ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/68/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №704/903/20 Категорія: 310000000 Фролов О. Л.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Вініченка Б.Б., Бондаренка С.І., Новікова О.М.

за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргуОСОБА_1 на ухвалу Тальнівського районного суду Черкаської області від 26 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан», третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Степанович та приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Роман Васильович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №47322, вчинений приватним нотаріусом Гораєм О.С. від 16.09.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Мілоан» заборгованості в розмірі 28405 грн.

22 жовтня 2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом №47322, вчинений приватним нотаріусом Гораєм О.С. від 16.09.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Мілоан» заборгованості у розмірі 28405 грн у виконавчому провадженні №63196845, що перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича, до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису нотаріуса про стягнення з неї заборгованості, приватний виконавець Клименко Р.В. виніс наступні постанови:

-постанова про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 2840, 50 грн дата винесення 05.10.2020 року;

-постанова про розмір мінімальних витрат в сумі 669 грн дата винесення 05.10.2020 року;

-постанова про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника дата винесення 15.10.2020 року.

Відкриття виконавчого провадження зумовлює примусове звернення стягнення на доходи позивача, а тому невжиття такого заходу забезпечення позову ускладнить поновлення прав позивача у разі задоволення позову.

Ухвалою Тальнівського районного суду Черкаської області від 26 жовтня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що з поданої заяви вбачається, що заявлений позивачем вид забезпечення позову за змістом є тотожним задоволенню заявлених позовних вимог, та фактично є вирішенням спору по суті. Крім того, обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, будь-яких об`єктивних причин, які свідчать про ймовірність невиконання рішення суду в подальшому або ускладнення його виконання, заявник не зазначає.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, вважаючи її необґрунтованою та прийнятою з порушенням норм матеріального права, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просила її скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її заяву.

Указує, що не погоджується із висновком суду в частині того, що вид забезпечення позову є тотожним задоволенню заявлених позовних вимог, оскільки метою позовної заяви є визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а метою заяви про забезпечення позову зупинення стягнення із заробітної плати та пенсії.

Невжиття заходів забезпечення позову у даній справі може істотно ускладнити поновлення прав позивача у разі задоволення позовних вимог.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Судова колегія, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення не відповідає.

Судом встановлено, що 16 вересня 2020 року приватним нотаріусом Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис № 47322 про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Мілоан» у розмірі 28405 грн.

22 жовтня 2020 року ОСОБА_1 подала позов до ТОВ «Мілоан», третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Степанович та приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Роман Васильович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

05 жовтня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименком Р.В. відкрито виконавче провадження №АСВП 63196845, боржником в якому є ОСОБА_1 , стягувачем - ТОВ «Мілоан».

В ході здійснення виконавчих дій приватним виконавцем було винесено ряд постанов, а саме: постанова про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 28405 грн; постанова про розмір мінімальних витрат в сумі 669 грн; постанова про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника.

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Згідно із частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні відповідності заходів забезпечення позову позовним вимогам слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Колегія суддів вважає, що є обґрунтовані підстави для зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, що перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Р.В., оскільки такий спосіб забезпечення позову прямо передбачений чинним законодавством та є співмірним із заявленими позовними вимогами. У разі невжиття заходів забезпечення позову у зазначений спосіб, матиме місце виконання виконавчого напису нотаріуса, який може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню у судовому порядку.

Враховуючи, що 05 жовтня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименком Р.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису № 47322, виданого 16 вересня 2020 року про стягнення заборгованості, а позивач оскаржує такий виконавчий напис в судовому порядку шляхом подання позову про визнання його таким, що не підлягає виконанню, через те, що вважає його вчиненим з порушенням норм чинного законодавства, - існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких вона звернулася до суду.

Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена із порушенням норм процесуального законодавства, тому підлягає скасуванню в порядку ст. 376 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Тальнівського районного суду Черкаської області від 26 жовтня 2020 року - скасувати та постановити нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення за виконавчим написом №47322, вчинений приватним нотаріусом Гораєм О.С. від 16 вересня 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» заборгованості в розмірі 28405 грн у виконавчому провадженні №63196845, що перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича, до набрання законної сили судового рішення у даній справі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 січня 2021 року.

Судді