Дата документу 17.05.2021
Справа № 937/8018/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 травня 2021 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Міщенко Т.М.,
за участі секретаря Твердої О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсною заву про відмову від спадщини,
законного представника позивача ОСОБА_3 ,
представника позивача адвоката Михайлов Д.О.,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсною його заяву про відмову від спадщини після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , справжність підпису на якій засвідчено Малихіною Т.А., приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області, на користь ОСОБА_5 .
Позовна заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 є спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 . Спадщину позивач прийняв фактичним шляхом, оскільки мешкав разом з дружиною на момент її смерті. На початку квітня 2013 року ОСОБА_5 звернувся до позивача з проханням уступити йому належну позивачу частку у спадковому майні за грошову компенсацію, на яку він погодився. Після чого позивач у нотаріуса написав заяву про відмову від прийняття спадщини. Проте ОСОБА_5 свого обов`язку по сплаті грошових коштів не виконав. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер. Позивач вважає, що заяву про відмову від спадщини після смерті його дружини було підписано в стані загострення хвороби, фактично він не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними, оскільки на час підписання заяви перебував під наглядом лікаря-нарколога з діагнозом психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності. На підставі викладеного позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить суд визнати недійсною заяву про відмову від належної йому частки у спадщині після померлої ОСОБА_4 .
Під час розгляду справи представником позивача було заявлено клопотання про заміну неналежного відповідача Мелітопольську міську раду Запорізької області на належного ОСОБА_2 . 05 лютого 2021 року від ОСОБА_1 до суду надійшла уточнена позовна заява, в якій було замінено неналежного відповідача Мелітопольську міську раду Запорізької області на належного ОСОБА_2 .
У судовому засіданні законний представник позивача ОСОБА_3 та представник позивача адвокат Михайлов Д.О. повністю підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити у повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином шляхом направлення судової повістки за останнім відомим місцем проживання та шляхом розміщення оголошення про його виклик на офіційному веб-сайті судової влади України; про причини неявки суд не повідомлявся, відзиву із запереченнями проти позву до суду не подавалося.
За наведених обставин, відповідач вважається належно повідомленим про дату, час і місце розгляду справи шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України згідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України.
Суд, заслухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла дружина позивача - ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 26.10.2018 /а.с.4/.
Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_4 є позивач та син померлої ОСОБА_5 .
Відповідно до вимог ст. 1223 ЦК у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Згідно із ст. 1258 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.
Статтею 1270 ЦК України визначено, що строк для прийняття спадщини встановлюється у шість місяців та починається з часу відкриття спадщини.
Як встановлено при розгляді справи, після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме: Ѕ частина квартиру АДРЕСА_1 .
Приватним нотаріусом Мелітопольського нотаріального округу Малихіною Т.А. була відкрита спадкова справа № 17/2013 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 /а.с.26-40/.
Із заявою про отримання спадщини за законом до приватного нотаріуса 23.04.2013 звернувся ОСОБА_5
27.04.2013 ОСОБА_1 подав до приватного нотаріуса заяву, в якій зазначив, що відмовляється від прийняття належної йому спадщини, яка залишилася після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , на користь ОСОБА_5 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер.
Згідно змісту спадкової справи № 173/2018, заведеної 21.08.2018 після померлого ОСОБА_5 у Приазовській державній нотаріальній конторі Запорізької області, спадкоємцем померлого є ОСОБА_2 /а.с.124/.
У своїх позовних вимогах ОСОБА_1 вказує, що ОСОБА_5 скористався станом його здоров`я, у зв`язку з чим він відмовився від спадщини, на момент подачі заяви він не розумів значення своїх дій, а тому вважає, що є підстави для задоволення позову.
Як вбачається з довідки Комунального некомерційного підприємства «Мелітопольський заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради від 04.09.2019 ОСОБА_1 з 25.04.1996 та по теперішній час перебуває під наглядом лікаря-нарколога з діагнозом психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності /а.с.12/.
На підтвердження доводів позивача свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 доводиться їй сином, ОСОБА_4 була дружиною сина, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті якої залишилась квартира. Її син написав заяву про відмову від спадщини, будучи ненормальним, тому що зловживав спиртними напоями, внаслідок чого навіть перебував на обліку у лікаря-нарколога.
Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 25.11.2020 (справа № 937/3813/20) ОСОБА_1 було визнано обмежено дієздатним та призначено його піклувальником ОСОБА_3 /а.с.150-151/.

Вказаним судовим рішенням було встановлено, що згідно висновку судової психіатричної експертизи (висновок експерта від 06.08.2020 № 308), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виявляє ознаки психічного розладу у вигляді помірно-вираженого розладу особистості й поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку змішаного ґенезу (токсичного, судинного). Ступінь наявних порушень така, що істотно впливає (обмежує) на його здатність розуміти значення своїх дій і керувати ними.

Згідно із ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до вимог ч. 3, 5 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частиною 1 статті 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Частиною 3 цієї статі Кодексу передбачено якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно із ч.1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" правила статті 225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Як визначено у п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7«Про судову практику у справах про спадкування», відмова від прийняття спадщини на користь інших спадкоємців допускається лише протягом строку для прийняття спадщини. У разі відкликання спадкоємцем своєї відмови від прийняття спадщини протягом строку, встановленого для її прийняття, він відновлює своє право на спадкування. Відмова спадкоємця за заповітом від прийняття спадщини не позбавляє його права на спадкування за законом. Відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, передбачених ст. 225, 229-231, 233 ЦК України.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, враховуючи належні та допустимі докази, суд приходить до висновку, що заява, подана ОСОБА_1 27 квітня 2013 року, про відмову від спадщини, повинна бути визнана недійсною, оскільки на момент її підписання позивач не розумів значення своїх дій та не міг ними керувати, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

У зв`язку з вищевикладеним, на підставі повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, з`ясування фактичних обставин, оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265 ЦПК України, ст. 203, 225, 1223, 1258 ЦК України, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсною заву про відмову від спадщини задовольнити повністю.

Визнати недійсною заяву ОСОБА_1 від 27.04.2013 про відмову від належної йому частки у спадщині після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 , посвідчену приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Малихіною Тетяною Анатоліївною.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справі, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 17 травня 2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , що мешкає: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Суддя: