Провадження № 6/947/285/21
УХВАЛА

24.05.2021

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого - судді Луняченка В.О. ,

За участю

представника заявника адвоката Трусова А.С.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа, таким що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду звернувся ОСОБА_1 із заявою про визнання виконавчого листа виданого Київським районним судом м. Одеси 04.12.2020 року по справі №520/10197/19 про збільшення розміру аліментів , які стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , таким що не підлягає виконанню.

Обґрунтовуючи вимоги звернення заявник посилається на те, що згідно виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа №1512/10777/12 виданого Київським районним судом м. Одеси 21.03.2014 року з нього на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , а тому виданий 14.12.2020 року ще один виконавчий лист про стягнення аліментів з того самого боржника в інтересах того ж самого стягувача приведе до подвійного стягнення аліментів, що є неприпустимим а тому новий виконавчий лист було видано помилково, що є підставою для визнання його таким що не підлягає виконанню.

Від приватного виконавця надано копія виконавчого провадження №63973056 по виконанню виконавчого листа №520/10197/19 виданого Київським районним судом 04.12.2020 року а також відзив в якому приватний виконавець заперечує проти задоволення зави та вважає що виконавчий лист №520/10197/19 виданий законно і повинен виконуватись саме він а не інший виконавчий лист.

Як встановлено судом 21.03.2014 року Київським районним судом було видано виконавчий лист по справі №1512/10777/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 600 гривень щомісячно. На підставі даного виконавчого листа 06.06.2014 року відкрито виконавче провадження №43781866.

16.10.2020 року Одеській апеляційний суд постановою у справі №520/10197/19 змінив рішення Київського районного суду від 05.02.2020 року , збільшив розмір аліментів на утримання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнувши з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 з 16.10.2020 року і до досягнення дитиною повноліття аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На підставі даного рішення 04.12.2020 року Київським районним судом м. Одеси було видано виконавчий лист який було подано до виконання приватному виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. та останній відкрив 21.12.2020 року виконавче провадження №63973056.

Одночасно із цим сам боржник подав до виконавчої служби яка виконує виконавчий лист №1512/10777/12 копію постанови Одеського апеляційного суду від 16.10.2020 року внаслідок чого у виконавчому провадженні №43781866було здійснено перерахунок розміру аліментів яки підлягають стягненню.

повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК ).

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК ).

У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Згідно вимог статті 432 ЦПК суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Ухвала суду за результатами розгляду заяви може бути оскаржена у порядку, встановленому цим Кодексом.

За змістом законодавства України, яким врегульовані питання звернення до виконання рішень суду ст. 431 ЦПК та ст. 26 Закону України « Про виконавче провадження» , у редакції чинної на грудень 2020 року, ( далі Закон №1404-VІІ ) право на виконання рішення суду шляхом звернення виконавчого листа до виконання має стягувач, або суд у визначених Законах випадках.

Саме стягувач має право вибору звернення до якої виконавчої служби (при можливої альтернативності ) та яких способом здійснити.

У рішенні суду від 16.10.2020 року ( постанова апеляційного суду згідно вимог ст.. 258 ЦПК є одним із видів судового рішення ) зазначено не лише про зміну способу стягнення аліментів а і про стягнення визначених аліментів, а тому на підставі такого рішення стягувач має право отримати виконавчий лист.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачається, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Як відзначив Європейський суд з прав людини, з огляду на "визначне місце", яке посідає право на справедливий судовий розгляд у демократичних суспільствах, його обмежене тлумачення не відповідатиме об`єктові та цілям статті 6. Щодо сфери дії статті, то вона не обмежується лише судовими слуханнями, адже відповідно до Конвенції, весь процес взагалі повинен відповідати критеріям справедливості.

Стаття 6 розповсюджує свою дію і на стадію виконання судового рішення. У своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини нагадує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї із сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинно розглядатися як невід`ємна частина "процесу" в розумінні статті 6 Конвенції. ("Іммобільяре Саффі" проти Італії" , 22774/93, 28.07.1999, § 63; рішення Горнсбі проти Греції від 19.03.1997, § 40.)

А тому отримавши такий виконавчий документ стягувач отримала права на його звернення до виконання у спосіб обраний нею подання виконавчого документа до вже існуючого виконавчого провадження або до іншого суб`єкту визначеному законом про виконавче провадження.

Враховуючи вищенаведене судом не вбачається що виконавчий лист по виконанню судового рішення по справі №520/10197/19 виданий 04.12.2020 року Київським районним судом м. Одеси було видано помилково.

При цьому саме у зв`язку із зверненням боржника до виконавчої служби із наданням їй нового виконавчого документа ( постанови апеляційного суду ) , на підставі якого було змінено розмір аліментів, який не мав на це повноваження а виконавець, враховуючи що даний розмір було змінено в рамках іншої цивільної справи мав право здійснювати подібну зміну розміру лише за згодою стягувача, виявились два виконавчих провадження по стягнення аліментів на підставі постанови Одеського апеляційного суду по справі №520/10197/19 від 16.10.2020 року.

Вищевикладене свідчить що відсутні підстави для визнання виконавчого листа виданого Київським районним судом м. Одеси 04.12.2020 року по справі №520/10197/19 таким що не підлягає виконанню.

Одночасно судом роз`яснюється що за для усунення порушення прав боржника в нього виникає право звернення до суду із заявою про визнання виконавчого листа №1512/10777/12 виданого Київським районним судом м. Одеси 21.03.2014 року таким що не підлягає виконанню з підстав припинення обов`язку його подальшого виконання, або звернення із заявою до самої виконавчої служби на виконанні якої знаходиться виконавче провадження №43781866 про закриття виконавчого провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258-261,353,354,432 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволені заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа виданого Київським районним судом м. Одеси 04.12.2020 року по справі №520/10197/19 про збільшення розміру аліментів, які стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , таким що не підлягає виконанню.

Повний текст ухвали буде виготовлено протягом п`яти днів після проголошення вступної та резолютивної частині ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали виготовлений 28.05.2021 року.

Суддя Луняченко В. О.