Справа № 605/642/20
РІШЕННЯ

Іменем України

"25" травня 2021 р. Підгаєцький районний суд

Тернопільської області

в складі :

головуючого судді Горуц Р.О.

за участю:

секретаря судового засідання Дармограй Т.І.

представника позивача Розанової О.З.

представника відповідача Рибачок А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Підгайці цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Мрія Фармінг Карпати від імені та в інтересах якого діє Розанова Ольга Зіновіївна до Приватного підприємства Качан-07, ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди землі, визнання поновленим договору оренди землі, шляхом визнання укладеною додаткової угоди та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ТзОВ Мрія Фармінг Карпати звернулось в суд з позовом до ПП Качан-07, ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди землі, визнання поновленим договору оренди землі, шляхом визнання укладеною додаткової угоди та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, обґрунтовуючи його тим, що позивач направляв відповідачу ОСОБА_1 листи-повідомлення із відповідними проектами додаткової угоди, з пропозицією продовжити дію договору оренди, але орендодавець ОСОБА_1 повідомила про своє бажання припинити дію договору та уклала договір оренди землі з відповідачем ПП Качан-07. Позивач вважає порушеним його переважне право на укладення договору оренди землі. Посилаючись на наведені у позові обставини, вказуючи, що ним було повністю дотримано вимоги, зазначені у ст.33 Закону України Про оренду землі, позивач просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 09 грудня 2019 року, укладений між відповідачами, скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 50586223 від 09 січня 2020 року та визнати поновленим договір оренди землі, шляхом визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки між ним та відповідачем ОСОБА_1 .

Представники відповідачів подали відзиви на позов та заперечення обгунтовуючи їх тим, що орендодавець письмово повідомила орендаря про відмову в поновленні договору оренди, необхідної наявності юридичних фактів для поновлення такого договору не було, а тому у задоволенні позовних вимог просять відмовити.

Представником позивача подано відповіді на відзиви відповідачів, у яких посилаючись на порушення ними вимог діючого законодавства, зокрема ст.33 Закону України Про оренду землі, вважає, що відповідачами було порушено переважне право позивача на поновлення договору оренди землі.

Ухвалою Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 26 березня 2021 року клопотання представника позивача про витребування доказу, задоволено. Витребувано із Нижчелуб`янської сільської ради Збаразького району Тернопільської області копію договору оренди землі від 09 грудня 2019 року укладеного між відповідачами.

В судовому засіданні представник позивача змінені позовні вимоги підтримала повністю та з підстав викладених у позовній заяві, просить їх задовольнити.

В судове засідання представник відповідача ПП Качан-07 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Крім того, не визнання ним позовних вимог та прохання про розгляд справи у його відсутності викладено у адресованій суду письмовій заяві, що не суперечить вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України.

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав з підстав викладених у відзиві на позов та запереченні, при цьому у їх задоволенні просить відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що у задоволенні позову ТзОВ Мрія Фармінг Карпати слід відмовити, виходячи із наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №000802, виданого 16 березня 2006 року Підгаєцькою районною державною адміністрацією Тернопільської області, є власником земельної ділянки площею 2,11 га., кадастровий номер :01:001:0250, розташованої на території Мирненської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області (на даний час Мирненського старостинського округу Підгаєцької міської ради Тернопільського району Тернопільської області).

Відповідач ОСОБА_4 24 грудня 2010 року у виконавчому комітеті Рогачинської сільської ради Бережанського району Тернопільської області, зареєструвала шлюб із ОСОБА_5 , актовий запис №05, у зв`язку з чим змінила прізвище із дошлюбного ОСОБА_6 на прізвище чоловіка ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 24 грудня 2010 року.

04 грудня 2012 року між ТзОВ Багаті Чорноземи та ОСОБА_5 укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки (надалі договір 1) площею 2,11 га. строком на 5 років з моменту його державної реєстрації, але в будь-якому разі строк цього договору 1 закінчується після завершення збирання врожаю сільськогосподарських культур, які були засіяні (висаджені) під час дії цього договору (з урахуванням ротації сільськогосподарських культур). Державну реєстрацію зазначеного договору здійснено 07 березня 2014 року, що стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 07 березня 2014 року, наданим реєстраційною службою Підгаєцького районного управління юстиції Тернопільської області.

Відповідно до п.20 договору 1 передача земельної ділянки орендарю здійснюється упродовж 5 (п`яти) днів після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі.

Однак всупереч вказаним вимогам договору 1, земельна ділянка площею 2,11 га., кадастровий номер :01:001:0250, була передана орендарю та прийнята останнім у момент підписання договору 1, тобто ще за 1 рік та 3 місяці до настання обставин визначених п.20 договору 1.

З моменту передачі земельної ділянки орендарю, орендодавець ОСОБА_5 відповідно не використовувала вказану земельну ділянку за цільовим призначенням, що підтверджено в судовому засіданні представником відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_2 та визнано представником позивача.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що за користування земельною ділянкою відповідача ОСОБА_5 у період часу з 04 грудня 2012 року по 31 грудня 2013 року, останній було внесено орендну плату.

Пунктом 8 договору 1 передбачено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. Поновлення договору оренди відбувається згідно ст.33 Закону України Про оренду землі.

Згідно п.37 Договору 1 його дія припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Листом-повідомленням від 01 липня 2018 року ТзОВ Багаті Чорноземи повідомило орендодавця про намір скористатись своїм переважним правом оренди та продовжити дію договору оренди землі. Такий лист було направлено 22 грудня 2018 року та отримано орендодавцем 28 грудня 2018 року. До листа-повідомлення було додано проект Додаткової угоди до договору оренди землі від 04 грудня 2012 року, в якому запропоновано продовжити дію договору оренди землі на 7 років, із викладенням п.9 договору 1 в новій редакції, а саме: Орендна плата вноситься орендарем у розмірі 8% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки в рік в грошовій формі, або в натуральній формі -1800 кг зерна та 50 кг цукру щорічно. Усі інші положення договору 1, залишено без змін.

Листом-повідомленням від 03 січня 2019 року, який надіслано 16 січня 2019 року та отримано ТзОВ Багаті Чорноземи 19 січня 2019 року, ОСОБА_5 повідомила про своє бажання припинити дію договору оренди після закінчення строку, на який його було укладено.

До вказаного листа-повідомлення ОСОБА_5 було додано підписані нею два акти прийому передачі земельної ділянки, один з яких відповідач просила, після їх підписання позивачем, повернути їй.

05 лютого 2019 року позивачем повторно було надіслано лист-повідомлення відповідачу ОСОБА_5 від 28 січня 2019 року про намір скористатись своїм переважним правом оренди та продовжити дію договору оренди землі, із доданим до нього проектом Додаткової угоди до договору оренди землі від 04 грудня 2012 року, в якому запропоновано продовжити дію договору оренди землі на 7 років, із викладенням п.9 договору 1 в новій редакції, а саме: Орендна плата вноситься орендарем у розмірі 10% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки в рік в грошовій формі, або в натуральній формі -1800 кг зерна та 50 кг цукру щорічно. Усі інші положення договору 1, залишено без змін. Дані документи ОСОБА_5 отримала 11 лютого 2019 року.

Листом-повідомленням від 20 лютого 2019 року, який надіслано того ж дня та отримано ТзОВ Багаті Чорноземи, ОСОБА_5 повідомила про своє бажання припинити дію договору оренди після закінчення строку, на який його було укладено.

Встановлено, що позивач ТзОВ Мрія Фрамінг Карпати є правонаступником ТзОВ Багаті Чорноземи, що вбачається із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та статуту ТзОВ Мрія Фрамінг Карпати затвердженого рішенням загальних зборів учасників вказаного товариства, протокол №24-04-2019 від 24 квітня 2019 року.

Після закінчення строку договору 1, відповідачем ОСОБА_5 12 березня 2019 року на адресу ТзОВ Багаті Чорноземи втретє було надіслано лист-повідомлення від 07 березня 2019 року, в якому остання повідомила, що не бажає поновлювати строк договору оренди землі, який було укладено між нею та ТзОВ Багаті Чорноземи 04 грудня 2012 року та нагадала орендарю про повернення їй підписаного акту прийому-передачі земельної ділянки, який вона надсилала листом-повідомленням від 03 січня 2019 року, однак це залишилось поза увагою, як ТзОВ Багаті Чорноземи, так і його правонаступника ТзОВ Мрія Фрамінг Карпати.

Із матеріалів справи, зокрема: договору про надання сільськогосподарських послуг №СГ-62/МФ(к) від 01 лютого 2016 року, додаткової угоди №8 від 01 лютого 2019 року, актів виконання робіт (надання послуг), додатків до акту здачі-прийняття послуг, актів розподілу ділянок по посівним площам/полю до додатку до акту здачі-прийняття послуг, видно, що позивач впродовж 2019 року використовував земельну ділянку відповідача ОСОБА_5 та вніс останній орендну плату на загальну суму 5000 гривень, що підтверджується списками згрупованих поштових переказів від 09 та 27 грудня 2019 року.

Посилання представника позивача на те, що ОСОБА_5 не повідомила позивача про намір укласти договір з іншим орендарем та не повідомила про запропоновані нею умови, які за обставин такого повідомлення могли бути прийнятними для позивача, як на підставу порушення переважного права ТзОВ Мрія Фрамінг Карпати на поновлення договору оренди землі, суд не приймає до уваги, оцінює їх критично, так як вони повністю спростовані матеріалами справи, а також поясненнями представника відповідача ОСОБА_2 даними ним в судовому засіданні.

У листі-повідомленні від 03 січня 2019 року ОСОБА_5 повідомила ТзОВ Багаті Чорноземи правонаступником якого є ТзОВ Мрія Фрамінг Карпати про своє бажання припинити дію договору оренди земельної ділянки після закінчення строку, на який його було укладено, у зв`язку з тим, що бажає обробляти її самостійно.

У подальших двох листах-повідомленнях ОСОБА_5 вже не вказувала конкретних причин з яких вона бажала припинити дію договору 1 та не поновлювати його строк, однак вказане не порушує жодної вимоги законодавства України, а також відповідає численним правовим позиціям Верховного Суду, зокрема викладеній у постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року в справі №709/1899/17.

Крім того, бажання ОСОБА_5 самостійно обробляти вищезазначену земельну ділянку, яке було викладене нею у листі-повідомленні від 03 січня 2019 року, жодним чином не може свідчити про те, що така обставина не відповідала дійсній меті ОСОБА_5 щодо відмови у поновленні строку договору оренди землі із попереднім орендарем, як це зазначено у відповіді на відзив поданій позивачем, так як договір оренди землі із відповідачем ПП Качан-07 було укладено лише 09 грудня 2019 року. Тобто, за такий тривалий період часу думка ОСОБА_5 з приводу самостійного використання земельної ділянки, чи передачі її в оренду іншому орендарю на більш вигідних умовах, могла неодноразово змінитись, при цьому остання згідно вимог чинного законодавства не зобов`язана кожного разу повідомляти попереднього орендаря, а тим більше того з яким вже строк договору оренди закінчився, про свій намір, як вона буде використовувати земельну ділянку, яка перебуває у її приватній власності.

У відповідності із ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 4 ст.373 ЦК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Право власності на землю гарантується Конституцією України.

Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Судом встановлено, що 09 грудня 2019 року між відповідачами укладений договір оренди спірної земельної ділянки строком на 10 років. Державну реєстрацію договору проведено 09 січня 2020 року.

Той факт, що з 2020 року і по даний час вказану вище земельну ділянку використовує ПП Качан-07, підтверджено в судовому засіданні представником відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_2 та не заперечено представником позивача ОСОБА_8 .

Частиною четвертою статті 124 ЗК України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Частиною першою статті 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до вимог частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України Про оренду землі.

Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються положеннями ст.33 Закону України Про оренду землі (надалі Закону).

Так, відповідно до частин першої - п`ятої статті 33 цього Закону (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України.

Тобто реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою ст.33 Закону, можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків.

Таким чином, для застосування частини першої статті 33 Закону та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно з частинами 2-5 цього Закону необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 4 ЦПК України, буде порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору.

Такий правовий висновок про застосування норм права у подібних правовідносинах викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі №594/376/17-ц (провадження № 14-65цс18).

Суд, встановивши, що сторони за договором не досягли згоди щодо умов договору оренди на новий строк, оскільки власник земельної ділянки -орендодавець ОСОБА_5 у своїх листах-повідомленнях неодноразово вказувала на відсутність наміру продовжувати договірні відносини з оренди землі, що беззаперечно свідчить про відсутність її волевиявлення на поновлення договору оренди землі від 04 грудня 2012 року, в тому числі й на запропонованих позивачем умовах, дійшов висновку про те, що переважне право позивача не порушено й не підлягає відновленню в обраний ним спосіб.

Так, наявність обґрунтованих заперечень зі сторони орендодавця стосовно поновлення договору з орендарем дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке передбачено положеннями ст.33 Закону і може підлягати захисту відповідно до статті 4 ЦПК України, не порушено, а отже заявлений позов задоволенню не підлягає.

Доводи позивача про те, що листи-повідомлення відповідача ОСОБА_5 про її бажання припинити дію договору оренди землі від 04 грудня 2012 року, не можуть вважатися такими, що стосуються відмови орендодавця від продовження дії договору, оскільки вони не були належним чином мотивовані і не відповідають дійсній меті такої відмови, не спростовують вимог чинного законодавства та законності дій ОСОБА_5 , оскільки у разі незгоди орендодавця у поновленні договору оренди, неодноразово направленої орендарю у вигляді листів - повідомлень у визначений Законом строк, переважне право на укладення договору оренди землі припиняється, тому що переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк, не може домінувати над виключним правом орендодавця, як власника земельної ділянки, щодо користування та розпорядження нею на власний розсуд після закінчення строку дії договору оренди землі.

Вказане узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 28 вересня 2020 року у справі №272/440/18, у постанові Верховного Суду від 21 січня 2020 року (справа № 379/1354/18), у постанові Верховного Суду від 25 листопада 2020 року (справа № 227/4535/18) та у постанові Верховного Суду від 18 березня 2021 року у справі № 379/1294/18, у яких були встановлені подібні фактичні обставини.

За наведених вище обставин, представником позивача не подано суду належних та допустимих доказів того, що державна реєстрація права оренди земельної ділянки відповідно до укладеного договору між відповідачами від 09 грудня 2019 року, проведена із порушенням вимог чинного законодавства.

З таких підстав, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог ТзОВ Мрія Фармінг Карпати, слід відмовити.

Судові витрати покласти на позивача в межах ним понесених.

На підставі наведеного, керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст. 10, 12, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 319, 373, 626, 627, 777, 792 ЦК України, ст.ст.124-126 ЗК України, ст.ст.13, 17, 33 Закону України Про оренду землі, Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю Мрія Фармінг Карпати від імені та в інтересах якого діє Розанова Ольга Зіновіївна до Приватного підприємства Качан-07, ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди землі, визнання поновленим договору оренди землі, шляхом визнання укладеною додаткової угоди та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень відмовити.

Судові витрати покласти на позивача в межах ним понесених.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Підгаєцький районний суд Тернопільської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Мрія Фармінг Карпати, юридична адреса місцезнаходження: 78151, Івано-Франківська область Городенківський район с. Росохач вул. Українська, 101, .

Представник позивача: Розанова Ольга Зіновіївна, м. Тернопіль вул. Винниченка, 8 каб.206, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ТР №000324 від 26 жовтня 2018 року.

Відповідачі: Приватне підприємство Качан-07, юридична адреса місцезнаходження: с. Щепанів Тернопільського району Тернопільської області, .

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька с. Мирне Тернопільського району Тернопільської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Представник відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №425 від 05 травня 2006 року.

Головуючий: Р. О. Горуц