Справа № 161/2129/21 Провадження № 22-ц/802/878/21 Головуючий у 1 інстанції: Філюк Т. М.
Категорія: 84 Доповідач: Матвійчук Л. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

28 травня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Матвійчук Л. В., вивчивши апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 березня 2021 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця щодо виконання судового рішення у справі,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною скаргою.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 березня 2021 року скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рекашової А. М. по виконанню рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 жовтня 2020 року про поновлення ОСОБА_1 на посаді директора комунального підприємства «Волиньприродоресурс» Волинської обласної ради з 11 вересня 2020 року, що допущено до негайного виконання.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України подав апеляційну скаргу не оплачену судовим збором у розмірі ставки встановленої законом.

Одночасно в апеляційній скарзі Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України заявив клопотання про відстрочку сплати судового збору до ухвалення рішення у цій справі, обґрунтовуючи її тим, що Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України є бюджетною установою, фінансується за рахунок Державного бюджету України, розрахунково-касове обслуговування якої належить до Бюджетного кодексу України і здійснюється Державною казначейською службою України.

У задоволенні клопотання слід відмовити виходячи із наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 136 ЦПК України, суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Проте, Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не надав жодних доказів, які б підтверджували його тяжкий майновий стан та неспроможність сплати судового збору, а наведені у поданій заяві обставини не дають суду підстав, передбачених ст. 136 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір» для відстрочення сплати судового збору.

Крім того, апеляційний суд враховує те, що передбачена ст. 8 Закону України «Про судовий збір» можливість відстрочення сплати судового збору є правом суду, а не його обов`язком, і застосовується як правило у виключних випадках.

Враховуючи наведені обставини у задоволенні клопотання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про відстрочку сплати судового збору за подання апеляційної скарги слід відмовити.

Відповідно до пп. 9 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на ухвалу суду юридичною особою або фізичною особою підприємцем розмір ставки судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, за подану апеляційну скаргу особа, яка її подала повинна сплатити 2 270 грн (1 прожитковий мінімум для працездатних осіб) за наступними реквізитами: отримувач коштів ГУК у Волин.обл/ м.Луцьк/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38009371; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA0003550; призначення платежу:*; 101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8) або реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) чи серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за скаргою ОСОБА_1 (назва установи, організації чи ПІБ позивача), на ухвалу суду від 30 березня 2021 року (Дата оскаржуваного рішення), по справі №161/2129/21 (номер справи), Волинський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

На підтвердження сплати судового збору до Волинського апеляційного суду необхідно надати оригінал квитанції про його оплату.

Враховуючи зазначені обставини та керуючись вимогами ст. 357 ЦПК України, апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України необхідно залишити без руху, надати йому строк для усунення вказаного недоліку апеляційної скарги, а саме сплати судового збору.

Крім того, апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду апеляційним судом, оскільки вона подана з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Частиною 3 ст. 357 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Як вбачається з матеріалів справи, Луцьким міськрайонним судом Волинської області оскаржувана ухвала постановлена 30 березня 2021 року. Копію ухвали Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України отримав 26 квітня 2021 року.

Апеляційна скарга Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України до Волинського апеляційного суду подана через Луцький міськрайонний суд Волинської області 07 травня 2021 року.

Однак, оскільки ухвала суду не була вручена Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в день її складення, тому він має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у разі подання апеляційної скарги упродовж 15 днів з дня вручення йому копії ухвали суду, яку він отримав 26 квітня 2021 року.

Разом з тим, наявність у особи, яка подає апеляційну права на поновлення строку на апеляційне оскарження не звільняє його від обов`язку подати відповідну заяву про поновлення цього строку.

Оскільки Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не подано таку заяву, його апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк десять днів з дня вручення копії даної ухвали для подання до суду апеляційної інстанції заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Керуючись ч. ч. 1, 2 ст. 354, ч. ч. 2, 4 ст. 356, ч. 2 ст. 357, ч. 2 ст. 381 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 березня 2021 року у даній справі залишити без руху та надати йому строк для усунення недоліку апеляційної скарги, сплати судового збору десять днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог суду апеляційна скарга буде визнана неподаною й повернута особі, яка її подала.

Крім того, надати Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України строк для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження десять днів з дня вручення копії даної ухвали.

У разі неподання у зазначений строк заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя