму 2 300 грн (арк. спр. 23).

4.6. Усього ОСОБА_3 підтвердила 43 454 грн додаткових витрат, понесених на лікування дитини за період із серпня 2018 року по лютий 2021 року. При цьому, до стягнення із батька заявила 17 225 грн 38 коп. (менше 50%).

5. Норми права, які застосував суд. Висновки та мотиви прийнятого рішення.

У частині позовних вимог про зміну способу та розміру стягнення аліментів

5.1. Згідно із статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

5.2. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Проживання окремо не звільняє від виконання цього обов`язку. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою. Платник аліментів зобов`язаний роботи все можливе для того, щоб його заробіток (доходи) були достатніми для власного утримання та утримання дітей, за належний розвиток яких він відповідальний як батько.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (стаття 141 СК України).

5.3. Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно з частиною другою статті 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку (частина п`ята статті 183 СК України).

5.4. Суд звертає увагу, що станом на 01 січня 2021 року 1 000 грн аліментів, які присуджені до сплати ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки, є меншою сумою за гарантований мінімум (прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: із 1 січня 2021 року 2 395 грн (50% - 1 197 грн 50 коп.); із 1 липня 2021 року - 2510 грн (50% - 1 255 грн).

5.5. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у рішенні від 05 лютого 2014 року у справі № 143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

5.6. З огляду на викладене, а також того, що батьки зобов`язані забезпечити дітям виховання, навчання, розвиток, житло, приймаючи до уваги існуючі життєві витрати, погіршення матеріального стану позивача, вік та стан здоров`я дитини, що обумовлює збільшення коштів, потрібних на її утримання, керуючись принципом виваженості та справедливості, з метою захисту прав та інтересів дітей, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини.

У частині стягнення додаткових витрат у розмірі 17 225 грн 38 коп.

5.7. Згідно із частиною першою статті 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

5.8. Особливими обставинами можуть бути: несподіване тяжке захворювання, для лікування якого необхідна велика сума грошей, наприклад, на оплату операції, на проїзд до місця лікування, проживання, харчування, післяопераційне видужування в санаторії; нещасний випадок - дитина потрапила в ДТП і була тяжко травмована тощо.

Зазначений висновок суду ґрунтується також на правовій позиці Верхового Суду України, висловленій 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15, відповідно якої, виходячи з аналізу статті 185 СК України, додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема у зв`язку з її захворюванням, лікуванням тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

5.9. Згідно із частиною другою статті 185 СК України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покривитися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат.

Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягненні аліментів відповідно до статей 181, 182 СК України у випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково.

5.10. Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на навчання дитини, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (захворювання) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

5.11. На переконання суду, позивачем доведено належними і достатніми доказами наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину триваючі захворювання дитини та її потребу у лікуванні і обстеженнях.

5.11. З урахуванням принципу змагальності процесу, співмірності, потреб дитини, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, необхідність лікування, матеріальне становище сторін, виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів неповнолітньої дитини, враховуючи, що стаття 180 СК України покладає обов`язок утримувати дитину на обох батьків, суд дійшов висновку про обґрунтованість і під ставність позовних вимог у частині зміни способу стягнення аліментів із батька на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із 1 000 грн на ј від усіх видів заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та у частині стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини у сумі 17 225 грн 38 коп.

5.12. При цьому суд критично оцінює доводи відповідача у частині заперечення позовних вимог про стягнення додаткових витрат на утримання дитини та вказує, що статус безробітного ОСОБА_2 підтверджено із грудня 2020 року. Однак, як установлено судом, потреба у додаткових витратах на лікування дитини у позивачки виникла із серпня 2018 року. Відповідачем не доведено відсутність у нього доходу (заробітку) до отримання статусу безробітного.

При розрахунку витрат на дитину взято до уваги лише витрати на лікування (без витрат на придбання канцелярських товарів, одягу, взуття, телефону).

Окрім того, суд звертає увагу, що предметом даного спору є визначення способу стягнення аліментів та розміру додаткових витрат на дитину. При цьому суд не ставить під сумнів реальність таких витрат, оскільки на підставі наданих і безпосередньо досліджених доказів встановлено їх фактичність. Керуючись наведеним, в межах вирішення даного спору суд не надає правової оцінки належного оформлення господарської діяльності медичних закладів установ, окремих спеціалістів, зокрема і у частині наявності або відсутності ліцензії для такої діяльності. На переконання суду, вказані обставини не мають значення для вирішення даного спору.

Також суд зауважує, що відповідач проти частини позовних вимог про зміну способу стягнення аліментів мотивів не навів; доказів для підтвердження або спростування обставин справи уцілому не надав; заяв, клопотань про стягнення додаткових витрат на утримання дитини щомісячними чи іншими періодичними платежами, розстрочення заявленої суми відповідач суду не подав.

6. Розподіл судових витрат.

6.1. Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із частиною шостою статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 908 грн слід стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись статтями 180, 181, 182, 185, 192 Сімейного кодексу України, статтями 12-13, 19, 81, 133, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_3 ) про зміну способу стягнення аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 листопада 2017 року у справі №495/5108/17 у розмірі 1000 грн. щомісячно та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання дитини у сумі 17 225 грн 38 коп. (сімнадцять тисяч двісті двадцять п`ять грн 38 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 908 грн (дев`ятсот вісім грн).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ю.Ф.Волкова