Провадження № 2/229/460/2021
РІШЕННЯ

іменем України

26 травня 2021 року м. Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Рагозіної С.О.,

за участю секретаря судового засідання Головченко Ю.С.,

представника позивача Бовгирі О.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у залі суду цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

До Дружківського міського суду Донецької області надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 51585,85 грн.

Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 08 травня 2007 року між відповідачкою ОСОБА_1 та ПАТ «УкрСиббанк» був укладений кредитний договір № 0, за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 10368,00 доларів США зі сплатою 13 % річних.

Банк належним чином виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, надавши Позичальнику кредитні кошти на загальну суму 10368,00 доларів США.

08 грудня 2011 року між ПАТ«УкрСиббанк», яке виступає правонаступником АКІБ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, в тому числі за спірним кредитним договором.

09 листопада 2018 року ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» уклали договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 0.

Однак, відповідачка не виконала взяті на себе зобов`язання, тому 01 квітня 2020 року, утворилася заборгованість, яка становить 51585,85 грн., яку просить стягнути на свою користь.

В судовому засіданні представник позивача ТОВ «Вердикт Капітал» підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав викладних в позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, виклик відповідачки здійснювався за зареєстрованою адресою місця проживання.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 08 травня 2007 року між відповідачкою ОСОБА_1 та ПАТ «УкрСиббанк» був укладений Кредитний договір № 0, за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 10368,00 доларів США зі сплатою 13 % річних.

Банк належним чином виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, надавши Позичальнику кредитні кошти на загальну суму 10368,00 доларів США.

08 грудня 2011 року між ПАТ«УкрСиббанк», яке виступає правонаступником АКІБ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, в тому числі за спірним кредитним договором.

09 листопада 2018 року ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» уклали договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 0.

Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» наділено правом грошової вимоги до відповідачки, а ПАТ «УкрСиббанк» втратив такі права.

Станом на 01 квітня 2020 року, відповідно до розрахунку заборгованості, заборгованість відповідачки становить 362302,47 грн., з яких:

Заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 129212,29 грн.

Заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 209293,58 грн.

Заборгованість за нарахованими відсотками згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 23796,60 грн.

Згідно зі статтею 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (Стаття 1049 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Термін «користування чужими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За ст. 625 ЦК України, Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У постанові Верховного Суду України від 01 червня 2016 року у справі № 910/22034/15 зроблений висновок, що стаття 625 ЦК поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань.

Тому у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються 3 % річних від простроченої суми відповідно до частини 2 статті 625 ЦК.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Положеннями ст. 611 ЦК передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Якщо зобов`язання виконано не належним чином, то воно не припиняється, а, навпаки, на особу, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов`язки, у тому числі ті, що передбачені статтею 625 ЦК України.

Отже, нарахування 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. Вони є способом захисту майнового права й інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника, який користується утримуваними грошовими коштами, що належить сплатити кредиторові (постанови Верховного Суду України від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі № 6-38цс11). Отже, проценти, передбачені ст. 625 ЦК, не є штрафними санкціями (постанова Верховного Суду України від 17 жовтня 2011 р. у справі 6-42цс11).

Унаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання кредитор дістає право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК, за весь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням. Тому право подати позов про стягнення інфляційних втрат і 3% річних за кожен місяць виникає з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

За умовами ст.ст. 1049 та 625 ЦК України після закінчення строку дії договору, на підставі якого виникло грошове зобов`язання, на існуючий борг нараховуються проценти та застосовується цивільна відповідальність за порушення умов договору. У випадку, якщо розмір процентів не передбачений договором, то проценти нараховуються на борг на рівні облікової ставки НБУ (ВСУ від 7 вересня 2016р. у справі за № 6-1412цс16).

Загальний розмір заборгованості по сплаті нарахованої пені за подвійною обліковою ставкою НБУ та 3% річних за користування кредитом, що підлягає стягненню станом на 01 квітня 2020 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 51585,85 грн., з яких:

Нараховані 3% річних 11647,68 грн.;

Нарахована пеня за подвійною обліковою ставкою НБУ - 39938,17 грн.

28 квітня 2021 року через канцелярію суду представник відповідачки адвокат Влащенко О.А. надав заяву в якій заперечував проти позову та просив відмовити в його задоволенні з огляду на наступне. Відповідачці невідомі прийняті правила утворення заборгованості. Відповідачка з ними не була ознайомлена. Право вимоги у позивача на час пред`явлення позову було відсутнє, оскільки минув строк пред`явлення вимоги. Розрахунок заборгованості проведений позивачем є припущенням, складений неправомірно та безпідставно, необґрунтовано та порушуючи права ОСОБА_1 .

Суд критично ставиться до таких доводів представника відповідача зважаючи на таке.

08 травня 2007 року відповідачка ОСОБА_1 добровільно уклала Кредитний договір № 0 із ПАТ «УкрСиббанк», погодилась з його умовами та прийняла їх про що наявний її підпис в зазначеному кредитному договорі.

Стосовно строку пред`явлення позовних вимог суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 ЦК України).

Позивачка ОСОБА_1 не скористалася своїм правом подати до суду заяву про застосування позовної давності під час розгляду даної справи до ухвалення рішення по суті позовних вимог. В свою чергу суд не може під час розгляду справи з власної ініціативи вирішувати питання про застосування позовної давності.

Відповідачка не надала жодного доказу відносно того, що розрахунок заборгованості є неправомірним та необґрунтованим. ОСОБА_1 та її представник адвокат Влащенко О.А. особисто жодних розрахунків не проводили та суду їх не надавали.

Отже, суд вважає доводи представника відповідачки адвоката Влащенка О.А. необґрунтованими та такими що не відповідають фактичним обставинам справи.

Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню з відповідачки витрати понесені позивачем за оплату судового збору в розмірі 2102 гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 20000 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 13, 76 - 80, 89, ч.1 ст. 141, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б, м. Київ, ) за Кредитним договором №0 від 08 травня 2007 року у розмірі 51585 (п`ятдесят одна тисяча п`ятсот вісімдесят п`ять) грн. 85 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б , м. Київ, ) судовий збір в розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 20000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 травня 2021 року.

Суддя: С.О. Рагозіна