Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Справа № 191/2364/20
Провадження № 2/191/772/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
14.05.2021 року м. Синельникове
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Гречко Ю.В.
за участю секретаря Омельченко К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що відповідач ОСОБА_1 та Закрите акціонерне товариство «ОТП Банк», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ПАТ «ОТП Банк» (надалі Банк) 22.05.2008 року був укладений Кредитний договір № СL-307/117/2008, за умовами якого Банк надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 14 859,00 Дол.США (чотирнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят дев`ять дол.США 00 центів) строком до 22.05.2013 року зі сплатою 15,0% річних.
За умовами Кредитного договору, Банк зобов`язувався надати ОСОБА_1 кредит на умовах та в порядку, визначеному Кредитним договором, а ОСОБА_1 в свою чергу зобов`язувався здійснювати своєчасне погашення заборгованості за кредитом шляхом внесення оплат рівними частинами, а також щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом та повернути кредит у повному розмірі у строк, визначений Кредитним договором.
Банк належним чином виконав свої зобов`язання за Кредитними договором, надавши ОСОБА_1 кредитні кошти на загальну суму 14 859,00 Дол.США (чотирнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят дев`ять дол.США 00 центів).
З метою забезпечення належного виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за Кредитним договором № СL-307/117/2008, ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 уклали Договір поруки № SR-307/117/2008 від 22.05.2008 року, ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 уклали Договір поруки № SR-307/117-1/2008 від 22.05.2008 року, ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_4 уклали Договір поруки № SR -307/117-2/2008 від 22.05.2008 року.
За умовами вказаного Договору поруки, Поручитель зобов`язується нести солідарну майнову відповідальність перед Банком за виконання Позичальником в повному обсязі зобов`язань за Кредитним договором щодо сплати процентів, неустойки, вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом (п. 1.2. Договору Поруки).
Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.
З огляду на те, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (стаття 554 ЦК України); поручителі несуть самостійну відповідальність перед кредитором за порушення зобов`язань боржником, оскільки вони перебувають у самостійних договірних відносинах, банк має право вимагати виконання обов`язку в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Отже, у зв`язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором щодо своєчасної сплати кредиту, процентів за користування кредитом та сплати штрафних санкцій, норми чинного законодавства України наділяють Банк, як Кредитора, правом вимагати від поручителя виконання зобов`язань за Кредитним договором.
05 листопада 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено Договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк» відступило ТОВ «ОТП Факторинг Україна», а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № CL-307/117/2008 від 22.05.2008 року, Договором поруки № SR-307/117/2008 від 22.05.2008 року, Договором поруки № SR-307/117/2008 від 22.05.2008 року та Договором поруки № SR-307/117/2008 від 22.05.2008 року.
26 вересня 2018 між ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №5-09/18, відповідно до якого ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № CL-307/117/2008 від 22.05.2008 року, Договором поруки № SR-307/117/2008 від 22.05.2008 року, Договором поруки № SR-307/117/2008 від 22.05.2008 року та Договором поруки № SR-307/117/2008 від 22.05.2008 року.
Відповідно умов Договору поруки, поручителем забезпечуються вимоги кредитора щодо сплати боржником кожного і всіх його боргових зобов`язань з Кредитним Договором і в тому випадку, якщо за будь-якою з підстав, зазначених в законодавстві, право вимоги до боржника, що випливає з Кредитного Договору, перейде від Кредитора до третьої особи.
Таким чином, TOB «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» наділено правом грошової вимоги до відповідачів, а ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» втратив такі права.
Умовами Кредитного договору визначено, що протягом всього терміну користування кредитними коштами, позичальник зобов`язаний сплачувати проценти.
Так, згідно умов Кредитного договору кредит надається строком до 22.05.2013 року зі сплатою 15,0% річних.
А тому, загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом та пені за порушення умов Кредитного договору, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 , станом на 17.06.2020 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 14 743,08 дол.США, що за курсом НБУ станом на 17.06.2020 року становить 394 265,35 грн. (триста дев`яносто чотири тисячі двісті шістдесят п`ять гривень 35 копійок), з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 11 249,62 дол.США, що за курсом НБУ станом на 17.06.2020 року становить 300 841,84 грн.; заборгованість по пеням та штрафам - 939,72 дол.США, що за курсом НБУ станом на 17.06.2020 року становить 25 130,37 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 2 553,74 дол.США, що за курсом НБУ станом на 17.06.2020 року становить 68 293,14 грн.
За період користування кредитними коштами, ОСОБА_1 здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте, заборгованість ОСОБА_1 за Кредитним договором в повному обсязі не погашена.
Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК Українивизначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК Українизобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Термін «користування чужими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.
Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За ст. 625 ЦК України, Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Станом на день подання позовної заяви відповідач не повернув отримані від позивача кредитні кошти на підставі Кредитного договору № СL-307/117/2008 від 22.05.2008 року.
Діюче законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриття й виконання виконавчого провадження.
Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Положеннями ст. 611 ЦК передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Якщо зобов`язання виконано не належним чином, то воно не припиняється, а, навпаки, на особу, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов`язки, у тому числі ті, що передбачені статтею 625 ЦК України.
З огляду на те, що позичальником прострочено грошове зобов`язання по поверненню Кредитних коштів отриманих на підставі Кредитного договору № СL-307/117/2008 від 22.05.2008, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат та 3% річних.
Загальний розмір заборгованості по сплаті нарахованої пені за подвійною обліковою ставкою НБУ та 3% річних за користування кредитом, що підлягає стягненню станом на 17.06.2020 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 108 334,72 грн. (Сто вісім тисяч триста тридцять чотири гривні 72 копійки).
Нарахування трьох відсотків річних проведено на суму 300 841,84 грн (триста тисяч вісімсот сорок одна гривня 84 копійки) (сума заборгованості за кредитом (тіло кредиту)) за період із 17.06.2017- 17.06.2020 р. і складає 27 113,80 грн. (двадцять сім тисяч сто тринадцять гривень 80 копійок).
Нарахована пеня за подвійною обліковою ставкою проведено на суму 300 841,84 грн. (триста тисяч вісімсот сорок одна гривня 84 копійки) (сума заборгованості за кредитом (тіло кредиту)) за період із 17.06.2019- 17.06.2020 р. і складає 81 220,92 грн (вісімдесят одна тисяча двісті двадцять гривень 92 копійки).
Відповідно до статті 1054 ЦК України,за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Згідно із частиною 1 статті 1048 Цивільного кодексу Українипозикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 Цивільного кодексу України).
Відповідно до частини 2 статті 1048 Цивільного кодексу Україниякщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
З врахуванням вищенаведеного, попередня сума судових витрат, які поніс позивач у зв`язку з пред`явленням даного позову та розгляду справи складає 2 102,00 грн. (Дві тисячі сто дві гривні 00 копійок) та 20 000,00 грн. (Двадцять тисяч гривень 00 копійок) - витрат на правничу допомогу.
Представник позивача в судове засідання не з`явився однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує та просить його задовольнити повністю. Проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялися про час та місце слухання справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. Не подали відзиву на позовну заяву.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
В зв`язку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, встановив наступне.
За правилами статей 2,12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1ст. 77 ЦПК).
Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Водночас, відповідно до ч.1ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Вимоги ст. 264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 22.05.2008 року звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим був укладений Кредитний договір № СL-307/117/2008.
З метою забезпечення належного виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за Кредитним договором № СL-307/117/2008, ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 уклали Договір поруки № SR-307/117/2008 від 22.05.2008 року, ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 уклали Договір поруки № SR-307/117-1/2008 від 22.05.2008 року, ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_4 уклали Договір поруки № SR -307/117-2/2008 від 22.05.2008 року.
Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором, станом на 17.06.2020 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 108 334,72 грн. (Сто вісім тисяч триста тридцять чотири гривні 72 копійки).
Нарахування трьох відсотків річних проведено на суму 300 841,84 грн (триста тисяч вісімсот сорок одна гривня 84 копійки) (сума заборгованості за кредитом (тіло кредиту)) за період із 17.06.2017- 17.06.2020 р. і складає 27 113,80 грн. (двадцять сім тисяч сто тринадцять гривень 80 копійок).
Нарахована пеня за подвійною обліковою ставкою проведено на суму 300 841,84 грн. (триста тисяч вісімсот сорок одна гривня 84 копійки) (сума заборгованості за кредитом (тіло кредиту)) за період із 17.06.2019- 17.06.2020 р. і складає 81 220,92 грн (вісімдесят одна тисяча двісті двадцять гривень 92 копійки).
За період користування кредитними коштами, ОСОБА_1 здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте, заборгованість Позичальника за Кредитним договором в повному обсязі не погашена.
Відповідно до ч. 1, ч. 2ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.
Згідно з частиною першою статті 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
З огляду на те, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (стаття 554 ЦК України); поручителі несуть самостійну відповідальність перед кредитором за порушення зобов`язань боржником, оскільки вони перебувають у самостійних договірних відносинах, банк має право вимагати виконання обов`язку в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
За змістом ст. ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1ст. 638 ЦК України, встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Уст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України).
Відповідно до ч. 2ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Ч. 1, ч. 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
Таким чином, судом встановлено, що заборгованість за кредитним договором виникла з вини відповідачів, а тому позовні вимоги є обґрунтованими.
Згідно з положеннями ч.ч.1,3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Тому у відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідачів підлягають до стягнення на користь позивача понесені ним судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись ст. 55 Конституції України, ст.ст. 526, 553-554, 549, 551 ч.1.ч.2, 625, 626, 628, 638 ч.1, 1048 ч.1, 1049, 1050 ч.1, 1054 ч.1, ч.2 ЦК України, ст.ст.2, 12, 4, 5,13, 19, 76 ч.1, 77 ч.1, 81, 207 ч.1,2, 264, 280 ч.1 ЦПК України, суд
Позовні вимоги задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Ю. В. Гречко