РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

м. Кремінна

27 травня 2021 року Справа № 414/810/21 Провадження № 2/414/289/2021

Кремінський районний суд Луганської області у складі:

головуючої судді Тесленко І.О.,

за участі секретаря судового засідання Горбаньової Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кремінна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (місцезнаходження: 08200, Київська область, м. Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, будинок 9А, офіс 204, ), треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Мала Житомирська, 6/5), Первомайський міський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (місцезнаходження: 92900, Луганська область, Сєвєродонецький район, м. Кремінна, пл. Красна, 20, ), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», треті особи: приватний нотаріус Остапенко Євген Михайлович, Первомайський міський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позивач обґрунтовує вимоги тим, що на початку квітня 2021 року вона отримала постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №64766102 від 12.03.2021 року щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М.№24538 від 16.11.2020 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості в розмірі 22143,47 грн. Позивач зазначає, що виконавчий напис №24538 від 16.11.2020 р. вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок, неправомірне виконавче провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису, а саме, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону. Позивач зазначає, що у неї відсутні будь-які взаємовідносини з ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ». З огляду на зазначене, позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №24538 від 16.11.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. щодо стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості в розмірі 22143,47 грн.

19 квітня 2021 року судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі і призначення до судового розгляду в порядку спрощеного провадження.

Інші процесуальні дії не вчинялися.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву у якій просила розглянути справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» представника в судове засідання не надіслав, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв або клопотань на адресу суду про відкладення судового розгляду або розгляд справи за його відсутності не надсилав.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надіслав письмові пояснення, в яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Пояснення мотивує тим, що 16 листопада 2020 року до нього звернувся директор ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» із заявою про вчинення виконавчого напису, до якої додав договір про відкриття банківського рахунку №06397/0004XSGF від 05.04.2013 року, вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань від 19.10.2020 року, повідомлення про відступлення право грошової вимоги від 19.10.2020 року, виписку з рахунка ОСОБА_1 із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором №06397/0004XSGF від 05.04.2013 року, договір факторингу №18102020-ФК від 18.10.2020 року та додаток до вказаного договору. Тобто, для вчинення виконавчого напису стягувачем було надано усі необхідні документи. Щодо твердження позивача про відсутність договорів з відповідачем зазначив, що 22 лютого 2018 року між ТОВ «Фінансова компанія «Сіті-Фінанс» та ПАТ «Платінум Банк» було укладено договір факторингу №79 про відступлення права вимоги за кредитним договором №06397/0004XSGF від 05.04.2013 року; 15 жовтня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Сіті-Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» було укладено договір факторингу №1/ПТБ про відступлення права вимоги за кредитним договором №06397/0004XSGF від 05.04.2013 року; 18 жовтня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» було укладено договір факторингу №18102020-ФК про відступлення права вимоги за кредитним договором №06397/0004XSGF від 05.04.2013 року. Таким чином, з 18 жовтня 2020 року ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло право вимоги за вказаним кредитним договором. Виконавчий напис вчинено ним відповідно до закону, на підставі п. 2 Постанови КМУ від 29.06.1999 року №1172. Доказів до письмових пояснень приватний нотаріус Остапенко Є.М. суду не надав.

Третя особа Первомайського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Я. Лисенкоу судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, нгадала суду заяву, в якій просила розглянути справу без участі представника.

У зв`язку із повторною неявкою в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений про проведення судового засідання, та від якого не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності, причини неявки ним не повідомлені, відзиву на позов на подано, а позивач не заперечувала проти вирішення справи у заочному порядку, розгляд справи здійснювався за відсутності відповідача на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України за наявними у справі доказами (у заочному порядку), про що судом була постановлена ухвала без виходу до нарадчої кімнати, та у порядку частини п`ятої статті 259 Цивільного процесуального кодексу України занесена до протоколу судового засідання.

У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи, в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин, дійшов наступних висновків.

12 березня 2021 року в.о. начальника Первомайського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Я. Лисенко винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №64766102, щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М.№24538 від 16.11.2020 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості в розмірі 22143,47 грн. (а.с. 12-13).

Відповідно до постанови в.о. начальника Первомайського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Я. Лисенко від 05 квітня 2021 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, у виконавчому провадженні ВП №64766102 звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , які остання отримує у Відокремленому підрозділі шахта «Тошківська» ДП «Первомайськвугілля».

Інших доказів суду не надано.

Оскільки виконавчий напис знаходиться на виконанні у Первомайському міському відділі державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), який розташований за адресою: 92900, Луганська область, Сєвєродонецький район, м. Кремінна, пл. Красна, 20,суд вважає, що позивачем дотримані вимоги підсудності згідно ч. 12 ст. 28 ЦПК України.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про нотаріат» від 2 вересня 1993 року № 3425-XII, нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» від 2 вересня 1993 року № 3425-XII та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»), зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (надалі - «Порядок вчинення нотаріальних дій», «Порядок»).

Згідно статті 87 Закону України «Про нотаріат» від 2 вересня 1993 року № 3425-XII, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» від 2 вересня 1993 року № 3425-XII визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису, затвердженого Наказом МЮУ від 22.02.2012 № 296/5, стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 . При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону «Про нотаріат» від 2 вересня 1993 року №3425-XII передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат» від 2 вересня 1993 року №3425-XII). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» від 2 вересня 1993 року № 3425-XII, захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17 і суд вважає за необхідне застосовувати його при розгляді даної справи.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» не надано суду будь-яких документів на підтвердження наявності безспірної заборгованості та наявності права на таку заборгованість у зв`язку з відступленням права вимоги. Зазначений відповідач самоусунувся від надання такої інформації.

Також, суд звертає увагу на те, що відповідачем ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» не було надано будь-яких документів, що підтверджували б направлення повідомлення боржнику про необхідність сплатити заборгованість, а тому немає підстав вважати, що позивач був повідомлений про наявність заборгованості перед ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ».

Так, згідно п. 3.1 Глави 16 Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи:

- якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем;

- за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Суд не приймає до уваги доводи приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М., викладені ним у письмових поясненнях, щодо наявності у нього в розпорядженні всіх необхідних документів для вчинення виконавчого напису, оскільки жодного доказу на підтвердження своїх доводів Остапенком Є.М . суду не надано.

Позивач вказала, що відповідач взагалі не повідомляв її про наявність будь-якого боргу перед ним. Відповідачем протилежного не доведено. Таким чином, є спір щодо наявного боргу та суб`єктного складу правовідносин.

Суду стягувачем та нотаріусом не було надано інформації щодо дотримання строків вчинення виконавчого напису.

Вказані норми п. п. 2.3, 3.1 Порядку забезпечують дотримання прав боржників мати змогу до вчинення виконавчого напису подати свої можливі заперечення, а також - забезпечення вчинення виконавчого напису в межах загального трирічного строку позовної давності. Однак після спливу цього строку і до вчинення виконавчого напису нотаріусом відповідач ніяких заяв про спірний характер вимог кредитора - не подавав.

За таких обставин наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки між сторонами існує спір щодо наявності кредитних правовідносин.

При вирішенні справи суд приймає до уваги правову позицію, яка викладена у постанові судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 14.08.2019 року справа № 519/77/18 провадження № 61-10311св19, згідно якої спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа.

Таким чином, ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» є належним відповідачем у даній справі, а тому суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису №24538, вчиненого 16.11.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., щодо стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості в розмірі 22143,47 грн. підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Понесення позивачем судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 908,00 грн. підтверджується квитанцією №8736 від 09.04.2021 р. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат у вигляді судового збору у розмірі 908,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 141, 209, 212-215, 329-333 ЦПК України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Первомайський міський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню- задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №24538, вчинений 16.11.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичемщодо стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 , на користь стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості в розмірі 22143,47 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (місцезнаходження: 08200, Київська область, м. Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, будинок 9А, офіс 204, ) на користь ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у вигляді судового збору в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Кремінський районний суд Луганської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Тесленко