печерський районний суд міста києва
УХВАЛ А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2021 р. Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Литвинової І. В.,

при секретарі судових засідань - Пітей О. Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві клопотання позивача про витребування доказів у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання кредиту,

ВСТАНОВИВ:

04 листопада 2020 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, для розгляду якої, у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), визначено суддю та передано, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою судді від 01 березня 2021 року у справі відкрито провадження та призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Одночасно із позовною заявою подано до суду клопотання про витребування в АТ «КБ «ПриватБанк» інформації про власника карткового рахунку № НОМЕР_1 та виписку щодо руху коштів по цьому рахунку за 04 січня 2020 року.

Суд, вивчивши клопотання та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні, з огляду на наступне.

Відповідно до положень статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані (у письмовій або електронній формі, речовими об`єктами, висновками експертів, показаннями свідків), на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною першою статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування тобто обставин, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини другої статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За змістом положень частини другої та четвертої статті 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У клопотанні заявник вказує, що на підтвердження виконання фінансовою установою зобов`язань за кредитним договором № 813416065 від 04 січня 2020 року Товариством було надано до суду електронну копію платіжного доручення (заяви) про перерахунок грошових коштів у сумі 5 750, 00 грн на картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 , відкритого в АТ КБ «ПриватБанк» із зазначенням ІD платежу: НОМЕР_2 . Посилаючись на поширення банківської таємниці на інформацію щодо руху коштів на банківському рахунку відповідача, заявник вказує, що Товариство не має можливості самостійно отримати виписку по цьому рахунку та надати її до суду як доказ, проте він надасть достеменно встановити факт отримання позичальником грошових коштів від фінансової установи.

Як вбачається з матеріалів справи, копія електронного документу - платіжне доручення (заява) на переказ та зарахування грошових коштів на банківську карту отримувача 04 січня 2020 року у розмірі 5 750, 00 грн, згідно з договором № 813416065 від 04 січня 2020 року, підписано за допомогою ЕЦП заступником керівника напрямку - директором департаменту банку 23 жовтня 2020 року Чаплінською М. В., виконано ПАТ КБ «ПриватБанк».

14 лютого 2019 року Велика Палата Верховного Суду, переглядаючи справу № 9901/43/19 (П/9901/43/19), ухвалила, що саме електронний цифровий підпис є головним реквізитом такої форми подання електронного доказу. Відсутність такого реквізиту в електронному документі виключає підстави вважати його оригінальним, а отже, належним доказом у справі.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постанові від 19 грудня 2018 року у справі № 226/1204/18, від 04 грудня 2018 року у справі № 2340/3060/18, від 23 листопада 2018 року у справі №813/1368/18, від 14 грудня 2018 року у справі № 804/3580/18. Отже, як оригінал, так і копія електронного документа обов`язково мають бути засвідченні ЕЦП.

Таким чином суд не має сумнівів у достовірності як доказу поданого платіжного доручення (заяви), а водночас і належності у контексті наявності інформації щодо предмета доказування.

Суд, вивчивши клопотання про витребування доказів, перевіривши матеріали справи, прийшов до висновку про його невмотивованість.

Керуючись ст.ст. 1-19, 43, 49, 81, 83, 84, 261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви про витребування доказів.

Ухвала, відповідно до частини другої статті 261 ЦПК України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею, та не підлягає оскарженню.

Суддя І. В. Литвинова