№ 207/292/15-ц
№ 4-с/207/4/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Юрченко І.М.

при секретарі: Сівачук А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кам`янське скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мойсеєнко Діани Петрівни,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська із скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мойсеєнко Діани Петрівни.

В обґрунтування своєї скарги заявник зазначив, що 16 квітня 2015 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ухвалено заочне рішення по справі 207/292/15-ц за позовом Публічного Акціонерного Товариства «Перший Український міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Про існування оскаржуваного рішення суду ОСОБА_1 дізналася 23.11.2020, коли через свого представника по довіреності ознайомилася із матеріалами справи.

Шляхом доступу через мережу Інтернет до відкритих даних Реєстру боржників та Автоматизованої системи виконавчого провадження, її представник - адвокат Редько С.М., дізнався про те, що у відношенні ОСОБА_1 знаходиться відкрите виконавче провадження №60781818, яке перебуває на примусовому виконанні приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області - Куземченко А.С., стан виконавчого провадження - «примусове виконання» та виконавче провадження №60217163, яке перебувало на примусовому виконанні у приватного виконавця Виконавчого округу м. Києва - Мойсеєнко Д.П., стан виконавчого провадження - «завершено».

05 грудня 2020 року адвокатом Редько С.М. на адресу офіційної електронної пошти вищезазначених приватних виконавців направлено запити з проханням надати інформацію про виконавчі провадження, які перебували у них на виконанні у відношенні ОСОБА_1

14 грудня 2020 року на адресу електронної пошти адвоката Редько С.М. надійшов лист вих.№1925 від приватного виконавця ВО м.Києва Мойсеєнко Д.П., до якого було долучено: копію постанови від 03.10.2019 про відкриття виконавчого провадження №60217163; копію виконавчого листа Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська по справі №207/292/15-ц виданого 09.06.2015р.; копію заяви про повернення виконавчого документа стягувачу; копію постанови від 15.10.2019р. про повернення виконавчого документа стягувачу. При цьому не було направлено документи, які запитувалися: заява стягувача про відкриття виконавчого провадження та додані до неї документи; докази поштового направлення та отримання постанови про відкриття на адресу боржника. Отримання даного листа підтверджується роздруківкою з електронної пошти адвоката Редько С.М.

16 грудня 2020 року на поштову адресу адвоката Редько С.М. надійшов лист від 15.12.2020р. №01-29/6795 від приватного виконавця ВО Дніпропетровської області Куземченко А.С. До даного листа було долучено: копію постанови від 04.12.2019р. про відкриття виконавчого провадження №60781818; супровідний лист до постанови; постанова від 04.12.2019р. про стягнення з боржника основної винагороди; супровідний лист до постанови; копія поштового конверту з номером відправлення: 660. При цьому не було направлено документи які запитувалися: заява стягувача про відкриття виконавчого провадження та додані до неї документи; виконавчий документ на підставі якого було відкрито виконавче провадження. З листа приватного виконавця а також постанови про відкриття виконавчого провадження вбачається, що виконавче провадження відкрито на примусове виконання виконавчого листа Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська по справі №207/292/15-ц виданого 09.06.2015 року.

Проаналізувавши зміст вищезазначених листів приватних виконавців та копії долучених документів скаржник дійшов наступних висновків щодо обставини справи.

По-перше: у приватного виконавця ВО Дніпропетровської області Куземченко А.С. та приватного виконавця ВО м. Києва Мойсеєнко Д.П. знаходилися виконавчі провадження з примусового виконання одного і того самого виконавчого документа - виконавчого листа Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська по справі №207/292/15-ц виданого 09.06.2015року.

По-друге: строк пред`явлення до виконання вищезазначеного виконавчого листа закінчився 28.04.2016 року, що унеможливлювало його примусове виконання та відкриття виконавчого провадження за ним понад установлені строки.

По-третє: діями приватного виконавця ВО м. Києва Мойсеєнко було грубо порушено норми ЗУ «Про виконавче провадження», що призвело до порушення прав скаржниці. Протиправність дій даного приватного виконавця полягає у тому, що вона протиправно вчинила дії по відкриттю виконавчого провадження №60217163 та винесла постанову про відкриття від 03.10.20219 року по виконавчому документу строк пред`явлення якого, на час відкриття ВП, сплив, що є підставою для повернення виконавчого документа стягувачу без виконання. Крім того, даний приватний виконавець протиправно відкрила виконавче провадження з порушенням територіальної юрисдикції, а саме: поза місцем мешкання боржника. Як вбачається із обставин справи такі дії приватного виконавця та стягувача були спрямовані виключно на протиправне переривання строку для пред`явлення виконавчого документа.

Отже, з норм ЗУ «Про виконавче провадження», на підставі яких повинна була діяти приватний виконавець при прийнятті рішення про відкриття виконавчого провадження, вбачається порушення нею вищезазначених правових норм, а саме - приватний виконавець протиправно вчинила дії по відкриттю виконавчого провадження №60217163 поза місцем мешкання боржника за виконавчим листом, строк пред`явлення за яким сплив.

Про порушення своїх прав, свобод та законних інтересів скаржник дізналася 14 грудня 2020 року, коли на адресу електронної пошти її представника надійшов лист приватного виконавця Мойсеєнко Д.П. за вихідним номером 1925 від 14.12.2020, що підтверджується роздруківкою із електронної пошти представника.

На підставі вищевикладеного просить суд: визнати протиправними дії приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Мойсеєнко Діни Петрівни, щодо відкриття виконавчого провадження № 60217163, та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №60217163 від 03.10.2019 р.

Представник скаржника у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності та відсутності ОСОБА_1 , зазначив, що вони скаргу підтримують та просять її задовольнити.

Державний виконавець виконавчого округу міста Києва Мойсеєнко Діана Петрівна у судове засідання не з`явилась, надала суду клопотання, в якому просила справу розглянути за її відсутності. В клопотанні пояснила, що проти скарги заперечує в повному обсязі. Виконавче провадження № 60217163, постанова про відкриття за яким оскаржується, закінчено 15.10.2019 року за заявою стягувача АТ «ПУМБ».

Представник стягувача Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» Посметна М.М. у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила справу розглянути за відсутності представника Банку та з врахуванням наданих АТ «ПУМБ» пояснень та підтверджуючих документів. Надала суду пояснення, в яких зазначила, що АТ «ПУМБ» вважає скаргу ОСОБА_1 безпідставною та такою, що ґрунтується на вибіркових доказах, що вводить в оману суд у зв`язку з чим задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Скаржник, оскаржуючи постанову про відкриття виконавчого провадження № 60217163 від 03.10.2019 р. взагалі не зазначає про існування постанови державного виконавця Баглійського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ Макаренко Д.С. про відкриття виконавчого провадження від 19.10.2015 р., що повністю спростовує доводи щодо пропуску строку пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Так 09.06.2015р. Баглійським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області було видано Банку виконавчий лист у справі № 207/292/15ц про стягнення на користь ПАТ «ПУМБ» кредитної заборгованості з ОСОБА_1 .

06.10.2015р. за заявою ПАТ «ПУМБ» № КНО-44.4.1/284 було направлено на адресу Баглійського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського МУЮ на примусове виконання виконавчий лист № 207/292/15ц про стягнення на користь ПАТ «ПУМБ» кредитної заборгованості з ОСОБА_1 .

19.10.2015р. державним виконавцем Баглійського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ Макаренко Д.С. було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа у справі № 207/292/15ц видного Баглійським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області 09.06.2015р.

19.10.2015р. постановою державного виконавця Баглійського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження було накладено арешт на все майно ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення.

26.10.2015р. державним виконавцем Баглійського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ було винесено Постанову про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1

30.03.2016р. державним виконавцем Баглійського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ було винесено Постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій.

Тобто пред`явленням Банком виконавчого документу на примусове виконання заявою від 06.10.15р. та постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання якого винесено 19.10.2015 у межах строку пред`явлення свідчить про його дотримання.

Виходячи з вищенаведеного та на підставі ч. 1, п. 1 ч. 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», враховуючи, що виконавчий документ знаходився на примусовому виконанні у Баглійському ВДВС, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання не закінчився та стягувачем не порушений.

В подальшому виконавчий лист двічі було пред`явлено до виконання та відкрито виконавче провадження приватним виконавцем Мойсеєнко Д.П., що оскаржується від 03.10.2019 та виконавче провадження відкрито постановою від 04.12.2019 приватним виконавцем Куземченко А.С.

Оскарження ОСОБА_1 постанови від 03.10.2019р. про відкриття виконавчого провадження у справі №207/292/15ц видного Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області є безпідставними та свідчить про ухилення від виконання судового рішення, яке набрало чинності та є обов`язковим до виконання та навмисне ініціювання судових процесів за для уникнення його реального виконання.

Щодо зазначення скаржником про порушення територіальної юрисдикції.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий лист є виконавчим документом, який підлягає примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Оскільки майно гр. ОСОБА_1 , а саме рахунок НОМЕР_1 відкрито в ПАТ «ПУМБ», юридична адреса: м. Київ, вул. Андріївська, 4, тому виконавчий документ було пред`явлено за місцем знаходження майна боржника.

Враховуючи вищенаведене у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч. 3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета позову на власний розсуд.

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи із змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до копії виконавчого листа, виданого 09.06.2015 року Баглійським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у справі № 207/292/15ц з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» стягнуто 20134 долари 15 центів США заборгованості за кредитним договором, з яких: 18609 доларів 87 центів США - заборгованість за сумою кредиту; 1112 доларів 09 центів США - заборгованість за несплаченими процентами за користування кредитом; 148 доларів 29 центів США - пеня за порушення строків виконання зобов`язавнь за кредитним договором; 263 долари 90 центів США - штрафи за порушення обов`язків за кредитним договором, та 13331 гривня 40 копійок - за порушення обов`язків щодо поновлення дії договорів страхування і судовий збір 3314 гривень 48 копійок (ар. с.17).

Відповідно до копії заяви від 06.10.2015р. вих. № КНО-44.4.1/284 ПАТ «ПУМБ» було направлено на адресу Баглійського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського МУЮ на примусове виконання виконавчий лист № 207/292/15ц про стягнення на користь ПАТ «ПУМБ» кредитної заборгованості з ОСОБА_1 (ар. с. 69).

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 19.10.2015 року державним виконавцем Баглійського (зараз Південного) відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського МУЮ Макаренко Д.С. було відкрито виконавче провадження № 49060530 на підставі виконавчого листа № 207/292/15ц виданого 09.06.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованості за кредитним договором (ар.с.65).

Постановою про арешт майна боржника від 19.10.2015 року державним виконавцем Баглійського (зараз Південного) відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського МУЮ Макаренко Д.С. накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення: 20134, 15 (ар.с.66).

Постановою про стягнення з боржника виконавчого збору від 26.10.2015 року державним виконавцем Баглійського (зараз Південного) відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського МУЮ Макаренко Д.С. стягнуто з ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 44545, 49 грн.(ар.с.67).

Постановою про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 30.03.2016 року державним виконавцем Баглійського (зараз Південного) відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського МУЮ Макаренко Д.С. стягнуто з ОСОБА_1 витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 68, 20 грн.(ар.с.68).

Відповідно до копії заяви від 08.07.2019 р. вих. № КНО-44.2.4/836 ПАТ «ПУМБ» було направлено на адресу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мойсеєнко Діани Петрівни на примусове виконання виконавчий лист № 207/292/15ц про стягнення на користь ПАТ «ПУМБ» кредитної заборгованості з ОСОБА_1 , оскільки майно ОСОБА_1 , а саме рахунок НОМЕР_1 відкрито в ПАТ «ПУМБ», юридична адреса: м. Київ, вул. Андріївська, 4 (ар. с. 73).

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрати законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

За практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (Рішення у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом. Конституційний Суд України в абзаці одинадцятому підпункту 3.3 пункту З мотивувальної частини Рішення від 11 березня 2011 року № 2-рп/2011, посилаючись на позицію Європейського суду з прав людини, зазначив, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежене державою, якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно п. 5 розділу VІІІ Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. № 1404-VIIІ, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Стаття 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р., № 1404-VIІІ передбачає: ч. 1 виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконану протягом трьох років; п.1 ч. 4 строки пред`явлення виконавчого документа до виконане перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. 1404-VІІІ, повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до ч.5 Розділу XIII Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VI1I виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий лист є виконавчим документом, який підлягає примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Аналогічні правові позиції висвітлені в наступних правових позиціях: постанови Верховного суду від 10.09.2018 по справі №?905/3542/15, від 04.03.2020 у справі №?920/1/19, від 19.02.2020 у справі №?905/477/1, від 01.08.2019 у справі №?910/13508/15, від 19.08.2019 у справі №?922/1293/1510.

Поряд з викладеним Суд вважає за необхідне зазначити таке. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Глоба проти України" no. 15729/07, від 05.07.2012 Європейський суд з прав людини повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia, захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також ЄСПЛ зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мойсеєнко Діани Петрівни, слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 18, 81, 259, 260, 263, 264, 265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мойсеєнко Діани Петрівни, - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст судової ухвали складено 29 березня 2021 року.

Суддя І.М. Юрченко