Справа № 243/3086/21
Провадження № 2/243/1337/2021
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 травня 2021 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого судді Фаліна І.Ю.,
секретаря судового засідання Глух А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи таким, що втратив право користування житловим приміщенням,
До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернулись з позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що вони є власниками на праві спільної сумісної власності квартири АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_3 є колишнім чоловіком позивача ОСОБА_2 та зареєстрований в належній позивачам квартирі, але з лютого 2020 року по теперішній час не мешкає у ній. Оскільки відповідач зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 , яка належить позивачам, вони вимушені нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг.
Просять суд визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
В судове засідання позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з`явились, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги просили задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечували.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути дану справу в заочному порядку на підставі наявних доказів, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до Свідоцтва про право власності від 11 жовтня 2001 року, позивачам на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_2 .
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивачі є власниками квартири, право користування якою просить позбавити відповідача, інші власники на теперішній час відсутні.
Відповідно до Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 09.01.2015 року Виконавчим комітетом Кириківської селищної ради Великописарівського районну Сумської області, актовий запис № 01, ОСОБА_3 є чоловіком ОСОБА_2 .
15 жовтня 2020 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області винесено заочне рішення про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Відповідач по справі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , про що свідчить Довідка № 11-11/0801/569, видана 12.03.2021 року Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради.
Відповідач в даній квартирі не проживає з лютого 2020 року, що підтверджується Актом № 4127 від 23.03.2021 року складеним комісією в складі: старшого майстера Землянської О.Т., Депутата Миколаївської міської ради 8 скликання 2 округу - Карасьовим Ю.І. у присутності сусідів: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності.
Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право користування даним житлом у випадку відсутності члена сім`ї без поважних причин більш ніж один рік, якщо інше не встановлено угодою між ним та власником житла або законом.
Отже, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є власниками квартири, право користування якою просять позбавити відповідача; відповідач ОСОБА_3 не проживає в квартирі без поважних причин з лютого 2020 року, у зв`язку з чим суд доходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 обґрунтовані та підлягають задоволенню.
При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, не скористалася своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 263-265, 280 ЦПК України, ст. 150 ЖК України, ст.ст. 317, 319, 405 ЦК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи таким, що втратив право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду І.Ю. Фалін

Донецької області