Справа № 2-424/05
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2021 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Іванюти Т.Є

при секретарі Вареник О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кагарлику справу за заявою Ржищівського міського відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про видачу дублікату виконавчого листа по цивільній справі за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив :

Заявник звернулася до суду з даною заявою посилаючись на те, що 13.10.2008 року Кагарлицьким районним судом Київської області видано виконавчий лист №2-424/2005 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості в розмірі 4025,53 грн. Однак вказаний виконавчий лист у матеріалах виконавчого провадження відсутній, а тому просять видати дублікат виконавчого листа по цивільній справі за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

В судовому засіданні встановлено, що на виконанні у Ржищівському міському відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) перебуває виконавче провадження № 53686389 відповідно до виконавчого листа №2-424/2005 виданого 13.10.2005 року Кагарлицьким районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості в розмірі 4025,53 грн.

Під час проведення інвентаризації виконавчих проваджень було встановлено, що виконавчий лист №2-424/2005 виданий 13.10.2008 року Кагарлицьким районним судом Київської області у матеріалах виконавчого провадження відсутній.

Відповідно до пункту 3 Розділу XIV Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони можуть звернутися до суду або іншого органу (посадової особи), які видали виконавчий документ, за видачею дубліката виконавчого документа.

Слід зазначити, що відповідно до пункту 17.4 Розділу VI Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України в редакції від 15.12.2017 у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до п.17.4 Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, що набула чинності 15.12.2017, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Конституцією України (ч.5 ст.124) закріплено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України, Розділ VI ЦПК України закріплює процесуальний порядок вирішення судами питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012), а також Рішення від 26 червня 2013 року, № 5-рп/2013.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Шмалько проти України від 20 липня 2004 року зазначено, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Стаття 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує право на суд , одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно зі ст.6 Конвенції).

Статтею 129 Конституцією України визначено, що судові рішення є обов`язковими для виконання.

За таких обстави, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви в повному обсязі.

Так як виконавчий листи втрачено, то суд вважає за необхідне видати дублікат вказаного виконавчого листа, що відповідає вимогам п.17.4 Перехідних положень ЦПК України.

Керуючись ст. п.17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд,-

ухвалив :

Заяву задоволити.

Видати дублікат виконавчого листа №2-424/2005 виданого 13.10.2008 року Кагарлицьким районним судом Київської області по цивільній справі за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 4025,53 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 днів.

Суддя Т.Є. Іванюта