22-ц/804/1642/21
263/4368/21

П О С Т А Н О В А

Іменем України

Єдиний унікальний номер 263/4368/21

Номер провадження 22-ц/804/1642/21

26 травня 2021 року місто Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Лопатіної М.Ю.

суддів Баркова В.М., Пономарьової О.М.

за участю секретаря Сидельнікової А.В.,

сторони:

заявник ОСОБА_1

заінтересовані особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал», приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Горелик Євген Борисович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 23 квітня 2021 року, постановлену у складі судді Кияна Д.В.,-

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст вимог заяви

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про забезпечення позову до його подання, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» (надалі: ТЗОВ «ФК «Кредит-Капітал»), приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Горелик Є.Б., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький І.В.

Заява мотивована тим, що 04 січня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. вчинено виконавчий напис № 532 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» (надалі: ТОВ «МІЛОАН»), правонаступником всіх прав та обов`язків якого за договором про відступлення прав вимоги №36-МЛ від 20 серпня 2019 року є ТЗОВ «ФК «Кредит-Капітал», заборгованості за кредитним договором у розмірі 15 380,00 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Горелика Є.Б. від 12 лютого 2021 року відкрито виконавче провадження № 64499068 з примусового виконання вказаного виконавчого напису. В рамках даного виконавчого провадження приватний виконавець 21 лютого 2021 року виніс постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи боржника. З метою виконання вказана постанова була скерована за місцем роботи заявниці - до Виконавчого комітету Маріупольської міської ради. З огляду на те, що ОСОБА_1 має намір оскаржити в судовому порядку виконавчий напис, на підставі якого відкрито виконавче провадження, а також оскільки існує реальна вірогідність проведення утримання коштів з її заробітної плати та подальшого накладення арештів на її банківський рахунок та списання з нього коштів, тому невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису може суттєво ускладнити виконання рішення в майбутньому, в разі його винесення на користь заявниці.

З урахуванням наведеного, ОСОБА_1 просила вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення виконання виконавчого напису № 532, виданого 04 січня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. про стягнення з неї на користь ТОВ «МІЛОАН», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за договором про відступлення прав вимоги №36-МЛ від 20 серпня 2019 року є ТЗОВ «ФК «Кредит-Капітал», заборгованості за кредитним договором у розмірі 15 380,00 грн.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 23 квітня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволені заяви, місцевий суд виходив з того, що зупинення стягнення на підставі виконавчого напису є підміною рішення суду, оскільки у разі задоволення заяви про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, позивачкою буде досягнута мета позовної заяви про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, без розгляду справи по суті.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі заявниця, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила ухвалу суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким вжити заходи забезпечення позову.

Скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував можливість передчасного стягнення з заявниці грошових коштів на підставі виконавчого напису, який вона оскаржує у судовому порядку, тому зупинення стягнення на підставі даного виконавчого документа, є видом забезпечення позову, який є співмірним із заявленими позовними вимогами, має тимчасовий характер і діє до виконання рішення суду, яким закінчиться розгляд справи по суті.

Доводи і заперечення інших учасників справи.

Заінтересовані особи своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

Заявниця та представники заінтересованих осіб в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржене судове рішення не відповідає зазначеним вимогам закону.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Гореликом Є.Б. від 12 лютого 2021 року відкрито виконавче провадження №64499068 за виконавчим написом №532, який виданий 04 січня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршицьким І.В. про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «МІЛОАН», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за договором про відступлення прав вимоги №36-МЛ від 20 серпня 2019 року є ТЗОВ «ФК «Кредит-Капітал», заборгованості за кредитним договором у розмірі 15 380,00 грн. (а.с 13).

Відповідно до постанови від 21 лютого 2021 року, тим же приватним виконавцем у виконавчому провадженні №64499068 звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що отримує дохід у Виконавчому комітеті Маріупольської міської ради Донецької області. Також постановлено здійснювати відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства на користь стягувача у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу у розмірі 17 747 грн, зобов`язано підприємство здійснювати відрахування із заробітної плати боржника і перераховувати кошти у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено - до десятого числа місяця, наступного за місяцем за який здійснюється стягнення.(а.с 14).

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції, та застосовані норми права.

Згідно з частинами першою, другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 6 частини першої статті 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з частиною десятою статті 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні відповідності заходів забезпечення позову позовним вимогам слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, держава Україна несе обов`язок перед заінтересованими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і в пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004, в якому зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема, і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у пункті 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

З огляду на те, що 21 лютого 2021 року приватним виконавцем, на виконання виконавчого напису № 532, виданого 04 січня 2021 року, який у судовому порядку оскаржує ОСОБА_1 , звернуто стягнення на доходи заявниці, - існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав заявниці (у разі задоволення її позову), за захистом яких вона звернулась до суду.

Наведений захід забезпечення позову відповідає вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову і спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову. Невжиття таких заходів забезпечення позову призведе до неможливості виконання судового рішення і виникнення між сторонами у справі конфліктних ситуацій.

До такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року в справі № 285/2445/18 (провадження № 61-45537св18) та у постанові від 16 вересня 2020 року в справі № 344/6384/18 (провадження № 61-2347св19) в подібних правовідносинах.

Отже, обраний заявницею спосіб забезпечення позову відповідає його меті та завданням цивільного судочинства.

З урахуванням наведеного, місцевий суд дійшов помилкового висновку про те, що заходи забезпечення позову, які просила застосувати заявниця, є тотожними задоволенню її позовних вимог про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки при цьому спір по суті не вирішується.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно п.4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення суду повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскаржена ухвала суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 367, 374,376,381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 23 квітня 2021 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

На час розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Горелик Євген Борисович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, зупинити виконання виконавчого напису № 532, виданого 04 січня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН», правонаступником всіх прав та обов`язків якого, за договором про відступлення прав вимоги №36-МЛ від 20 серпня 2019 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал», заборгованості за кредитним договором у розмірі 15 380,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст.389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Судді:

Повний текст постанови складено 26 травня 2021 року.

Суддя: