Справа № 464/4601/20
пр.№ 2-о/464/19/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2021 Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого - судді Горбань О.Ю.,

секретаря судових засідань Бігун Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу в порядку

окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Львівська міська рада про встановлення факту належності документів, в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 21.08.2020 звернулась в суд з заявою про встановлення факту належності ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтва про право власності на квартиру № НОМЕР_1 від 22 серпня 1995 року, виданого Львівською міською радою. Обгрунтовує заяву тим, що її дядько ОСОБА_2 11.12.2019 склав заповіт, яким належну йому на праві приватної власності частину квартири АДРЕСА_1 заповів їй, заявниці по справі. ІНФОРМАЦІЯ_1 її дядько помер і вона в січні 2020 року звернулась в Шосту львівську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Розглянувши представлені нею документи нотаріус встановив, що ім`я померлого " ОСОБА_2 ", а у свідоцтві про право власності на квартиру № НОМЕР_1 від 22.08.1995 зазначено" ОСОБА_3 ". Така розбіжність у документах призводить до того, що вона, як спадкоємець не може оформити спадкових прав, після смерті спадкодавця ОСОБА_3 . Просить в судовому порядку встановити факт належності свідоцтва про право власності на квартиру.

Ухвалою суду від 26.08.2020 прийнято заяву до розгляду.

Ухвалою суду від 11.11.2020 постановлено ухвалу про витребування доказів.

В судове засідання заявниця не з`явилась, від представника заявниці ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, заяву підтримує в повному обсязі та просить таку задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Львівської міської ради Синьовський Б.В., в судовому засіданні 11.11.2020 заяву заперечив, оскільки жодних доказів про ставлення до заяви іншого співвласника ОСОБА_5 суду не надано. В судове засідання 18.01.2020 не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Суд, дослідивши зібрані по справі письмові докази, вважає, що заява про встановлення факту належності підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно положень п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

У постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.

Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючих документів можуть подавати спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народився у селищі Поморяни Золочівського району Львівської області. Зареєстрований у АДРЕСА_2 .

Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру № НОМЕР_1 від 22 серпня 1995 року, вбачається, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 , ОСОБА_5 .

З копії заповіту вбачається, що 11.12.2019 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зробив розпорядження, про те, що належну йому на праві власності частину квартири АДРЕСА_1 він заповідає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказаний заповіт посвідчений державним нотаріусом Шостої львівської державної нотаріальної контори Горонною І.С. (а.с.6).

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 30 грудня 2019 року Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 68 років помер ОСОБА_2 (а.с.5).

З`ясовано, що в січні 2020 року заявниця ОСОБА_1 звернулася до Шостої львівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті свого дядька спадкодавця ОСОБА_3 , однак державним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з розбіжностями в написанні імені спадкодавця в правовстановлюючих документах.

Отже, перевіряючи зібрані по справі докази, судом встановлено, що у свідоцтві про смерть, згідно паспортних даних та у свідоцтві про право власності ім`я ОСОБА_2 зазначено не вірно і замість ОСОБА_2 значиться ОСОБА_2 , тоді як це одна і та ж сама особа. З пояснень представника заявниці вбачається, що ця невідповідність в імені виникла після отримання ним нового паспорта.

Таким чином, оскільки станом на момент видачі свідоцтва про право власності органами Львівської міської ради помилка допущена не була, разом з тим, станом на даний час існує розбіжність в імені ОСОБА_2 в паспорті та в правовстановлюючому документі, що об`єктивно створює незручності, позбавляє заявницю у виникненні її спадкових праві і усунути таку можливо лише в судовому порядку, а тому суд приходить до переконання, що заява є підставною та підлягає до задоволення.

Факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки через розбіжність у написанні імені її дядька позбавляє її можливості оформити спадкові права.

З врахуванням вищенаведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених заявницею в заяві, які не суперечать іншим зібраним у справі доказам, а доводи представника заінтересованої особи, з яких він заперечує заяву не заслуговують на увагу суду.

Керуючись ст.ст. 81, 89, 259, 263-265, 268, 294, 315, 319 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , правовстановлюючого документа - Свідоцтва про право власності на квартиру № НОМЕР_1 від 22 серпня 1995 року, виданого Львівською міською радою, за адресою: АДРЕСА_2 , на праві спільної сумісної власності з ОСОБА_5 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Сихівський районний суд м.Львова до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення суду виготовлено та підписано 18.01.2021.

Суддя О.Ю.Горбань