СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/4651/21

пр. № 2/759/3745/21

31 травня 2021 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Бабич Н.Д.,

за участю секретаря судового засідання - Кучерук Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ТОВ "Інжбуд ЛТД" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

09.03.2021 р. до Святошинського районного суд м. Києва надійшов зазначений позов. Предметом позову є стягнення шкоди в розмірі 27043,97 грн.

Позов мотивовано тим, що 19.10.2020 року по Кільцевій дорозі, 18 - вул. Зодчих в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки "Шевроле", д.н.з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля "Сузукі", д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , в результаті якої було пошкоджено автомобіль марки "Сузукі", д.н.з. НОМЕР_2 , який належить на праві власності ТОВ "Інжбуд ЛТД".

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 11.01.2021 року у вчинені зазначеної ДТП було визнано винним ОСОБА_1 . Окрім того, було встановлено, що водій ОСОБА_1 був в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно звіту про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного засобу "Сузукі", д.н.з. НОМЕР_2 , складеного експертом-оцінювачем Василенком В.І., вартість матеріального збитку становить 145 754,87 грн. За складання звіту позивачем сплачено 2700,00 грн., а також було сплачено 1590,00 грн. за евакуацію автомобіля.

На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована згідно страхового полісу № 200135249 від 02.04.2015 року у ТДВ СК "Альфа-Гарант", та як зазначив позивач остання гарантує виплату в розмір 129 000,00 грн, за вирахуванням франшизи в розмірі 1000,00 грн.

Також позивач просив стягнути з відповідача вартість оплати витрат на правову допомогу в розмірі 6000,00 грн.

На підставі викладено просив суд стягнути з відповідача різницю між страховою виплатою та завданим матеріальним збитком в розмірі 27043,97 грн. (145754,87-129000,00), витрати понесені на складання звіту в розмірі 2700,00 грн., витрати за евакуацію транспортного засобу в розмірі 1590,00 грн., та витрати на правову допомогу в розмір 6000,00 грн.

Ухвалою суду від 25.03.20201 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження без виклику сторін (а.с. 95-96).

Позивачу направлялася копія ухвали про відкриття провадження та про розгляд справи в порядку спрощеного провадження (а.с.97).

Відповідачу направлялася копія ухвали суду про відкриття провадження та про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, а також матеріали позовної заяви та додатки до неї (а.с.97).

Відповідач заяву із запереченнями про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не направив. Відзиву на позов до суду не надходило.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про можливість ухвалення по справі рішення у відповідності до вимог п. 5 ст. 279 ЦПК України та часткового задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 19.10.2020 року по Кільцевій дорозі, 18 - вул. Зодчих в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки "Шевроле", д.н.з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля "Сузукі", д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , в результаті якої було пошкоджено автомобіль марки "Сузукі", д.н.з. НОМЕР_2 , який належить на праві власності ТОВ "Інжбуд ЛТД" (а.с.6).

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 11.01.2021 року у вчинені зазначеної ДТП було визнано винуватим ОСОБА_1 . Окрім того, було встановлено, що водій ОСОБА_1 був в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 7).

Згідно звіту про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного засобу "Сузукі", д.н.з. НОМЕР_2 , складеного експертом-оцінювачем Василенком В.І. , вартість матеріального збитку становить 145 754,87 грн. (а.с. 8-51).

На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована згідно страхового полісу № 200135249 у ТДВ СК "Альфа-Гарант", та як вбачається з листа остання гарантує виплату в розмір 129 000,00 грн, за вирахуванням франшизи в розмірі 1000,00 грн. (а.с. 69-70).

28.01.2021 р. страховик здійснив виплату (а.с. 68).

За складання звіту позивачем сплачено 2700,00 грн. (а.с. 56), за евакуацію автомобіля з місця ДТП сплачено - 1590,00 грн. (а.с.57).

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон N 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відтак, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями 28, 29 Закону №1961-IV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року №6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі №359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

Судом встановлено, що сторонами у справі не оспорюється факт ДТП, вина відповідача та отримання позивачем від страховика суми страхового відшкодування у розмірі 129000,00 грн. Предметом спору є відшкодування моральної шкоди та недостатність, на думку позивача, суми страхового відшкодування для відновлення пошкодженого майна.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто, порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі №6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Оскільки вартість майнового збитку, завданого ТОВ "Інжбуд ЛТД" пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то із ОСОБА_1 , як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням.

Аналогічні по суті висновки, викладено Верховним Судом у постановахвід 14 лютого 2018 року у справі N 754/1114/15-ц (провадження №61-1156св 18), від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц (провадження N 61-20762св18), від 17 жовтня 2019 року у справі №370/2787/18 (провадження №61-11244св19), від 30 жовтня 2019 року у справі №753/4696/16-ц (провадження №61-30908св18), від 21 лютого 2020 року у справі №755/5374/18 (провадження № 61-14827св19) тавід 22 квітня 2020 року у справі №756/2632/17 (провадженняN 61-12032св19).

Відносини між ОСОБА_1 та ТДВ СК "Альфа-Гарант"", яким було застраховано автомобіль "Шевроле", д.н.з НОМЕР_1 регулюються умовами, визначеними в договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та Закону №1961-IV, яким зокрема передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу страховиком відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Крім того, полісом страхування №200135249, передбачено франшизу в сумі 1000,00 грн.

За таких обставин саме ОСОБА_1 , як особа винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити ТОВ "Інжбуд ЛТД" таку різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Визначаючи розмір відшкодування майнової шкоди, який підлягає стягненню із ОСОБА_1 , на користь ТОВ "Інжбуд ЛТД" суд приймає за основу звіт про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного засобу "Сузукі", д.н.з. НОМЕР_2 , складеного експертом-оцінювачем Василенком В.І. , згідно якого вартість матеріального збитку становить 145754,87 грн. Страховиком здійснено виплату в розмірі 129000,00 грн. (а.с. 68).

Таким чином розмір відшкодування майнової шкоди, який підлягає стягненню із ОСОБА_1 , на користь ТОВ "Інжбуд ЛТД" становить 16754,87 грн. (145754,87 -129000,00). Також позивачем сплачено та належним чином доведено сплату витрат за складанням звіту сплачено 2700,00 грн. та витрати в розмірі 1590,00 грн. - за евакуацію автомобіля з місця ДТП, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Що стосується вимог за понесення витрат на правову допомогу, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

В обгрунтування понесених витрат, пов`язаних з розглядом справи, в розмірі 6000,00 грн., надано до суду Договір про надання правової допомоги за №ПД-05/20 від 24.11.2020 р., Додаткова угода № 1 до договору про надання правової допомоги за №ПД-05/20 від 24.11.2020 р., від 24.11.2020 р., акт про надання послуг № 4 від 04.12.2020 року та акт про надання послуг № 8 від 18.12.2020 року, копії квитанцій в загальному суму 6000,00 грн. (а.с. 59-67).

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК).

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами такої діяльності є надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Як вбачається з акту про надання послуг № 4 від 04.12.2020 року та акту про надання послуг № 8 від 18.12.2020 року, останні складено на підставі Договіру про надання правової допомоги за №ПД-05/20 від 24.11.2020 р. та додаткової угода № 1 до договору про надання правової допомоги за №ПД-05/20 від 24.11.2020 р., за представництво у Святошинському районному суді м. Києва по справі з адміністративного правопорушення, за які сплачено витрати за правову допомогу в розмірі 6000,00 гр.

Таким чином встановлено, що витрати на правничу допомогу не пов`язані з розглядом даної справи, а тому вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Питання судових витрат пов`язвних зі сплатою судового збору вирішити у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 22, 23, 988, 1167, 1188, 1194 Цивільного кодексу України, ст. 13, 33, 130, 133, 141, 247, 279 ЦПК України, ст.ст. 22, 28, 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ТОВ "Інжбуд ЛТД" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті ДТП, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Інжбуд ЛТД" на відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 19.10.2020 року - 16 754,87 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270,00 грн, витрати за проведення еспертного дослідження в розмірі 2700,00 грн., витрати в розмірі 1590,00 грн. - за евакуацію автомобіля з місця ДТПа всього разом 23 314,87 грн. ( двадцять три тисячі триста чотирнадцять гривень вісімдесят сім копійок).

В задоволенні інших вимог, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів шляхоч подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Зазначити дані позивача: ТОВ "Інжбуд ЛТД", , місцезнаходження: м. Київ, вул. М.Донця, 2-А, кв. 62;

Зазначити дані відповідача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Бабич Н.Д.