справа № 664/1444/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2021 року Цюрупинський районний суд

Херсонської області

у складі:

головуючого судді Савчака С.П.,

секретар судового засідання Орлова О.С.,

за участі:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олешки Херсонської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

До Цюрупинського районного суду Херсонської області з позовною заявою до ОСОБА_3 звернувся ОСОБА_1 за яким просить визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 , який належить йому на праві власності, оскільки у вказаному будинку зареєстрована відповідач, яка є колишньою дружиною, але фактично не проживає за зазначеною адресою з часу розірвання шлюбу, тобто з 2006 року понад чотирнадцять років без поважних причин. Факт реєстрації відповідача в будинку перешкоджає позивачу в повній мірі розпоряджатися та володіти своєю власність, оскільки вимагає від позивача додаткових матеріальних витрат по сплаті комунальних послуг, які нараховуються відповідно до кількості зареєстрованих осіб у будинку та позбавляє можливості отримати пільги та субсидії на оплату житлово-комунальних послуг.

Ухвалою від 30.06.2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 16.09.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду та викликано в судове засідання свідків. В судове засідання відповідач повторно не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином за зареєстрованим місцем проживання та через оголошення на офіційному веб-сайті Цюрупинського районного суду Херсонської області, відзиву на позовну заяву не надала, про поважність причин не з`явлення суд не повідомила. На підставі зазначеного, суд відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

В судовому засіданні 17.11.2020 року позивач позовні вимоги підтримав та суду пояснив, що у нього мала пенсія та субсидію не дають. ОСОБА_3 його колишня дружина, яка не проживає в будинку 15 років, коли почав будуватись то вона прописалась в будинку, прописала сільрада, оскільки в нього був паспорт архітектора, будинок добудовував коли вона поїхала. Жили вони на квартирі поряд, будинок був недобудований коли вона поїхала. Будинок оформив два роки тому. Після запитань суду зазначив, що будинок був добудований, а він вже сам добудовував окремо кухню, підвал, прибудови, паркан коли дружина поїхала.

В судовому засіданні 15.01.2021 року представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав зазначених в позові. В судовому засіданні позивач після допиту свідків та дослідження письмових доказів суду додатково пояснив, що він з відповідачем жили на квартирі по сусідству з 1996 по 2006 рік, потім вона поїхала в Італію, він добудував будинок, а потім оформив. Їх за цією адресою без наявності будинку прописала сільрада, бо був план архітектора та план забудови. Жили вони на квартирі у ОСОБА_4 по АДРЕСА_2 , який вже помер. ОСОБА_4 сам в будинку не проживав, вони жили по дружньому та охороняли будинок. На пропозицію суду про можливе надання технічного паспорту на будинок щодо року побудови представник позивача зазначила, що вони надали всі докази, а дата побудови будинку не відноситься до предмету спору та суд не може досліджувати ці обставини.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, допитавши свідків та дослідивши письмові докази у справі суд встановив.

Допитаний в судовому засіданні свідок 17.11.2020 року ОСОБА_5 суду показав, що з 1993 року проживає в с. Раденськ по сусідству з позивачем. ОСОБА_3 це дружина позивача, яку він вже не бачив років 13-16, після цього її не бачив. ОСОБА_3 поїхала на заробітки. Будинок був побудований та жилий, ще коли ОСОБА_3 проживала в ньому та позивач з відповідачем жили разом. Після того, як вона поїхала ОСОБА_1 сам добудовував сарай, погріб, кухню.

Допитана в судовому засіданні 15.01.2021 року свідок ОСОБА_6 суду показала, що живе по сусідству з позивачем з 2000 року. З 2005 року ОСОБА_3 не проживає, вона її не бачила, буваючи в гостях у ОСОБА_1 її речей не бачила. В 2000 році будинок напевно був побудований - стіни та дах, але точно не пам`ятає. Чи проживала ОСОБА_3 в будинку не пам`ятає.

За даними паспорту ОСОБА_1 виданим 24.02.1997 року 01.10.1977 року зареєстровано шлюб з ОСОБА_7 , 21.09.2006 року шлюб з ОСОБА_3 розірвано. Зареєстрований він в будинку з 09.07.1997 року.

За витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.07.2017 року № 92008813 ОСОБА_1 , є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . Право власності позивача зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі технічного паспорту виданого 26.07.2010 року БТІ та виписок з погосподарської книги.

За довідками Раденської сільської ради №185 від 27.02.2020 р. та №191 від 05.03.2020 р. ОСОБА_3 дійсно зареєстрованав АДРЕСА_1 , як колишня дружина ОСОБА_1 , але за вказаною адресою не проживає.

За випискою Раденської сільської ради № 640 від 15.11.2019 року з погосподарської книги за 2019 рік № 28 в АДРЕСА_1 розташований житловий будинок, який в цілому належить ОСОБА_1 .

За випискою Раденської сільської ради № 04-12/528 від 15.11.2019 року з погосподарської книги за ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 за будинком по АДРЕСА_1 закріплена земельна ділянки загальною площею 0,43 га.

За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання на території органу ДМС ОСОБА_3 зареєстрована з 11.06.1980 року за місцем проживання АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК Україниправом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`є без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 22 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК Українидоказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: - письмовими, речовими і електронними доказами; - висновками експертів; - показаннями свідків. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 92 ЦПК України сторони, треті особи та їхні представники за їхньою згодою, в тому числі за власною ініціативою, якщо інше не встановлено цим Кодексом, можуть бути допитані як свідки про відомі їм обставини, що мають значення для справи.

ОСОБА_3 не проживає в будинку АДРЕСА_1 більше ніж один рік, що підтверджується показаннями свідків. При цьому суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки позивачем не доведено, що будинок був побудований ним після розірвання шлюбу з ОСОБА_3 або те, що вказаний будинок був побудований за його особисті гроші та є його особистою приватною власністю. Одночасно свідок ОСОБА_5 підтвердив суду, що будинок був побудований в той час коли ОСОБА_3 проживала в ньому та тоді коли вони жили з позивачем разом. У зв`язку з цим, на думку суду будинок є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та визнання її втратившою право користування цим будинком буде порушувати її право власності. Власник не може бути позбавлений права власності, яке включає і право користування, лише на тій підставі, що він не проживає в будинку протягом певного часу. До пояснень позивача суд відноситься критично та не бере їх до уваги, оскільки ці пояснення ним змінювалися під час судового розгляду та вони ним не дані суду відповідно до ч. 1 ст. 92 ЦПК України. Одночасно суд не вважає, що реєстрація права власності на будинок за ОСОБА_1 в 2017 році є підставою вважати, що будинок є його особистою власністю і ця реєстрація позбавляє будинку, як майна статусу спільної сумісної власності. Крім того, суд не вважає, що пропуск строку позовної давності щодо поділу майна після розірвання шлюбу позбавляє ОСОБА_3 права власності на будинок та і відповідно права користування ним. Також, суд враховує, що позивач має право стягувати з відповідача частину витрат понесених ну утримання будинку.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 840,80 грн. підлягають покладенню на ОСОБА_1 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 3-5, 11-13, 76-81, 89, 90, 95, 128, 133, 141, 258, 259, 263-265, 280 - 289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 відмовити.

Судові витрати у справі зі сплати судового збору покласти на ОСОБА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто Цюрупинським районним судом Херсонської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На заочне рішення протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Херсонського апеляційного суду через Цюрупинський районний суд Херсонської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивача ОСОБА_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідача ОСОБА_3 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий.

Повне рішення суду складене 19 січня 2021 року.

Суддя (підпис) Савчак С. П.