Справа №351/621/21
Номер провадження №2/351/423/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2021 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Калиновського М.М.,

секретаря Равлюк М.І.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Снятині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Снятинської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася у суд із позовом до Снятинської міської ради про визнання права власності на майно.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_2 , на підставі державного акту на право власності на землю, серії ІІ-ІФ №021963, виданого 24.02.2003 р. та зареєстрованого в Книзі записів державних актів за №526, належала земельна ділянка, площею 0,83 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Задубрівської сільської ради.

Внаслідок смерті ОСОБА_2 , спадкоємцем за законом вищезазначеної земельної ділянки стала донька померлої, позивач по справі ОСОБА_1 .

У зв`яку із тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу, нотаріусом було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а тому остання вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Позивачка подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, позов просила задоволити, справу розглядати за її відсутності.

Представник відповідача Снятинської міської ради в судове засідання не з`явився, просив справу розглядати за його відсутності.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 , виданого на ОСОБА_2 , слідує, що вона померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі Державного акту на право приватної власності на землю, Серія ІІ-ІФ №021963, ОСОБА_2 належить земельна ділянка площею 0,83 га, що розташована на території Задубрівської сільської ради. Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_2 , виданого на ОСОБА_3 , батьками останньої записано ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 27.02.1988р. зареєстрували шлюб. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище чоловіку та дружині - ОСОБА_6 та ОСОБА_6 .

Постановою державного нотаріуса І Снятинської державної нотаріальної контори від 26.03.2021 р. №404/02-31 відмовлено ОСОБА_1 , жительці с. Ганьківці, Снятинського району, Іван-Франківської області у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну ділянку площею 0, 83 га., що розташована на території Задубрівської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ч.ч.2, 3, 5 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності та користуванні громадян і юридичних осіб.

Згідно пунктів 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до п.г. ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.

За наведених обставин суд вважає, що слід визнати за позивачкою право власності на земельну ділянку площею 0,83 га. передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території с. Задубрівці Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ №021963, виданого 24.02.2003 р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №526, у порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,83 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території с. Задубрівці Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, яка належала померлій ОСОБА_2 на підставі державного акту на право приватної власності на землю Серія IІ-ІФ №021963, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №526 від 24.02.2004 р.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: М.М.Калиновський