ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8596/21
провадження № 4-с/753/148/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Комаревцевої Л.В.

з секретарем - Гаврилюк О.В.

за участю представника боржника ОСОБА_1

представника стягувача Простибоженка О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві скаргу ОСОБА_2 на дії та рішення державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ушенко Юлії Петрівни, стягувач: ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року до суду надійшла скарга ОСОБА_2 на дії та рішення державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ушенко Юлії Петрівни, стягувач: ОСОБА_3 .

Скарга обгрунтована наступним. В провадженні Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавчий лист № 753/14656/16 від 27.03.2020, виданий Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј всіх видів заробітку щомісячно, з 03.08.2016 до досягнення повноліття.

Боржник посилається на те, що з 03.08.2016 по 22.09.2020 стягувач самостійно стягнула аліменти на утримання сина з рахунку боржника на суму 980369,01 грн. Натомість, державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ушенко Ю.П. вказані обставини не взято до уваги, відтак, скаржник просить задовольнити вимоги скарги в повному обсязі.

Ухвалою суду від 29.04.2021 відкрито провадження у справі. Зобов`язано Дарницький районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в п`ятиденний строк з часу отримання копії ухвали надати до суду завірену копію ВП № 61925086.

17.05.2021 суду надано витребувані за ухвалою суду матеріали.

В судовому засіданні представник боржника підтримав вимоги скарги, яку просив задовольнити.

Представник стягувача в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, пославшись на недоведеність та безпідставність заявлених вимог.

Державний виконавець Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ушенко Юлія Петрівна в судове засідання не з`явилась. Суду надано завірену копію ВП № 61925086 та відзив на скаргу у якій заявлені вимоги не визнаються, з посиланням на їх безпідставність.

Вивчивши та дослідивши наявні письмові матеріали справи у їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Згідно п.9 ч.2 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно вимог ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Як вбачається з матеріалів справи в провадженні Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавчий лист № 753/14656/16 від 27.03.2020, виданий Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј всіх видів заробітку щомісячно, з 03.08.2016 до досягнення повноліття.

05.05.2020 державним виконавцем обчислено розмір заборгованості зі сплати аліментів за період з 03.08.2016 по 01.05.2020 та складено відповідний розрахунок, згідно якого заборгованість по аліментах за вказаний період складає 146626,50грн. Копії розрахунку заборгованості від 05.05.2020р доведено до відома сторін виконавчого провадження шляхом направлення копії останнього за їх адресами, зазначеними у виконавчому документі.

Зважаючи на те, що за результатами обчислення встановлено факт наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, 05.05.2020 державним виконавцем, винесено постанову про арешт майна боржника, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження. Відповідні записи про обтяження майна внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.Того ж дня державним виконавцем, на виконання вимог абзацу 1 пункту 2 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень (далі-Інструкція), здійснено заходи для отримання інформації про доходи боржника, шляхом направлення засобами Автоматизованої системи виконавчих проваджень (далі-Система) відповідних запитів до ДФС та ПФ України.

Згідно відповіді ПФ України та відповідно до заяви стягувача ОСОБА_3 , з`ясовано, що джерелом доходу боржника є ПРАТ» Авіакомпанії «Міжнародні Авіалінії України» за адресою: АДРЕСА_1 .

05.05.2020 державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яку направлено до ПРАТ» Авіакомпанії «Міжнародні Авіалінії України» за адресою: м.Київ,вул.Харківське шосе, 201/203

Згідно пункту 2 резолютивної частини вказаної постанови зобов`язано проводити утримання із заробітної плати (доходів) боржника щомісячно у розмірі 50% до погашення заборгованості, яка станом на 01.05.2020 складає 146626,50грн, а потім в розмірі 25% заробітної плати боржника на погашення поточних аліментів , але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

05.05.2020 на адресу ПРАТ» Авіакомпанії «Міжнародні Авіалінії України» за адресою: м.Київ,вул.Харківське шосе, 201/203 направлено запит про надання довідки про доходи боржника та розміру утриманих аліментів.

19.08.2020 до відділу надійшов звіт про здійснення відрахування та виплати аліментів за липень 2020 року на суму 4718,74грн.

21.01.2020 до відділу надійшла довідка про доходи боржника за період з серпня 2016 р по 30.06.2020 р .

16.09.2020 державним виконавцем обчислено розмір заборгованості зі сплати аліментів за період з 03.08.2016 по 01.06.2020 та складено відповідний розрахунок, згідно якого заборгованість по аліментах за вказаний період складає 2321754,48грн. Копії розрахунку заборгованості від 16.09.2020 доведено до відома сторін виконавчого провадження шляхом направлення копії останнього за їх адресами, зазначеними у виконавчому документі.

16.09.2020 державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яку направлено до ПРАТ» Авіакомпанії «Міжнародні Авіалінії України» за адресою: м.Київ,вул.Харківське шосе, 201/203

Згідно до пункту 2 резолютивної частини вказаної постанови зобов`язано проводити утримання із заробітної плати (доходів) боржника щомісячно у розмірі 36,7% до погашення заборгованості, яка станом на 01.06.2020 складає 2321754,48грн., а потім в розмірі 25% заробітної плати боржника на погашення поточних аліментів , але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, де й перебуває на виконанні по теперішній час, але оскільки в бухгалтерії підприємства перебуває три виконавчі провадження щодо стягнення аліментів, то бухгалтер по даному виконавчому провадженні відбувається утримання аліментів в розмірі 25 % від доходів боржника.До відділу надійшов звіт про здійснення відрахування та виплати аліментів за серпень 2020 року на суму 15149,97грн.

08.10.2020 державним виконавцем, обчислено розмір заборгованості зі сплати аліментів за період з 03.08.2016 по 01.09.2020 та складено відповідний розрахунок, згідно якого заборгованість по аліментам за вказаний період складає2312487,36 грн.Копії розрахунку заборгованості від 08.10.2020 доведено до відома сторін виконавчого провадження шляхом направлення копії останнього за їх адресами, зазначеними у виконавчому документі.

Звертаючись до суду зі скаргою боржник посилається на те, що з 03.08.2016 по 22.09.2020 стягувач самостійно стягнула аліменти на утримання сина з рахунку боржника на суму 980369,01 грн.

До відділу надійшло клопотання боржника щодо здійснення перерахунку заборгованості по аліментам від 07.10.2020. Разом з тим, державний виконавець відмовив боржнику у задоволенні його клопотання про перерахунок заборгованості по аліментам, оскільки боржником не було надано доказів (квитанцій) про проведення оплати у зазначеному ним у клопотанні розмірі.

Так, згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Як передбачено ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

У відповідності до положень ч. 4 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; подання заяви стягувачем або боржником; надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; закінчення виконавчого провадження.

При цьому, як передбачено п. 4 розділу XVI "Особливості виконання рішень про стягнення аліментів" Інструкції з організації примусового виконання рішень, розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійсненні відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Водночас, відповідно до вимог ст. 12, ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За змістом ст.ст. 76, 77 ЦПК України, суд встановлює наявність або відсутність обставин, котрими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Також, згідно роз`яснень, які містяться в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року, предметом доказування є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Звертаючись до суду зі скаргою, заявник, як на підставу для її задоволення, посилався на безпідставність та необґрунтованість відмови державного виконавця у задоволенні клопотання про перерахунок заборгованості.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, будь-яких доказів того, що як на момент звернення до державного виконавця із клопотанням про перерахунок встановленого розміру заборгованості, так і на момент розгляду скарги, боржником було надано виконавцю докази здійснення ним виплати аліментів на заявлену ним суму, зокрема відповідних квитанції, матеріали справи не містять, що унеможливлюють здійснення приватним виконавцем відповідного перерахунку.

Натомість, виходячи із змісту скарги, боржником надано виписки по рахунках ОСОБА_2 , по яких випущено платіжні картки на ім`я довіреної особи ОСОБА_3 .

Суд вважає важливими посилання боржника на отримування стягувачем коштів по зазначеним рахунком, як аліментні зобов`язання, разом з тим не може їх врахувати виходячи з наступного.

Вказані виписки не підтверджують оплату заборгованості по аліментів, відображаючи при цьому рух коштів без ідентифікації платежів та зазначення даних одержувача. Посилання боржника на ті обставини, що стягувач має безперешкодний доступ до карток, суд не бере до уваги, оскільки надані пояснення не спростовують факту заборгованості по аліментам, що підтверджена розрахунком державного виконавця.

Відповідно до ч.1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Крім того, як передбачено ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За вказаних обставин та враховуючи, що державний виконавець відмовляючи у проведенні розрахунку боргу по аліментам діяв у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження", в межах своїх повноважень та на підставі наявних в матеріалах виконавчого провадження доказів, суд приходить до висновку, що з боку державного виконавця права чи свободи скаржника порушено не було.

Таким чином суд приходить до висновку про відмову у задоволення скарги ОСОБА_2 на дії та рішення державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ушенко Юлії Петрівни, стягувач: ОСОБА_3 .

Інші доводи скарги не спростовують висновків суду щодо правомірності дій державного виконавця.

Керуючись ст. ст. 447-452 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_2 на дії та рішення державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ушенко Юлії Петрівни, стягувач: ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Повний текст ухвали виготовлено 25.05.2021

Суддя КомаревцеваЛ.В.