СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/21143/20

пр. № 2-о/759/123/21

18 січня 2021 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді Кириленко Т.В.

при секретарі Істоміній О.Г.

за участю заявниці ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, суд, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2020 року заявниця ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою, поданою в порядку окремого провадження про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_2 , яким просить визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього обов`язки.

В обґрунтування заявлених вимог заявниця вказала, що ОСОБА_2 є знайомим її доньки та проживає разом з ними, ніде не працює, зловживає спиртними напоями.

Зазначає, що протягом 2020року ОСОБА_2 систематично застосовує відносно неї фізичне та психологічне насильство, морально її принижує, погрожує, спричиняє тілесні ушкодження. У зв`язку з цим вона неодноразово зверталась за захистом до правоохоронних органів, проте це не дало результатів. ОСОБА_2 виносились офіційні попередження про недопустимість вчинення домашнього насильства та він неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. 22.11.2020р. вона зверталась до травмпункту у зв`язку з спричиненням їй тілесних ушкоджень.

Враховуючи викладене, заявниця вважає, що лише шляхом видачі обмежувального припису можливо запобігти протиправним діям, що вчиняються заінтересованою особою відносно неї.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 1.12.2020 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні заявниця заяву підтримала та пояснила, що ОСОБА_2 є знайомим її дочки та близько двох років назад після звільнення з місць позбавлення волі почав проживати з ними. Квартира належить на праві власності їй, дочці та її чоловіку в рівних частках. Також в даній квартирі проживають неповнолітні діти дочки. ОСОБА_2 в квартирі не зареєстрований, має інше місце реєстрації в с. Петропавлівська Борщагівка. ОСОБА_2 не працює, зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки, погроми, вибиває двері, висловлюється в присутності дітей нецензурною лайкою. У зв`язку з цим він неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, а також отримував термінові заборонні приписи Святошинського УП ГУ НП в м. Києві. 21.11.2020р. він її побив, у зв`язку з чим вона зверталась до травмпункту.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні 7.12.2020р. просив суд надати можливість ознайомитись з матеріалами справи, у зв`язку з чим йому було вручено заяву та додані до неї документи та роз`яснено право надати відзив.

Однак, в подальшому ОСОБА_2 до суду не з`явився, про день розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву не надав.

Суд, вислухавши пояснення заявниці, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 проживає та зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 , яка згідно свідоцтва про право власності на житло від 5.03.1999р. належить на праві власності їй - 1/3 частина, ОСОБА_4 - 1/3 частина, ОСОБА_5 - 1/3 частина (а.с. 10).

В даній квартирі також проживають діти неповнолітні діти дочки заявниці, а останні два роки також знайомий дочки ОСОБА_2 .

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 протягом 2020р. неодноразово зверталась до Святошинського відділення поліції із заявами про вчинення відносно неї домашнього насильства ОСОБА_2 , про що відносно останнього складались адміністративні матеріали, протоколи за ст. 173-2 КУпАП та виносився тимчасовий заборонний припис стосовно кривдника.

Відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києва від 1 червня 2020 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, однак провадження закрито за закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Зі змісту постанови вбачається, що 10 січня 2020 року ОСОБА_2 близько 00 год 45хв. за місцем проживання вчинив дії психологічного характеру, які виразились в образах стосовно своєї тещі ОСОБА_1 (а.с. 25). Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 5.06.2020р. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відповідно до ст. 22 КУпАП його звільнено від відповідальності, обмежившись усним зауваженням. Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_2 25.04.2020р. влаштував сварку зі своєю тещею ОСОБА_1 , під час якої словесно її ображав, тобто умисно вчинив дії психологічного характеру (а.с.26). Крім того, постановами Святошинського районного суду м. Києва від 1.07.2020р., від 4.06.2020р., від 1.09.2020р., 22.07.2020р. ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП за вчинення домашнього насильства стосовно співмешканки - ОСОБА_6 (а.с.21-24).

14.07.2020р. дільничим офіцером поліції Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 згідно зі статтею 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» винесено терміновий заборонний припис стосовно постраждалої особи ОСОБА_1 (а.с. 27).

Згідно довідки № 14625 травмпункту Святошинського району м. Києва ОСОБА_1 зверталась до травмпункту 22.11.2020р. о 9.35год. з діагнозом закрита черепно-мозкова травма, травма кримінальна (а.с. 14).

Розділ 13 ЦПК України визначає порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису.

Так, згідно з положеннями ст.350-1ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

Заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (п.1 ч.1 ст. 350-2 ЦПК України).

Відповідно до ст. 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців.

Обмежувальний припис, виданий судом стосовно особи, яка на момент винесення рішення суду не досягла вісімнадцятирічного віку, не може обмежувати право проживання (перебування) цієї особи у місці свого постійного проживання (перебування).

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» в ст. 1 надає наступні визначення:

домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно зі ст. 2 предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, зокрема, на подружжя; колишнє подружжя; та ін..

Державна політика у сфері запобігання та протидії домашньому насильству спрямована на забезпечення комплексного інтегрованого підходу до подолання домашнього насильства, надання всебічної допомоги постраждалим особам та утвердження ненасильницького характеру приватних стосунків.

Основними напрямами реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству є: 1) запобігання домашньому насильству; 2) ефективне реагування на факти домашнього насильства шляхом запровадження механізму взаємодії суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству; 3) надання допомоги та захисту постраждалим особам, забезпечення відшкодування шкоди, завданої домашнім насильством; 4) належне розслідування фактів домашнього насильства, притягнення кривдників до передбаченої законом відповідальності та зміна їхньої поведінки (ст. 5 цього Закону).

В порядку визначному ст. 26 цього Закону право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають, зокрема, постраждала особа або її представник.

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

За заявою осіб, визначених ч. 1 цієї статті, на підставі оцінки ризиків обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого судовим рішенням згідно з ч. 4 цієї статті.

Про видачу обмежувального припису кривднику суддя у встановлений законом строк інформує уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) постраждалої особи для взяття кривдника на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад за місцем проживання (перебування) постраждалої особи.

Обмежувальний припис не може містити заходів, що обмежують право проживання чи перебування кривдника у місці свого постійного проживання (перебування), якщо кривдником є особа, яка не досягла вісімнадцятирічного віку на день видачі такого припису.

Порядок видачі судом обмежувального припису визначається ЦПК України.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 вчиняє насильство щодо власника квартири - ОСОБА_1 протягом тривалого часу, не зважає на заходи, вжиті правоохоронними органами та судом. Після кожного виклику поліції він і надалі погрожує заявниці, вчиняє щодо неї психологічне та фізичне насильство.

Враховуючи викладене суд вважає, що наявні обґрунтовані ризики продовження вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства психологічного та фізичного характеру щодо заявниці, а тому приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно останнього.

Ухвалюючи таке рішення суд зважив на те, що заінтересована особа в квартирі, належній заявниці на праві власності, проживає тимчасово, має інше місце реєстрації та проживання. Крім того, будь-яких заперечень на заяву про видачу обмежувального припису ОСОБА_2 суду не надав.

Оскільки будь-яких доказів того, що психологічне насильство вчинялось ОСОБА_2 шляхом телефонних переговорів з ОСОБА_1 матеріали справи не містять, у суду немає підстав для видачі обмежувального припису в цій частині.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов"язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Керуючись ст. 4,7,10,12,76-77,258,259,294,350-1-350-8 ЦПК України, на підставі Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно громадянина ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 , прож. АДРЕСА_2 , яким:

- заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 6 місяців;

- заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань менше 300 м до місця проживання постраждалої особи ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 6 місяців;

- заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_2 , якщо ОСОБА_1 за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею строком на 6 місяців.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання (ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України).

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Копію рішення направити до Святошинського відділу поліції ГУНП в м. Києві для взяття на профілактичний облік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів.

Суддя