Справа № 161/9703/21
Провадження № 2/161/2846/21
У Х В А Л А

31 травня 2021 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Івасюти Л.В.

з участю секретаря судового засідання Юхим А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, державний виконавець Другого відділу державної виконавчої служби у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Павлович Віолетта Вікторівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 подав до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., державний виконавець Другого відділу державної виконавчої служби у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Павлович В.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Заяву обґрунтовує тим, що 14.05.2021 державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Павлович В.В. винесено постанову про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 65327210. Із даної постанови вбачається, що підставою для відкриття виконавчого провадження є виконавчий напис № 2201 виданий 21.01.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з позивача в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» боргу в сумі 10779,03 грн. На підставі постанови державного виконавця, накладено арешт на грошові кошти позивача, в тому числі на картковий рахунок, на який зараховується заробітна плата позивача.

Вважає, що після виконання державним виконавцем виконавчого напису, повернути стягнуті за виконавчим написом кошти для нього буду утрудненим у випадку задоволення судом поданого позову. На думку позивача, в такому випадку він не зможе захистити свої права в межах одного судового провадження, без нових звернень до суду, що буде потребувати значних додаткових фінансових витрат та часу.

Посилаючись на вищенаведене, позивач просить вжити заходів забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 65327210, відкритого державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Павлович В.В. на підставі виконавчого напису нотаріуса № 2201 від 21.01.2021 до вирішення справи по суті.

Відповідно до положень ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи .

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову та додані до неї докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд установив таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.152 ЦПК України, позов може забезпечуватися забороною вчиняти певні дії.

За змістом вищенаведених норм закону, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов може бути забезпечено шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Частинами 1 та 3 ст. 151 ЦПК України передбачено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обгрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обгрунтуванням його необхідності.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При цьому, при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Нормою п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий напис нотаріуса є видом виконавчого документу і, як передбачено ст. 90 Закону України «Про нотаріат», стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Постановою державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Павлович В.В. від 14.05.2021 накладено арешт на кошти боржника.

Підставою для накладення арешту стало відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису № 2201 від 21.01.2021, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М.

У своїй позовній заяві позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис нотаріуса № 2201 від 21.01.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., оскільки зазначає, що в нотаріус видаючи оскаржуваний напис не переконався у чи існує між сторонами заборгованість, чи наявні між ними зобов`язання.

Разом з тим, заявником ОСОБА_1 , не додано доказів, які свідчили б про утруднення чи загрозу невиконання можливого рішення у справі за поданим ним позовом, та не наведено обґрунтованих мотивів про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди своїм правам та інтересам до ухвалення рішення у справі.

За таких обставин, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 161/9703/21 до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 149-153, 352, 353, 354 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, державний виконавець Другого відділу державної виконавчої служби у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Павлович Віолетта Вікторівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.В. Івасюта