ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

20 січня 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 728/1540/19

Головуючий у першій інстанції - Пархоменко П. І.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/5/21

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД в складі:

головуючого судді - Губар В.С.,

суддів - Євстафіїва О.К., Онищенко О.І.

із секретарем судового засідання - Поклад Д.В.

Позивач - ОСОБА_1

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз Збут»

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (із повідомленням учасників справи) у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 17 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз Збут» про захист прав споживача,

місце ухвалення судового рішення - м. Бахмач Чернігівської області

дата складання повного тексту судового рішення - 17 березня 2020 року

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Чернігівгаз збут», в якому просив визнати неправомірним нарахування у платіжному дорученні за рахунком № та здійснити перерахунок спожитого газу за період з 01.10.2018 року по 01.06.2019 року; стягнути моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.

В обґрунтування позову посилався на те, що він орендує квартиру за адресою АДРЕСА_1 на підставі договору і є споживачем природного газу за зазначеною адресою, які надає ТОВ «Чернігівгаз Збут».

Посилається, що вчасно оплачує послуги з газопостачання, в тому числі за рахунок призначеної субсидії.

Вважає, що відповідачем порушуються його права як споживача, а саме проводяться незаконні донарахування об`ємів спожитого газу за рахунок збільшення його кількості, не приймаючи до уваги його смс-повідомлення про об`єми фактично спожитого ним газу.

Стверджує, що відповідач завищує об`єм спожитого газу за рахунок приведення до стандартних умов споживання газу, що в подальшому призводить до виникнення неіснуючої заборгованості.

Зазначає, що неодноразово звертався до відповідача із заявами щодо перерозподілу спожитого обсягу природного газу, проте його звернення залишились без реагування, а тому він вимушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.

Окрім того, наголошує, що своїми незаконними діями відповідач спричиняє йому моральні страждання, оскільки він є людиною похилого віку та інвалідом 2 групи, що в подальшому призводить до погіршення його здоров`я.

Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 17 березня 2020 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається, що суд першої інстанції у своєму рішенні вказує на відмінність газорозподільного підприємства як суб`єкта господарювання, що здійснює постачання газу на підставі ліцензії безпосередньо споживачам та газорозподільного підприємства, що здійснює діяльність з розподілу газу шляхом транспортування розподільними трубопроводами. Проте, суд першої інстанції не вказує на правомірність пред`явлення позову до газорозподільного підприємства ТОВ «Чернігівгаз Збут», враховуючи доводи позову щодо проведення розрахунків за послуги з постачання газу саме між ним та ТОВ «Чернігівгаз Збут» на підставі договору.

Вказує, що правовідносини газопостачальної організації ТОВ «Чернігівгаз Збут» та газорозподільної організації АТ «Чернігівгаз» не стосуються його прав, оскільки їх відносини ґрунтуються на підставі договорів між суб`єктами господарювання та Законів України, на підставі яких вони діють.

Як зазначає апелянт, представник ТОВ «Чернігівгаз Збут» у судовому засіданні заявляв клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи АТ «Чернігівгаз», проте таке клопотання судом першої інстанції було відхилено.

Апелянт не погоджується із висновком суду першої інстанції щодо співвідношення наданих сторонами доказів та прийняття до уваги доказів відповідача. Також вважає необґрунтованим висновок суду щодо неможливості визначення правильності нарахування плати за послуги без призначення відповідної експертизи, враховуючи, що з`ясування цих обставин не потребує спеціальних знань, а лише арифметичні підрахунки у платіжних дорученнях за відповідні періоди спожитого газу.

Посилається, що судом не надано належної оцінки вимогам позовної заяви щодо законності донарахування об`ємів спожитого газу до стандартних умов споживання.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Чернігівгаз збут» просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, оскільки її доводи не дають підстав для висновку пр. неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке могло призвести до неправильного вирішення справви.

Зазначає, що постановою НКРЕКП № 1644 від 28.05.2015 «Про видачу ліцензії на постачання природного газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом» ТОВ «Чернігівгаз збут» було видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом на території м. Чернігів та Чернігівської області терміном дії з 01 липня 2015 року. Відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи (далі - Оператори ГРМ/ГТС) регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496, дія яких поширюється на постачальників, споживачів природного газу - фізичних осіб (побутових споживачів), фізичних осіб-підприємців, юридичних осіб та Операторів ГРМ/ГТС. Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам.

Оператором ГРМ на території Чернігівської області, який здійснює облік природного газу є АТ «Чернігівгаз». Оператор ГРМ є відповідальним за облік природного газу у побутових споживачів та визначені ним обсяги природного газу є обов`язковими для постачальника.

Визначені об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу (алокація) є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником.

Зазначає, що ТОВ «Чернігівгаз Збут» здійснює нарахування на підставі даних про фактичний об`єм спожитого природного газу за кожним споживачем, визначений Оператором ГРМ за підсумками розрахункового періоду і переданий Оператору ГТС для його використання у взаємовідносинах між суб`єктами ринку природного газ, у тому числі для взаєморозрахунку між споживачем та його постачальником. Розбіжності у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу врегульовуються договором розподілу природного газу, а у разі недосягнення згоди - в судовому порядку. До вирішення цього питання величина об`єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ.

Вказує, що позивачем в судовому порядку обсяги спожитого природного газу оскаржені не були, тому відповідно до вимог Кодексу ГРС у споживача і постачальника існує обов`язок застосування обсягів визначених Оператором ГРМ.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача ТОВ «Чернігівгаз збут» - адвоката Козінової Г.О., дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та доводи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем виконаний обовязок по спростуванню позовних вимог, а позивачем не надано еналежних і допустимих доказів на підтвердження своїх вимог.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд, враховуючи наступне.

Судом у справі встановлено, що ОСОБА_1 проживає у квартирі АДРЕСА_2 на підставі договору оренди квартири від 01 жовтня 2018 року та є споживачем послуг газопостачання за особовим рахунком № НОМЕР_1 (т. 1 а.с. 3, 6-9).

ТОВ «Чернігівгаз збут» є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, має право на здійснення торгівлі газом через місцеві (локальні) трубопроводи та ліцензію на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом (т. 1 а.с. 35-36).

АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» є юридичною особою, основним видом діяльності якої є розподілення газоподібного палива через місцеві (локальні) трубопроводи.

Згідно наявних у матеріалах справи рахунків ТОВ «Чернігівгаз Збут» за жовтень 2018 року - травень 2019 року (а.с.6-9) здійснювалось нарахування плати за спожитий газ за адресою проживання ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , а квитанціями АТ «Ощадбанк» (а.с.10) підтверджується оплата позивачем наданих послуг з газопостачання.

Розмір плати за спожитий газ також підтверджується розрахунком нарахувань (на підставі даних про обсяги споживання наданих АТ «Чернігівгаз») та оплат по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 (а.с.37-38).

Листом АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» № 14003.1-Сл-19055-0719 від 22 липня 2019 року (а.с.40), роздруківкою з електронного особового рахунку позивача ОСОБА_1 (а.с.41) підтверджується інформація про об`єми (обсяги) природного газу за адресою АДРЕСА_1 , які включені в баланс ТОВ «Чернігівгаз Збут» з 1 жовтня 2018 року по 31 травня 2019 року.

Згідно повідомлення ТОВ «Чернігівгаз Збут» (а.с.39) у січні 2016 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 надіслана заява-приєднання. Станом на 18 червня 2019 року позивач не повернув на адресу відповідача підписану заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам. Зважаючи, що за адресою позивача є факт фактичного споживання природного газу та споживачем були проведені оплати в період з січня 2019 року по травень 2019 року після офіційного опублікування договору, позивач вважається таким, що дав згоду про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання).

11 січня 2019 року (а.с.43-44 Т. 1) ОСОБА_1 звертався із заявою до ТОВ «Чернігівгаз Збут» про здійснення перерахунку за спожитий газ за жовтень-грудень 2018 року.

04 лютого 2019 року директором ТОВ «Чернігівгаз Збут» надана відповідь на заяву ОСОБА_1 із роз`ясненням, що у разі незгоди щодо обсягів спожитого природного газу за особовим рахунком НОМЕР_1 необхідно звернутись до Оператора ГРМ - ПАТ «Чернігівгаз», оскільки питання перерозподілу обсягів не є в компетенції ТОВ «Чернігівгаз Збут» (а.с. 42 Т. 1).

Перевіряючи аргументи скарги, апеляційний суд враховує наступне.

Законом України «Про ринок природного газу» визначено правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу.

Статтею 1 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що ринок природного газу - сукупність правовідносин, що виникають у процесі купівлі-продажу, постачання природного газу, а також надання послуг з його транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору), послуг установки LNG. Регулятором ринку природного газу є Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП).

Пунктами 17, 19, 39 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників); оператор газотранспортної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників); суб`єкт ринку природного газу - оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.

Оператор газотранспортної системи на виключних засадах відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання в належному стані та розвиток, включаючи нове будівництво та реконструкцію, газотранспортної системи з метою задоволення очікуваного попиту суб`єктів ринку природного газу на послуги транспортування природного газу, враховуючи поступовий розвиток ринку природного газу. Суб`єкт господарювання, який отримав ліцензію на провадження діяльності з транспортування природного газу, є оператором газотранспортної системи (ч. 1, 2 ст. 20 Закону України «Про ринок природного газу»).

Права та обов`язки оператора газотранспортної системи визначаються цим Законом, кодексом газотранспортної системи, іншими нормативно-правовими актами, а також договором транспортування природного газу (ч. 1 ст. 22 Закону України «Про ринок природного газу»).

Оператор газотранспортної системи є юридичною особою, яка не є складовою вертикально інтегрованої організації і здійснює свою господарську діяльність незалежно від діяльності з видобутку, розподілу, постачання природного газу, діяльності оптових продавців. Оператор газотранспортної системи не може провадити діяльність з видобутку, розподілу або постачання природного газу (ч. 1 ст. 23 Закону України «Про ринок природного газу»)

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 37, ч. 1 ст. 38, ч. 1, 2 ст. 39 Закону України «Про ринок природного газу» оператор газорозподільної системи відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (включаючи нове будівництво та реконструкцію) газорозподільної системи, якою він користується на законних підставах. Оператор газорозподільної системи провадить діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії, що видається Регулятором.

Права та обов`язки оператора газорозподільної системи визначаються цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, кодексом газотранспортної системи, кодексом газорозподільних систем, а також договором розподілу природного газу.

Оператор газорозподільної системи має бути юридично та організаційно незалежним від інших видів діяльності на ринку природного газу, не пов`язаних з розподілом природного разу.

Аналогічні положення містяться у Кодексі газорозподільних систем (Кодекс ГРС), що затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494, який розроблений відповідно до Закону України «Про ринок природного газу».

Частиною 4 ст. 1 розділу І цього Кодексу визначено, що оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) - суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління; оператор газотранспортної системи (далі - Оператор ГТС) - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників); побутовий споживач - споживач, що є фізичною особою та придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність; регулятор - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Оператор ГРМ здійснює діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії, яка видається Регулятором. Оператор ГРМ відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (будівництво) газорозподільної системи, яка на законних підставах перебуває у його власності чи користуванні, належну організацію та виконання розподілу природного газу (ч. 1, 2 ст. 2 розділу І Кодексу).

Однією з основних функцій Оператора ГРМ є забезпечення комерційного обліку природного газу, у тому числі приладового, в ГРМ (ч. 3 ст. 2 розділу І Кодексу).

Відповідно до п. 1, 2 ст. 1 розділу ІХ Кодексу ГРС комерційний облік природного газу в газорозподільній системі організовується та здійснюється з метою визначення повної та достовірної інформації про об`єми (обсяги) природного газу, які надійшли до ГРМ від суміжних суб`єктів ринку природного газу (ГДП, ВБГ, Оператора ГТС), та об`єми (обсяги) природного газу, які розподілені (передані) з ГРМ підключеним до неї споживачам і суміжним Операторам ГРМ, та подальшого використання інформації у взаємовідносинах між суб`єктами ринку природного газу, у тому числі для взаєморозрахунків між ними.

Порядок комерційного обліку природного газу (визначення його об`ємів і обсягів) по об`єктах споживачів, у тому числі побутових споживачів, здійснюється згідно з договором розподілу природного газу, укладеним між споживачем та Оператором ГРМ, та з урахуванням вимог цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ст. 4 розділу ІХ Кодексу ГРС Оператор ГРМ відповідно до вимог Кодексу ГТС передає інформацію про об`єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період Оператору ГТС для проведення ним остаточної алокації по постачальнику споживача.

Визначені за умовами цієї глави та договору розподілу природного газу об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником.

Визначені за умовами цієї глави та договору розподілу природного газу об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником.

Розбіжності у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу врегульовуються договором розподілу природного газу, а у разі недосягнення згоди - в судовому порядку. До вирішення цього питання величина об`єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ.

Оператор ГРМ передає Оператору ГТС, зокрема, відомості про фактичні обсяги природного газу, розподілені за споживачами, підключеними до/через ГРМ (п/п 2 ч. 1 ст. 3 розділу ХІV).

Як зазначалось вище, з 01.07.2015 року рішенням НКРЕКП № 1644 від 28.05.2015 року ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом видано ТОВ «Чернігівгаз збут» (т. 1 а.с. 73-74).

Оператором ГРМ на території Чернігівської області, який здійснює облік та розподіл природного газу є АТ «Чернігівгаз».

Відповідно до вищевказаних положень чинного законодавства, що регулюють спірні відносини, оператор ГРМ, тобто АТ «Чернігівгаз», є відповідальним за облік природного газу у побутових споживачів та визначені ним обсяги природного газу є обов`язковими для постачальника, тобто для ТОВ «Чернігівгаз збут».

Таким чином, визначення об`ємів та обсягів спожитого побутовими споживачами природного газу не входить до повноважень постачальника ТОВ «Чернігівгаз збут» та відповідно до приписів Кодексу ГРС належить до компетенції оператора ГРМ АТ «Чернігівгаз». У свою чергу, на постачальника ТОВ «Чернігівгаз збут» покладено обов`язок використання даних оператора ГРМ АТ «Чернігівгаз» у взаємовідносинах між споживачем та його постачальником.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Чернігівгаз збут» в межах своєї компетенції здійснив нарахування за спожитий природний газ споживачу ОСОБА_1 згідно наданих ПАТ «Чернігівгаз» даних про об`єм та обсяг розподіленого споживачу природного газу, які є обов`язковими для постачальника.

Положеннями частини 1 ст. 4, ст. 12, 13 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів і на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета спору. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

По захист своїх порушених прав особа може звернутися до суду не в будь-який спосіб, а в той, що передбачений законом, правомірній вимозі відповідає обов`язок належного відповідача усунути порушення права.

Враховуючи вищевказані норми чинного законодавства та встановлені обставини справи, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , враховуючи те, що вимоги позивачем заявлені про здійснення перерахунку об`ємів та обсягів спожитого природного газу і його вартості до ТОВ «Чернігівгаз збут», до повноважень якого не входить облік об`ємів та обсягів споживання газу та, відповідно, здійснення їх перерахунку, а входить забезпечення постачання природного газу та проведення розрахунку зі споживачем. Обсяги споживання природного газу, визначені оператором ГРМ АТ «Чернігівгаз», були використані постачальником ТОВ «Чернігівгаз збут» при проведенні розрахунків зі споживачем ОСОБА_1 , та нарахування заборгованості за спожитий природний газ у спірний період були здійснені відповідно до норм чинного законодавства.

Оскільки перерахунок об`ємів та обсягів спожитого природного газу, приведення показників до стандартних умов споживання газу не входить до компетенції ТОВ «Чернігівгаз збут», докази неправомірності нарахування останнім заборгованості на обсяги спожитого споживачем газу, що були обліковані АТ «Чернігівгаз», відсутні, вимоги позивача ОСОБА_1 до ТОВ «Чернігівгаз збут» заявлені без належних підстав.

Окрім того, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно розрахунку нарахувань (на підставі даних про обсяги споживання наданих АТ «Чернігівгаз») та оплат по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період з 01.10.2018 року по 31.03.2020 року наявна заборгованість у розмірі 721,61 грн. (а.с. 174 Т. 1). Згідно повідомлення ТОВ «Чернігівгаз Збут» зазначена заборгованість ОСОБА_1 погашена 30.11.2020 року.

Твердження ОСОБА_1 про те, що відповідач зазначив використання спожитого газу, які навмисно завищені, що в подальшому призвело до виникнення заборгованості за спожитий газ, не підлягають перевірці, з огляду на те, що вимоги про здійснення перерахунку об`ємів та обсягів спожитого природного газу заявлено до ТОВ «Чернігівгаз збут», до компетенції якого такі повноваження не входять.

Посилання в апеляційній скарзі про відмову в задоволенні клопотання представника ТОВ «Чернігівгаз Збут» щодо залучення в якості третьої особи АТ «Чернігівгаз» не можуть бути взяті до уваги апеляційним судом, враховуючи що для вирішення позовних вимог АТ «Чернігівгаз» повинно бути залучено в якості відповідача, а не третьої особи. Виходячи з вимог ст. 49 ЦПК України, законом передбачено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не є сторонами у справі та не наділені процесуальними правами позивача чи відповідача. Суд вирішує спір між позивачем та відповідачем і не приймає будь-якого рішення стосовно третьої особи через те, що така особа притягується до участі у справі лише у разі, якщо рішення в справі може вплинути у майбутньому на її права або обов`язки щодо однієї із сторін.

Оскільки розгляд справи покладається на суд першої інстанції, а в апеляційному порядку здійснюється перевірка судового рішення, яким закінчено провадження в справі. Таким чином, про захист своїх порушених прав особа може звернутися до суду не в будь-який спосіб, а в той, що передбачений законом, правомірній вимозі відповідає обов`язок належного відповідача усунути порушення права.

Апеляційний суд не наділений повноваженнями цивільним процесуальним законодавством щодо залучення до участі у справі належного відповідача.

Докази та обставини, на які посилається ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом попередньої інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Сукупність досліджених обставин та наявних у справі доказів приводить апеляційний суд до переконання, що суд першої інстанції повно та всебічно встановив обставини справи, правильно визначив та надав юридичну оцінку правовідносинам між сторонами.

Доводи апеляційної скарги не містять передбачених процесуальним законом підстав для скасування законного і обґрунтованого та правильного по суті судового рішення, не спростовують висновків суду першої інстанції і не впливають на правильність вирішення спору.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи викладене, відповідно до приписів ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 01 червня 2020 року - без змін, як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 17 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: