Справа № 700/976/20
Провадження № 2/700/60/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року смт.Лисянка

Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Яценко Г.М.,

за участю секретаря судового засідання Бондарчук Т.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в смт.Лисянка цивільну справу №700/976/20 (провадження №2/700/60/21) за позовом ОСОБА_1 до Хижинської сільської ради Звенигородського району Черкаської області про визнання права на земельну частку (пай),

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Хижинської сільської ради Звенигородського району Черкаської області про визнання права на земельну частку (пай).

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 01.09.1990 року ОСОБА_1 було прийнято в члени колгоспу імені «Куйбишева» с.Хижинці, Лисянського району, Черкаської області та направлено на навчання до Лисянського СПТУ-32. До трудової книжки внесено відповідний запис про прийняття в члени КСП на підставі протоколу №11 засідання правління колгоспу імені «Куйбишева» с.Хижинці, Лисянського району, Черкаської області від 24.11.1990 року.

06.05.1996 року ОСОБА_1 був звільнений з роботи в КСП імені «Куйбишева» за власним бажанням.

Згідно інформації Відділу у Лисянському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області та Лисянської районної державної адміністрації Черкаської області та додатку Державного акту на право колективної власності на землю серії ЧР 10-10 від 20.12.1995 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , до списку громадян членів КСП імені «Куйбишева» с.Хижинці, Лисянського району, Черкаської області, які мали право на отримання земельної частки (паю) не був включений.

Таким чином, на момент видачі КСП імені «Куйбишева» державного акту на право колективної власності на землю ЧР 10-10, ОСОБА_1 був дійсним членом колгоспу та мав право на отримання земельної частки (паю).

ОСОБА_1 звернувся до Лисянської районної державної адміністрації та Хижинської сільської ради зі зверненнями про видачу земельної частки (паю), належного при розпаюванні земель КСП імені «Куйбишева». В задоволенні відповідного звернення було відмовлено, із зазначенням про необхідність вирішення даного питання в судовому порядку.

Враховуючи вищенаведене, позивач вимушений звернутися до суду та просить визнати за ним право на земельну частку (пай) у розмірі встановленому для членів колективного сільськогосподарського підприємства імені «Куйбишева» за рахунок земель колишнього колективного сільськогосподарського підприємства імені «Куйбишева», розташованого на території Хижинської сільської ради, Лисянського району, Черкаської області.

Позивач у судове засідання не з`явився, представник позивача - через канцелярію Лисянського районного суду Черкаської області звернувся до суду із заявою, у якій просить справу розглянути без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідач представник Хижинської сільської ради Звенигородського району Черкаської області у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій просить справу розглянути без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути зокрема визнання права.

Згідно ст. 23 Земельного кодексу України (від 18.12.1990 року № 561-XІІ, що діяв на момент порушення права), державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян.

Відповідно до п.2 Указу Президента України від 08.08.1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємств, кооперативу, товариства є різними.

У відповідності до п.1 Указу Президента України від 08.08.1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Пунктом 17 Перехідних положень кодексу України, передбачено що сертифікат на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) і в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсним до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі» (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподаських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законом порядку. Право на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», сертифікат на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що долається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі останні відповідно до п.7 Указу Президента України від 08.08.1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо.

Так, з трудової книжки серії НОМЕР_1 від 08.09.1990 року вбачається, що 01.09.1990 року ОСОБА_1 було прийнято в члени колгоспу імені «Куйбишева» с.Хижинці, Лисянського району, Черкаської області та направлено на навчання до Лисянського СПТУ-32. До трудової книжки внесено відповідний запис про прийняття в члени КСП на підставі протоколу №11 засідання правління колгоспу імені «Куйбишева» с.Хижинці, Лисянського району, Черкаської області від 24.11.1990 року.

Факт прийняття ОСОБА_1 в члени колгоспу імені «Куйбишева» с.Хижинці, Лисянського району, Черкаської області підтверджується архівною довідкою Лисянської районної державної адміністрації Черкаської області від 30.09.2020 року №112.

06.05.1996 року ОСОБА_1 був звільнений з роботи в КСП імені «Куйбишева» за власним бажанням, що підтверджується трудовою книжкою серії НОМЕР_1 від 08.09.1990 року.

Згідно інформації Відділу у Лисянському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 06.10.2020 року №29-23-0.290-170/107-20 відповідно додатку Державного акту на право колективної власності на землю серії ЧР 10-10 від 20.12.1995 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , до списку громадянчленів КСП імені «Куйбишева» с.Хижинці, Лисянського району, Черкаської області, які мали право на отримання земельної частки (паю) не був включений.

З огляду на вищевикладене, на момент видачі КСП імені «Куйбишева» державного акту на право колективної власності на землю ЧР 10-10, ОСОБА_1 був членом КСП імені «Куйбишева» с.Хижинці, Лисянського району, Черкаської області та мав право на отримання земельної частки (паю).

Позивач звернувся до Лисянської районної державної адміністрації та Хижинської сільської ради Лисянського району Черкаської області зі зверненнями про видачу земельної частки (паю), належного при розпаюванні земель КСП імені «Куйбишева», що підтверджується листами від 01.10.2020 року. У задоволенні відповідного звернення позивачу було відмовлено та рекомендовано звернутися для вирішення даного питання до суду.

Відповідно до ст.292 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Частиною 3 ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) відповідно до ч.1 ст.2 вищевказаного Закону є документом, що посвідчує право на земельну частку (пай).

Згідно ч.2 ст.5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації - за межами населених пунктів.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав (п.а ч.3 ст.152 Земельного Кодексу України).

З огляду на той факт, що право позивача на земельну частку (пай) в землях колективної власності колишнього КСП імені «Куйбишева» було порушено, суд виходячи з принципу земельного законодавства щодо забезпечення рівності права власності на землю громадян, визначеного п.б ч.1 ст.5 Земельного кодексу України, дійшов висновку, що вимоги позивача необхідно задовольнити шляхом визнання за ним права на земельну частку (пай) в землях колективної власності колишнього КСП імені «Куйбишева», с.Хижинці, Лисянського району, Черкаської області, що буде підставою для виділення йому в натурі (на місцевості) земельної ділянки, як власнику земельної частки (паю).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 16, 292 ЦК України, ст.ст.23, 152 ЗК України, ст.ст.3, 7, 10, 12, 259, 264, 265 ЦПК України, ст.ст.1, 2, 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», Указу Президента України від 08.08.1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Хижинської сільської ради Звенигородського району Черкаської області про визнання права на земельну частку (пай) задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителем с.Хижинці, Звенигородського району, Черкаської області, реєстраційний номер обліку картки платників податків: НОМЕР_2 ) право на земельну частку (пай) у розмірі встановленому для членів колективного сільськогосподарського підприємства імені «Куйбишева» за рахунок земель колишнього колективного сільськогосподарського підприємства імені «Куйбишева», розташованого на території Хижинської сільської ради, Лисянського району, Черкаської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г. М. Яценко