Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/1376/20
Провадження № 2/542/42/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2021 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області

в складі головуючого судді Афанасьєвої Ю.О.,

за участю секретаря судового засідання Чиж Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Нові Санжари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Лелюхівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 30.10.2020 року звернулась до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування, посилалась на наступні обставини: ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 .

Спадкова справа за №38/2018 після померлого заведена у приватного нотаріуса Новосанжарського районного нотаріального округу Полтавської області П`ятенко Л.І. Заяву про прийняття спадщини подала дружина померлого - ОСОБА_1 . Інші спадкоємці, які претендують на спадщину, відсутні.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається, у тому числі, із житлового будинку, загальною площею 149,5 кв.м., житловою площею 62,5 кв.м., з господарськими будівлями у вигляді: погріб (а3), сарай (В), сарай (в), вбиральня (Е), що розташований за адресою АДРЕСА_1 .

При зверненні до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав позивачу було відмовлено у вчиненні вказаної нотаріальної дії, з посиланням на відсутність правовстановлюючих документів на будинок та державної реєстрації права власності спадкодавця.

Просила визнати за нею право власності на житловий будинок, загальною площею 149,5 кв.м., житловою площею 62,5 кв.м., з господарськими будівлями у вигляді: погріб (а3), сарай (В), сарай (в), вбиральня (Е), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , як за спадкоємицею після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 04.11.2020 року було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання на 08.12.2020 року (а.с.20-21).

08.12.2020 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 19.01.2021 року (а.с.29).

В судове засідання позивач не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи в її відсутність, вказавши, що просить позов задовольнити (а.с. 33).

Представник відповідача територіальної громади в особі Лелюхівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, надавши заяву про розгляд справи без їх участі (а.с.27, 32).

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с.9), ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим виконавчим комітетом Лелюхівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області (а.с.8), помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Право на спадкування одержують відповідно до ст.ст.1223, 1261 ЦК України спадкоємці за законом першої черги, якими є позивачі в силу ст.1261 ЦК України.

Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 18).

Згідно довідки Лелюхівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області №1310/02-26 від 18.11.2019 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день смерті був зареєстрований, постійно проживав та вів спільне господарство з дружиною ОСОБА_1 у власному домоволодінні на території Лелюхівської сільської ради за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.26).

Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину.

Позивач звернулася до приватного нотаріуса Новосанжарського районного нотаріального округу Полтавської області Пятенко Л.І. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

23.10.2020 року приватним нотаріусом Новосанжарського районного нотаріального округу Полтавської області Пятенко Л.І. прийнято постанову, якою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок через відсутність правовстановлюючих документів на будинок та державної реєстрації права власності спадкодавця (а.с.18).

Як вбачається з витягу із погосподарської книги №5, облікової картки об`єкта погосподарського обліку №0397-1 та довідки виконавчого комітету Лелюхівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області №452/02-26 від 10.06.2020 року (а.с.14,15), ОСОБА_2 належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, яким присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_1 .

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , складають будівлі та споруди, рік побудови 1995-1997 (а.с.11 - 13).

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Враховуючи, що право власності на спірний будинок було набуте спадкодавцем на законних підставах, оскільки підтверджується випискою із погосподарської книги №5, облікова картка об`єкта погосподарського обліку №0397-1, а момент виникнення права власності на нього не пов`язане з його державною реєстрацією, а отже таке право увійшло до складу спадщини після його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільного права може бути визнання права.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Таким чином, враховуючи, що позивачці ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане спадкове майно через відсутність правовстановлюючих документів та реєстрації права власності, права позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання права власності на житловий будинок з господарським будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , як за спадкоємицею після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

На підставі ст.ст.1216, 1218 ЦК України та керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Лелюхівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на житловий будинок, загальною площею 149,5 кв.м., житловою площею 62,5 кв.м., з господарськими будівлями у вигляді: погріб (а3), сарай (В), сарай (в), вбиральня (Е), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , як за спадкоємицею після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи до Полтавського апеляційного суду через Новосанжарський районний суд Полтавської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання: с.Лелюхівка, Новосанжарського району Полтавської області;

відповідач: територіальна громада в особі Лелюхівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, місцезнаходження: Полтавська область, Новосанжарський район, с.Лелюхівка, вул.Жовтнева, 18;

Повний текст рішення складений 19 січня 2021 року.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області Ю.О.Афанасьєва