Номер провадження 2/754/689/21
Справа №754/5070/20
РІШЕННЯ

Іменем України

13 травня 2021 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого - судді Галась І.А.,

при секретарі Конончук К.

за відсутності сторін

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

29 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та утримання неповнолітньої дитини,

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 26.07.2019 у справі №754/10819/19 видано судовий наказ про стягнення аліментів для утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 у розмірі 50 % прожиткового мінімуму та не більше ніж 10 встановлених прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, виконавче провадження відкрито за номером 59884091. Відповідач аліменти не сплачує. Позивачка з донькою є внутрішньо переміщеними особами та працює касиром, оплачує оренду житла та повністю забезпечує дитину.. Через карантинні обмеження матеріальне становище позивача погіршилось, тому вона вважає, що сума 3500,00грн. є достатньою та пропорційною, враховуючи, що основні витрати залишаються за нею. Вважає, що стан здоров`я та матеріальне становище Відповідача дозволяє йому утримувати свою дитину.Відповідач не має інших аліментних зобов`язань. На підставі викладеного позивач просить суду змінити стягнення аліментів на суму 3 500 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 30 квітня 2020 року відкрито провадження в справі, визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено судове засідання.

У судові засідання позивач не з`явилась, відповідач до суду не з`являвся, не подав відзиву на позовну заяву, при цьому належним чином повідомлявся про розгляд справи в суді.

Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав та не повідомив причини його неподання, а також те, що зі сторони позивача не надійшло заперечень щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, між сторонами 01.09.2012 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу виданим Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області Серії НОМЕР_1 .

Сторони від шлюбу мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження виданого Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області серії НОМЕР_2 , в якому батьком вказаноОСОБА_2 , а матір`ю -ОСОБА_1 .

26.07.2019 Деснянського районного суду міста Києва у справі №754/10819/19 видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 аліментів для утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 в розмірі 50 % прожиткового мінімуму та не більше ніж 10 встановлених прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку починаючи з 23.07.2019.

Шлюб між сторонами розірвано Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 17.03.2020 у справі №754/10422/20.

В обґрунтування позову, позивач зазначає, що на даний час спільна неповнолітня донька потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно ч.1 ст.122 Сімейного Кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя.

Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а тому, у зв`язку із покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.

Судом об`єктивно встановлено, що після винесення рішення суду про стягнення аліментів, у зв`язку із збільшенням вікових потреб дітей, зростанням цін, витрати, які несе позивачка на їх утримання, значно перевищують розмір сплачуваних відповідачем аліментів, в зв`язку з чим матеріальне становище отримувача аліментів погіршується.

У спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Частиною 1 ст.182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

Суд враховує, що обов`язок по доказуванню позовних вимог, їх розміру, та по доказуванню тих обставин, на які позивач посилається в обґрунтування позовних вимог, покладається саме на позивача, і не може перекладатись на відповідача обов`язок по спростуванню доводів позивача. Доказів щодо майнового стану та доходів відповідача позивач не надав.

Суд враховує, що відповідач є працездатною особою і має доходи; він не має інших неповнолітніх дітей, осіб, на утримання яких з нього були б стягнуті аліменти.

З огляду на вказане, приймаючи до уваги принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо утримання дитини, враховуючи матеріальне становище платника аліментів та матеріальне становище утримувача аліментів, суд вважає за можливе задовольнити позов частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 3 500,00 грн. щомісячно.

Керуючись ст. 2-13, 76-83, 133, 263, 265, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів визначений судовим наказом Деснянського районного суду міста Києва № 754/10819/19 від 26 липня 2019 року та стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Луганськ, РНОКПП НОМЕР_3 , ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти в розмірі 3500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлено 31.05.2021 року.

Суддя: