єдиний унікальний номер справи 531/1931/20
номер провадження 2/531/100/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

26 травня 2021 року місто Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі

головуючого судді Черняєвої Т.М.

за участі секретаря судового засідання Мельник О.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Відділ поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Відділ поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивував тим, що відповідач ОСОБА_2 07.11.2020 року о 00:34 год. (як встановлено відеозаписом із камер спостереження, що встановлені напроти магазину «Строй стиль» у м.Карлівка по вул.Першотравневій, 8А)вчинив бійку з двома чоловіками. Внаслідок бійки, відповідач штовхнув одного з чоловіків, який упав на ролети згаданого вище магазину та пошкодив їх, спричинивши позивачу матеріальної шкоди на придбання та встановлення нових ролетів в сумі 9800,00 грн. та моральну шкоду, яку позивач оцінює в сумі 9800,00 грн.

Ухвалою судді від 21.12.2020 року відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час судового розгляду, не повідомив про причини неявки. Відзив на позовну заяву до суду не подавав.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час судового розгляду, не повідомив про причину неявки.

Виходячи з вищевикладеного суд ухвалює рішення при заочному розгляді цієї справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Згідно ч. 2ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вислухавши позицію позивача, та з`ясувавши всі обставини справи і надавши їм правову оцінку, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою судді Карлівського районного суду Полтавської області від 18.01.2021 року, яка набрала законної сили 29.01.2021 року в справі №531/2049/20 ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності згідно ст. 173 КУпАП за вчинення дрібного хуліганства.

У вищевказаній постанові суддею встановлено, що 07.11.2020 року о 00:30 год. ОСОБА_2 , перебуваючи в Полтавській області, Карлівський район, м.Карлівка, вул.Успенська, 8А, порушував публічний порядок, вчинив бійку та пошкодив ролети на магазині «Строй стиль», тобто вчинив правопорушення, передбачений ст.173 КУпАП.

Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Для заміни пошкоджених ролетів та їх монтажу позивач ОСОБА_1 звернувся до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 та придбав у неї ролети коричневі 2800х2400 вартістю 9000,00 грн. та оплатив їх монтаж, який склав 800,00 грн. Всього витратив 9800,00 грн., що підтверджується товарним чеком №148 від 24.11.2020 року (а.с.6а).

Частиною 1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.2 ст.22 ЦК України визначено, що особа якій завдано збитки у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.. Збитками є втрати, які особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст.1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

На підставі ст.ст.12,13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках ,кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Правильність проведення позивачем розрахунку завданої шкоди відповідачем належними та допустимими доказами не спростована. На спростування цього розрахунку відповідач відзиву відносно позову до суду не подав.

З врахуванням вказаного суд вважає, що зазначена сума матеріальної шкоди, вказана позивачем, обрахована вірно і завдана відповідачем внаслідок вчинення ним адміністративного правопорушення, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для примусового стягнення з нього суми матеріальної шкоди вказаної в позовній заяві.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Аналізуючи вищевказані норми закону, суд приходить до висновку про наявність вини відповідача в пошкодженні ролетів магазину позивача, що призвело до значних його душевних страждань, переживань у зв`язку з пошкодженням його майна та витрати особистого часу для звернення до правоохоронних органів та правозахисників для відновлення його порушеного права та встановлення винної особи, що негативно відбились на його настрої та відношенню до життя, постійними думками про необхідність ремонту пошкодженого майна, та вважає доведеним позивачем факт наявності моральної шкоди, що завдана йому вищевказаними протиправними діями.

Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування моральної шкоди, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення). Зокрема враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, ступінь зниження престижу, ділової репутації.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Враховуючи глибину фізичних та душевних страждань позивача, характер та тривалість немайнових втрат, часу та зусиль, необхідних для відновлення душевного спокою та попереднього життєвого стану, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини (справи «Харук та інші проти України», «Юрій Миколайович Іванов проти України», «Новоселецький проти України») та з врахуванням вимог розумності і справедливості, суд вважає за доцільне та можливе позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Відповідно до вимогст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн., що є пропорційним розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 1-14, 76-81, 141, 209-211, 213, 216, 221, 228, 229, 235, 240-242, 258, 259, 263-265, 268, 280-283, 354, 355 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Відділ поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 9800,00 грн. матеріальної шкоди, 700,00 грн. моральної шкоди та 840,80 грн. витрат по сплаті судового збору, а всього 11340,80 грн.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Відповідачу направити копію заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Інші учасники справи, а також відповідачі у разі залишення заяви про оскарження заочного рішення без задоволення, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду або через Карлівський районний суд Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 31.05.2021 року.

Суддя Т.М.Черняєва