Справа № 310/1881/20
РІШЕННЯ

Іменем України

18 січня 2021 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Прінь І.П.,

за участі секретаря судового засідання Бевз О.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Огуз І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на період її навчання в Харківському національному університеті імені В.І. Каразіна у розмірі 4485,00 грн., починаючи стягнення з дня подачі заяви до суду і до закінчення навчання чи до досягнення двадцятитрьохрічного віку, в залежності від того, яка з цих обставин настане першою.

В обґрунтування позову зазначила, що донька навчається на 1 курсі денного відділення Харківського національного університету імені В.І. Каразіна, у зв`язку з чим існують постійні витрати, пов`язані із навчанням, а також лікуванням, придбанням одягу, продуктів харчування і гігієни. Донька не має самостійного заробітку чи іншого доходу, а тому потребує допомоги батьків.

22.05.2020 року судом було постановлено заочне рішення, яке ухвалою від 02.12.2020 року було скасовано за заявою відповідача, справу було призначено до розгляду в судовому засіданні.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що донька навчається в Харкові. Оплата за навчання у 2020/2021 рр. підвищилася і становить 11990,00 грн. У 2019 році вона придбала доньці ноутбук за ціною у 24000,00 грн. Дитина проживає в орендованій кімнаті у квартирі в м. Хпркові, оскільки у гуртожитку університету вільних місць не має, орендна плата за кімнату становить 2800,00 грн. на місяць. За її підрахунком на проїзд до навчального закладу, до театрального гуртку доньці необхідно 304 грн. на місяць; на проїзд від м. Бердянська до м. Харкова і в зворотному напрямку необхідно 669,66 грн.; на придбання одягу необхідно близько 3647,00 грн. на рік ( 303,92 грн. на місяць); на харчування 1805,00 грн. на місяць; на придбання засобів гігієни - 237,00 грн. на місяць; на лікування 145,08 грн. на місяць. Відповідач є працездатною особою, тому має можливість надавати таку допомогу. Він придбав у власність у 2019 році у Чехії квартиру, в якій постійно проживає із сім`єю, є засновником, як мінімум двох приватних підприємств у Чехії, від чого отримує певний дохід. Просила задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Його інтереси представляє адвокат Огуз І.А. Представник відповідача проти задоволення позову заперечує, вважає його необґрунтованим і незаконним. Вказує на те, що позивачем безпідставно заявлені вимоги про стягнення витрат на оплату орендованого житла у сумі 2800 грн., оскільки згідно із довідкою Харківського національного університету ім. В.Н. Кармазіна від 30.10.2020 року університет має студентський гуртожиток, вартість проживання в якому становить 520 грн. на місяць. Доказів того, що ОСОБА_3 було відмовлено у наданні житла у цьому гуртожитку позивачем не надано. Крім того зазначає, що для студентів м. Харкова проїзд у громадському транспорті становить 50% від вартості квитка, таким чином загальні витрати на проїзд можуть становити 176 грн. на місяць. Також представник вказує на те, що відповідач має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_4 , 2008 року народження. Заробітна плата відповідача становить 7300 чеських крон, що в перерахунку на гривню становить 7665 грн. На утримання житла відповідач витрачає 5599 чеських крон щомісячно. Відповідач має проблеми зі здоров`ям: високий тиск, захворювання хребта і не може виконувати важку, фізично важку роботу та роботу вночі, на підтвердження чого ним надана медична довідка. Крім того, вважає позовні вимоги позивача взагалі безпідставними, оскільки відповідач у 2007 році за рішенням суду був позбавлений батьківських прав на дитину ОСОБА_3 . Просила відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши надані суду докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Статтею 199 СК України передбачено, у разі якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Обов`язок утримувати дитину є рівним обов`язком як батька, так і матері.

Згідно із частиною 1 статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно із ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць станом на 01 січня 2021 року встановлений на рівні 2189 грн.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.8).

За рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16.10.2007 року відповідача ОСОБА_2 було позбавлено батьківських прав на дитину ОСОБА_3 (а.с.152-154).

Разом з цим, суд вважає, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини, що встановлено ч.2 ст.166 СК України.

Такі висновки суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 27 лютого 2019 року в справі № 760/17457/16-ц (провадження № 61-34814св18), від 04 грудня 2019 року у справі № 212/6120/18 (провадження № 61-16034св19).

Судом встановлено, що 05.08.2019 року між Харківським національним університетом імені В.Н. Каразіна і ОСОБА_1 укладено контракт №2101/19-1216с про навчання за денною формою, з метою отримання ступеню бакалавр, ОСОБА_3 . Загальна вартість навчання визначена у контракті становить 46080,00 грн. за 4 курси навчання, по 11520,00 грн. за кожний навчальний рік. Строк навчання з 01.09.2019 року по 30.06.2023 року (а.с.9-10).

З пояснень позивача і наданої представником відповідача довідки Харківського національного університету ім. В.Н. Каразіна вартість навчання у 2020/2021 навчальному роках зросла до 11990 грн. на рік.

Позивачем надано розрахунок витрат, пов`язаних з навчанням доньки (а.с.12). За її розрахунком загальні витрати, пов`язані із навчанням становлять 8970,22 грн. на місяць.

Однак суд вважає безпідставним зарахування до цих витрат витрати на купівлю ноутбуку у сумі 24000,00 грн., який було придбано 26.12.2019 року ( а.с.13), витрати на лікування дитини у стоматолога 21.01.20р., 29.01.20р., 07.08.19р.( а.с.16,17), оскільки ці витрати були понесені позивачем до досягнення дитиною повноліття, і входять до складу аліментів, які були стягнуті з відповідача на неповнолітню дитину.

Що стосується стягнення витрат на лікування, то ці витрати не є постійними і не пов`язанні із навчанням дитини, а тому стягненню з відповідача не підлягають.

До складу витрат, пов`язаних з навчанням суд вважає, що можуть бути зараховані такі витрати:

на оплату навчання у розмірі 11990,00 грн. на рік /999 грн. на місяць;

на проживання у гуртожитку університету - 520 грн., в орендованому житлі -2800,00 грн. на місяць;

на проїзд Бердянськ-Харків і в зворотному напрямку близько 223 грн. на місяць;

проїзд до навчального закладу близько 176 грн. на місяць;

на придбання одягу і засобів гігієни близько 540 грн. на місяць;

на харчування близько 1805,00 грн. на місяць.

Таким чином, загальні витрати, пов`язані з навчанні, можуть коливатися від 4258 грн. до 6500,00 грн. і більше на місяць.

Позивачка ОСОБА_1 працює в управлінні економічного розвитку ВК БМР, її середньомісячна заробітна плата становить близько 15290,00 грн. (без вирахування податків та зборів), що підтверджено довідкою з місця роботи (а.с.11).

Відповідач з 2014 року проживає в Чехії.

Згідно із Підтвердженням про використання квартири від 30.10.2020 року, яке видане «Об`єднанням власників Лівонська 424,425,426..», розписом щомісячної оплати за використання квартири станом на 01.10.2019, ОСОБА_2 проживає у квартирі АДРЕСА_1 , власником якої він є з 01.10.2019 року. На утримання вказаної квартири він несе витрати у розмірі 5599 чеських крон щомісяця (а.с.119,144).

Заробітна плата ОСОБА_2 на посаді керівника компанії ТОВ «ТАВЛАН» становить 7300 чеських крон (а.с.151).

Суд приймає до уваги доводи позивача щодо того, що відповідачем не надано суду повної та достовірної інформації про його доходи, оскільки відповідач є співзасновником ще однієї приватної фірми, а у 2019 році ним була придбана квартира в Чехії. На підтвердження цих доводів позивачем надано суду витяг з Публічного реєстру Міністерства юстиції Чеської Республіки (а.с.184-185), у якому міститься інформація про те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є співзасновником Торгової компанії «SANTECH-Master s.r.o.», яка знаходиться в м. Прага.

Відповідачем не спростовано доводи позивача в цій частині, не надано суду доказів походження коштів на придбання квартири та інформації про доходи, крім заробітної плати, від діяльності ТОВ «ТАВЛАН» і Торгової компанії «SANTECH-Master s.r.o.», засновниками яких він є.

Судом також встановлено, що відповідач має на утриманні неповнолітню дитину, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 140).

Враховуючи встановлені судом обставини, приймаючи до уваги стан здоров`я відповідача, перебування на його утриманні неповнолітньої дитини, з урахуванням принципу співмірності та розумності, закріплених у ст.7 СК України, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 у розмірі 2130,00 грн. щомісячно, до закінчення навчання дитини у вищому навчальному закладі, тобто до 30.06.2023 року, а в разі продовження навчання, не довше ніж до досягнення нею 23 років.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто у даному випадку аліменти необхідно стягнути з 16.03.2020 року.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути також судовий збір у сумі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст.191,199,200, ч.2 ст.166 СК України, ст. ст. 4,5,12,13,81,274,279, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Сумгаїт, Азербайджан, РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання якої зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 ), аліменти на період навчання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 2130,00 грн. (дві тисячі сто тридцять гривень) щомісячно, починаючи стягнення з 16 березня 2020 року і до закінчення дитиною навчання - до 30 червня 2023 року, а у разі продовження навчання не довше ніж до досягнення ОСОБА_3 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Сумгаїт, Азербайджан, РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 ) судовий збір на користь держави у розмірі 840,80 грн. ( вісімсот сорок гривень).

Рішення суду про стягнення аліментів допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений з підстав, викладених у п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України.

Повне судове рішення складено 22.01.2021 року.

Суддя І. П. Прінь