Справа № 139/190/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021 року смт Муровані Курилівці

Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді Коломійцевої В.І.,

за участі секретаря судових засідань Боржемської І.М.,

розглянувши в підготовчому засіданні в смт Муровані Курилівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області із позовною заявою до Мурованокуриловецької селищної ради Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Після її смерті відкрилася спадщина на земельну частку (пай), що знаходиться на території колишньої Морозівської сільської ради. Вона є спадкоємцем за заповітом на вказану земельну частку (пай). Спадкоємцем за законом на майно неохоплене заповітом є ОСОБА_2 , який спадщини не прийняв. У встановлений законом шестимісячний термін вона з об`єктивних причин не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. У зв`язку з цим, нотаріусом відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. Оскільки іншого способу захисту своїх прав позивач не має, тому звернулася до суду з даним позовом. Просила надати їй додатковий строк один місяць для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини.

Ухвалою від 10.03.2021 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Її розгляд вирішено проводити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 27.04.2021 за клопотанням позивача судом було витребувано від Приватного нотаріуса Мурованокуриловецького районного нотаріального округу Долі Тетяни Іванівни спадкову справу № 70/2018 (номер у спадковому реєстрі 62155832), заведену щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

Ухвалою від 06.05.2021 за клопотанням позивача судом замінено у даній справі неналежного відповідача Мурованокуриловецьку селищну раду Вінницької області на належного - ОСОБА_2 .

Позивач в підготовче засідання не з`явилася, представник позивача подав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності та відсутності позивача (а.с. 51).

Відповідач копію ухвали від 06.05.2021 та доданих до неї документів отримав, відзиву до суду не направив, в підготовче засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав у повному обсязі(а.с.52).

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч.ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Морозівка Мурованокуриловецького району Вінницької області померла ОСОБА_3 (а.с. 9).

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, яке складається із земельної частки (паю), що перебувала в колективній власності КСП «Колос» с. Морозівка (а.с. 11-12).

За життя, 20.03.2000 ОСОБА_3 вчинила заповіт яким належну їй земельну частку (пай) заповіла ОСОБА_1 . Заповіт чинний (а.с. 13, 20).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. (ст. 1223 ЦК України).

Із копії зазначеного вище заповіту (а.с. 13) слідує, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 .

Інші спадкоємці як за законом, так і за заповітом відсутні. Зокрема, з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 62841190 від 10.12.2020 вбачається, що спадкова справа щодо майна померлої ОСОБА_3 не заводилась, спадкові права ніким не оформлялися (а.с. 21).

Разом з тим, ОСОБА_3 на день смерті була зареєстрована та проживала зі своїм чоловіком ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10, 17).

З оглянутої в судовому засіданні спадкової справи № 70/2018, заведеної щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 слідує, що єдиним спадкоємцем за заповітом після його смерті, який прийняв спадщину, як такий, що на час смерті проживав з ним за однією адресою, був його син ОСОБА_2 .

Державним нотаріусом 10.12.2020 позивачу відмовлено в прийнятті її заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , в зв`язку з пропуском нею строку для її подання (а.с. 19).

Відповідно до п.п. 5-6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

При цьому, суд виходить з того, що норми п.п. 5-6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529-531 ЦК УРСР.

Згідно з положеннями ст.ст. 1269 (в редакції станом на 01.01.2004), 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як встановлено судом, у шестимісячний строк позивач ОСОБА_1 не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що не знала про наявність заповіту складеного на її ім`я.

Вказана обставина свідчить про поважність пропуску позивачем строків звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 , своєчасно не прийняла спадщину з поважних причин, а тому, враховуючи те, що відповідач позов визнав повністю, будь-чиї права чи законні інтереси рішенням суду порушені не будуть, ОСОБА_1 можна визначити додатковий строк для звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , терміном один місяць з дня вступу рішення в законну силу.

Відповідно до ч. 1 п.п. 2, 5, 6 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Приймаючи дане рішення, суд керується також принципом «пропорційності», який тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип "пропорційності", натомість принцип "пропорційності" є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип "пропорційності" як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу "пропорційності" передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Суд, при винесенні даного рішення, враховує застосовуваний ним захід та переслідувану мету, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 908 грн (а.с. 24).

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Разом з тим, позивачем не заявлялося жодних клопотань про повернення половини сплаченого ним судового збору, у зв`язку з визнанням відповідачем позову.

Доказів понесення будь-яких витрат відповідачем при розгляді даної справи суду надано не було.

Керуючись, ст.ст. 1222, 1269, 1270, 1272, п.п. 5-6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст. 2, 10, 12, 13, 81, 89, 142, 200, 206, 263 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк - один місяць, для подання нею заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що починається з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2

Рішення складено 26.05.2021.

Суддя