Провадження №2/603/130/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2021 р. м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді : Іванчука В.М.

при секретарі: Швець Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Монастириська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

До Монастириського районного суду Тернопільської області на підставі ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якому позивач просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 25 жовтня 2016 року Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №1905.

Позов обґрунтовано тим, що 25 жовтня 2016 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у сторін народилась одна дитина дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За час спільного проживання сторони не змогли створити міцну та здорову сім`ю. У них різні сімейні цінності, сторони фактично припинили сімейні стосунки, між ними втрачено почуття любові та взаєморозуміння. Подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, щодо заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи. Від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшла заява, згідно якої остання просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 жовтня 2016 року Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №1905.

Позивач зазначає, що на даний час сторони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть. Спільне життя у сторін не склалось, причиною розірвання шлюбу є постійні суперечки. В квітні 2017 року відповідач переїхав жити до своїх батьків та з того часу сторони спільно не проживають. Фактично сім`я розпалась та існує лише формально.

Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин чи примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ст. 56 СК України).

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони припинили подружні відносини, шлюб розпався і носить формальний характер, сторони наполягають на розірванні шлюбу, що свідчить про те, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 112, ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України, ст. ст. 89, 141, 200,223, 263,264, 265, 273, ст. 354, ст. 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 25 жовтня 2016 року Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №1905.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 .

Суддя В. М. Іванчук