ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/3126/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"26" травня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Комаревцевої Л.В.,
за участю секретаря - Гаврилюк О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, ВСТАНОВИВ : У вересні 2020 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна.
В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі позивача.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надав, причини неявки не повідомив.
Відповідно до ч.ч.7,8 ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
З свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний № 8883141 (а.с. 24) вбачається, що за позивачем зареєстровано право власності на садовий будинок площею 87,5 кв. м з господарськими будівлями та спорудами за адресою Київська область, Бориспільський район, сільська рада Процівська, садове товариство «Дніпровець».
Вартість спільного майна (об`єктів нерухомості) визначена на підставі вартості аналогічних об`єктів (копії відомостей з оголошень долучаються) та для мети поділу складає: вартість садового будинку площею 87,5 кв. м з господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки за адресою Київська область, Бориспільський район, сільська рада Процівська, СТ «Дніпровець», земельна ділянка № НОМЕР_2 - 800 000 грн.; вартість домоволодіння загальною площею 41,50 кв.м. (житлова площа 28,00 кв.м.) з надвірними будівлями та двох суміжних земельних ділянок за адресою АДРЕСА_2 - 252 100 грн.; вартість квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 87,00 кв.м. - 2 900 000 грн.; вартість квартири АДРЕСА_3 , загальною площею 122,50 кв.м. - 3 235 000 грн., вартість автомобіля OPEL FRONTERA, державний номерний знак НОМЕР_9 152700 грн.
Відповідно до вимог ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 2 ст.372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
За змістом ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) доходу Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Згідно зі ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Відповідно до положень ч.1 ст.71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.
Презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.
Слід зазначити, що стороною відповідача доводи та обґрунтування позову не спростовані, та не надано суду доказів на підтвердження придбання майна за власні кошти, як і не надано доказів, які б унеможливлювали поділ майна, як спільного майна подружжя.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12-13, 77, 81, 82, 89, 141, 258-259, 265, 268, 352-355 ЦПК України, ст.ст. 60, 61, 63, 65, 69, 70, СК України, ст. 372 ЦК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на наступне майно:
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Повний текст судового рішення складено 26.05.2021.
Суддя Л.В. Комаревцева