Справа № 505/1766/20
Провадження № 2/505/905/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.05.2021 року Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Івінського О.О.

секретаря судового засідання Черчел Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Подільську Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про переведення права покупця та визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 07 липня 2020 року звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , та просить винести рішення яким: перевести на нього права покупця в договорі купівлі-продажу укладеного 25.10.2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до якого продавець ОСОБА_2 продала; а покупець ОСОБА_3 придбав 22/100 частки житлового будинку з господарчими будівлями, (загальною площею придбаної частина будинку 50,3 кв.м., житловою площею придбаної частини будинку 39,0 кв.м., 1/4 частиною літньої кухні літ. «Б», погребу літ. «б», сарай літ. «Ч», гараж літ. «Н», навіс літ. «К», туалет літ. «Т», альтанка літ. «Ц»), який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та в порядку переведення на нього прав покупця визнати за ним право власності на 22/100 частки житлового будинку з господарчими будівлями.

Обґрунтував свої вимоги тим, що є власником 13/100 домоволодіння АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_2 була співвласницею 22/100 частини зазначеного домоволодіння. Навесні 2020 року ОСОБА_1 дізнався, про те, що ОСОБА_2 свою частку продала ОСОБА_3 , який почав готувати свою частку будинку до ремонту. Від ОСОБА_3 позивач дізнався, що він в жовтні 2020 року придбав у ОСОБА_2 22/100 частину будинку з господарськими спорудами та будівлями за 80000 грн. Жодних пропозицій про придбання нерухомого майна від ОСОБА_2 ОСОБА_1 не отримував, про продаж частини будинку не знав. Якби ОСОБА_1 знав про продаж ОСОБА_2 22/100 будинку з господарськими будівлями, то обов`язково їх придбав би за 80000 грн. На пропозицію ОСОБА_4 22/100 будинку він відмовляється, бо витратив кошти на придбання будівельних матеріалів для ремонту. Відповідач ОСОБА_2 не повідомила ОСОБА_1 про відчуження частини нерухомого майна та про ціну угоди. З моменту відчуження не спливло 1 року. Інші співвласники не висловили бажання придбати 22/100 відповідач ОСОБА_2 . Тому вважає, що ОСОБА_1 має право вимагати переведення на себе право покупця в оспорюваній угоді.

Позивач у судове засідання не з`явився. Надав заяву, згідно якої на задоволенні позову наполягав та просив розглянути справу у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася. Надала заяву, згідно якої позов визнала, обставини зазначені в справі підтвердила та просила розглянути справу у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився. Надав заяву, згідно якої позов визнав та просив розглянути справу у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що згідно договору дарування частини житлового будинку від 04 січня 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Котовського міського нотаріального округу Одеської області Крисюк Л.В., ОСОБА_5 подарував, а ОСОБА_1 , прийняв в дар 13/100 частки житлового будинку з господарчими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 217091513 від 21.07.2020 року, 13/100 частки житлового будинку з господарчими будівлями (загальною площею (кв.м.): 206, житлова площа (кв.м.): 143,7, матеріали стін: камінь; опис: житловий будинок, зазначений літ. «А», погріби під частиною будівлі «б,б1,б2,б3», прибудови «а,а1,а2,а4,а5», навіси «а3,К,Л,Ц,Ш», літня кузня «Б» сараї літ. «Г1,З,П1,Р,Ф,Х,Ч», гаражі «Ж,Н,О,П, оглядова яма гаражна «ж1», літній душ «М», убиральня «С,Т», ганки «а6, а7, а8,н», вимощення І, колонки питні ІІ,ІІІ, огорожі «1,10,12,4,6,7,9, хвіртки 11,2,3,5,8, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 .

А згідно Витягу Комунального підприємства «Котовське міськрайонне бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» про реєстрацію права власності на нерухоме майно, серії ССК №260349 за №18808373 від 14.05.2008 року, 22/100 частки житлового будинку з господарчими будівлями, за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної спільної часткової власності належить відповідачу ОСОБА_2 .

Відповідно до висновку оцінювача про оцінку майна від 16 травня 2019 року СПД ОСОБА_6 оціночна вартість об`єкту оцінки 22/100 частини житлового будинку з господарчими будівлями: квартира АДРЕСА_2 загальною площею 50,3 кв.м., житловою 39,0 кв.м., 1/4 частина літньої кухні літ. «Б», погріб літ. «б», сарай літ. «Ч», гараж літ. «Н», навіс літ. «К», туалет літ. «Т», альтанка літ. «Ц», які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , становить 81000 грн.

Проте, 25.10.2019 року відповідач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 уклали між собою усний договір купівлі-продажу вище вказаного житлового будинку, згідно якого відповідач ОСОБА_2 продала, а відповідач ОСОБА_3 придбав вище вказаний житловий будинок з господарчими будівлями за 80000 грн., як наслідок, ОСОБА_2 отримала від відповідача ОСОБА_3 вище вказану суму грошей і взяла на себе зобов`язання оформити угоду належним чином у нотаріуса.

Так як, позивач ОСОБА_1 не знав про даний усний договір купівлі-продажу між відповідачами, тому просить суд перевести права покупця з ОСОБА_3 на нього та визнати право власності на 22/100 частки житлового будинку з господарчими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст. 202 ЦПК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (презумпція правомірності правочину).

Частина 1 ст. 205 ЦК України передбачає, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлене законом.

Згідно ст. 362 ЦК України, у разі продажу частки у праві спільної часткової власності співвласник має переважне право перед іншими особами на її купівлю за ціною, оголошеною для продажу, та на інших рівних умовах, крім випадку продажу з публічних торгів. Продавець частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний письмово повідомити інших співвласників про намір продати свою частку, вказавши ціну та інші умови, на яких він її продає. Якщо інші співвласники відмовилися від здійснення переважного права купівлі чи не здійснять цього права щодо нерухомого майна протягом одного місяця, а щодо рухомого майна - протягом десяти днів від дня отримання ними повідомлення, продавець має право продати свою частку іншій особі. Якщо бажання придбати частку у праві спільної часткової власності виявили кілька співвласників, продавець має право вибору покупця. У разі продажу частки у праві спільної часткової власності з порушенням переважного права купівлі співвласник може пред`явити до суду позов про переведення на нього прав та обов`язків покупця. Одночасно позивач зобов`язаний внести на депозитний рахунок суду грошову суму, яку за договором повинен сплатити покупець. До таких вимог застосовується позовна давність в один рік. Передача співвласником свого переважного права купівлі частки у праві спільної часткової власності іншій особі не допускається.

Згідно статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Договір купівлі-продажу це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов`язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

Проте, з матеріалів справи вбачається, що договору купівлі-продажу ні позивачем, ні відповідачем суду не надано. Крім того, позивач у позові вказував, що договір купівлі-продажу нотаріально не укладався, та був вчинений в усній формі.

З поданих заяв відповідачів доданих до матеріалів справи вбачається, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнають позовні вимоги та не заперечують, щодо переведення права покупця та визнання права власності на 22/100 частки житлового будинку з господарчими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , що вказує на відсутність спору та свідчить про те, що сторони не позбавлені можливості звернутися до нотаріальної контори з метою укладення договору-купівлі-продажу частини житлового будинку, тобто врегулювати спір в позасудовому порядку, відповідно до встановленого порядку. Адже переведення прав покупця можливе лише за наявності укладеного та нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу. За відсутності такого договору, позовні вимоги є безпідставними.

Оскільки будь-яких інших доказів на підтвердження доводів позивача, матеріали справи не містять, не зазначено які саме права, свободи та інтереси позивача порушені відповідачем, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 щодо переведення на нього прав покупця, та як наслідок і похідна вимога про визнання за позивачем права власності задоволенню не підлягає, отже, у позові відмовляється повністю.

Керуючись ст. ст. 259, 264-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 переведення права покупця та визнання права власності - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Одеського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Котовський міськрайонний суд Одеської області.

Суддя О.О. Івінський

Повний текст судового рішення складено 31.05.2021 року.