Справа № 461/6934/20 Головуючий у 1 інстанції: Романюк В.Ф.
Провадження № 22-ц/811/3033/20 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Шеремети Н.О.,

секретаря Жукровської Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові виділені матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 09 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «СЕТАМ», Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білого Андрія Миколайовича, ОСОБА_2 про визнання недійсним протоколу проведення електронних торгів та скасування акта приватного виконавця про реалізацію предмета іпотеки,-

встановив:

У вересні 2020 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ДП «СЕТАМ», Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білого А.М., ОСОБА_2 про визнання недійсним протоколу проведення електронних торгів та скасування акта приватного виконавця про реалізацію предмета іпотеки.

Оскаржуваною ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 09 жовтня 2020 року клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою суду від 28.08.2020 р. задоволено.

Скасовано заходи забезпечення позову вжиті ухвалою суду від 28.08.2020 р. у справі №461/6934/20 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «СЕТАМ», Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білого Андрія Миколайовича, ОСОБА_2 про визнання недійсним протоколу проведення електронних торгів та скасування акта приватного виконавця про реалізацію предмета іпотеки.

Скасовано зустрічне забезпечення позову застосоване ухвалою суду від 10.09.2020 р. у справі №461/6934/20 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «СЕТАМ», Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білого Андрія Миколайовича, ОСОБА_2 про визнання недійсним протоколу проведення електронних торгів та скасування акта приватного виконавця про реалізацію предмета іпотеки.

Ухвалу суду оскаржила позивачка ОСОБА_1 , з ухвалою не погоджується, вважає, що така постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому підлягає скасуванню.

В апеляційній скарзі зазначає, що висновки суду, які покладені в основу оскаржуваної ухвали, не відповідають дійсності, оскільки ухвалу про застосування зустрічного забезпечення апелянт отримала тільки 10.10.2020, що підтверджується копією поштового конверта та повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення, яке наявне у матеріалах справи.

У судовому засідання під час постановлення ухвали про застосування заходів зустрічного забезпечення представник ОСОБА_1 участі не брав, тому не мав можливість виконати відповідну ухвалу.

Вважає, що оскаржувана ухвала базується на припущеннях про те, що апелянт отримала копію ухвали про застосування заходів зустрічного забезпечення від 10.09.2020, які не підтверджені жодними доказами.

Просить скасувати ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 09 жовтня 2020 року та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову відмовити.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (ч. 3 ст. 360 ЦПК України).

В судове засідання учасники справи позивачка ОСОБА_1 , представник відповідача ДП «СЕТАМ», відповідачі Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білий А.М., ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи не прибули, не повідомили суд про причину неявки.

На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, а тому вважає за можливе, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

За відсутності всіх осіб, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити виходячи із такого.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до приписів частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Постановляючи оскаржувану ухвалу місцевий суд виходив з того, що станом на 09 жовтня 2020 року позивачка, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову, не виконала ухвалу суду від 10 вересня 2020 року про зустрічне забезпечення позову, а саме не внесла на депозитний рахунок Галицького районного суду міста Львова грошові кошти у розмірі 100 000 гривень 00 копійок, тому суд скасував заходи забезпечення позову вжиті ухвалою суду від 28 серпня 2020 року та скасував зустрічне забезпечення позову застосоване ухвалою суду від 10 вересня 2020 року.

Перевіряючи законність оскаржуваної ухвали колегія суддів враховує таке.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника).

Підставність заяви про забезпечення позову повинна бути доведена заявником, з врахуванням вимог ст. 12 ЦПК України.

Разом з цим, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

З виділених матеріалів цивільної справи № 461/6934/20 встановлено, що в провадженні Галицького районного суду м. Львова перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «СЕТАМ», Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білого Андрія Миколайовича, ОСОБА_2 про визнання недійсним протокол проведення електронних торгів та скасування акта приватного виконавця про реалізацію предмета іпотеки.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 28 серпня 2020 року задоволено заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову.

Накладено арешт на приміщення квартири, загальною площею 32,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та заборонено будь-яким способом вчиняти будь-які дії відносно вказаного майна.

Виконання ухвали доручено Державному підприємству «СЕТАМ» та приватному виконавцю виконавчого округу Львівської області Білому Андрію Миколайовичу.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 10 вересня 2020 року застосовано зустрічне забезпечення позову у цивільній справі № 461/6934/20 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «СЕТАМ», Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білого Андрія Миколайовича, ОСОБА_2 про визнання недійсним протоколу проведення електронних торгів та скасування акта приватного виконавця про реалізацію предмета іпотеки.

Зобов`язано позивача ОСОБА_1 протягом десяти днів з дня постановлення ухвали внести на депозитний рахунок Галицького районного суду міста Львова грошові кошти у розмірі 100 000 гривень 00 копійок (одержувач: Територіальне управління державної судової адміністрації України в Львівській області; IBAN:UA0000757; банк одержувача: Державна казначейська служба України, м.Київ; ) та протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення.

Оскаржуваною ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 09 жовтня 2020 року скасовано заходи забезпечення позову вжиті ухвалою суду від 28 серпня 2020 року та скасовано зустрічне забезпечення позову застосоване ухвалою суду від 10 вересня 2020 року.

При цьому, постановляючи зазначену ухвалу, суд врахував, що копію ухвали про застосування зустрічного забезпечення позову від 10.09.2020 та копію ухвали про залишення позову без руху від 09.09.2020 було скеровано на адресу місця проживання позивачки, відтак, подання клопотання про усунення недоліків позовної заяви свідчить про те, що позивачка отримала вказану ухвалу, однак не виконала таку у встановлений законом строк.

За приписами ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Умови, за яких суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, визначені у ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Отже, на відміну від забезпечення позову, зустрічне забезпечення направлено, перш за все, на захист інтересів відповідача.

Реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком, за виключенням випадків, передбачених ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Відповідно до п. 5 ст. 154 ЦПК розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Згідно із ч. 9 ст. 154 ЦПК України особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову із застосуванням зустрічного забезпечення, протягом визначеного судом строку має надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення.

За приписами ч. 10 ст. 154 ЦПК України якщо особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову, не виконає вимоги суду щодо зустрічного забезпечення у визначений судом строк, суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення.

Жодних винятків з цього правила вказана норма процесуального закону не містить.

Більше того, законодавець не ставить в залежність виконання ухвали суду про зустрічне забезпечення від набрання нею законної сили, оскільки частиною восьмою статті 154 ЦПК України передбачено, що строк надання зустрічного забезпечення визначається судом та не може перевищувати десяти днів з дня постановлення ухвали про зустрічне забезпечення, якщо інше не випливає зі змісту заходів зустрічного забезпечення.

Разом з цим, як для можливості виконання ухвали про зустрічне забезпечення, так і для висновку суду про ухилення позивача від виконання зустрічного забезпечення, необхідним є факт та докази отримання відповідної ухвали суду позивачем (про зустрічне забезпечення).

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду із заявою про вжиття заходів зустрічного забезпечення ОСОБА_2 просив суд вирішити питання зустрічного забезпечення шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі 500000 грн., оскільки в позивачки немає майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову,у випадку відмови у позові, чим порушуються його права як власника майна, на яке накладено арешт ухвалою про забезпечення позову.

Задовольняючи частково заяву про зустрічне забезпечення суд виходив з того, що розмір зустрічного забезпечення в сумі 100 000,00 грн. буде співмірним із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач як власник майна, на яке накладено арешт у зв`язку із забезпеченням позову.

З матеріалів оскарження вбачається, що спрощене провадження у даній справі було відкрито ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 28 серпня 2020 року.

При цьому, в подальшому після подання ОСОБА_2 клопотання про залишення позовної заяви без руху та надання позивачці строку для усунення недоліків, районний суд постановив ухвалу від 09.09.2020, якою позовну заяву ОСОБА_1 про визнання недійсним протоколу проведення електронних торгів та скасування акта приватного виконавця про реалізацію предмета іпотеки залишив без руху.

Ухвала від 09.09.2020 про залишення позову без руху та ухвала від 10.09.2020 про вжиття заходів зустрічного забезпечення були надіслані усім учасникам справи, що підтверджується відповідними супровідними листами (а.с. 47, 51).

15.09.2020 позивачка ОСОБА_1 , на виконання вимог ухвали про залишення її позову без руху, подала клопотання про усунення недоліків, до якого долучила позовну заяву у новій редакції.

В свою чергу, згідно із наявними в матеріалах справи доказами, ухвала суду від 09.09.2020 про залишення позовної заяви без руху та ухвала суду від 10.09.2020 про застосування заходів зустрічного забезпечення були надіслані учасникам справи різними супровідними листами та у різні дні (а.с. 47, 51).

При цьому, відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 111) 10.10.2020 ОСОБА_1 отримала 2 ухвали (не зазначено про що).

Вказані обставини та наведені вище норми процесуального права дають підстави для переконання про те, що висновок місцевого суду про наявність підстав для скасування заходів забезпечення позову та зустрічного забезпечення, є необґрунтованим та передчасним, оскільки станом на 09 жовтня 2020 року позивачка ОСОБА_1 не мала можливості виконати ухвалу Галицького районного суду м. Львова суду від 10 вересня 2020 року про зустрічне забезпечення позову, а саме внести на депозитний рахунок Галицького районного суду міста Львова грошові кошти у розмірі 100 000 гривень 00 копійок.

Згідно п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена за невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, що має наслідком скасування оскаржуваної ухвали, з одночасним ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 28 серпня 2020 року.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 367, 368, 372, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст. ст. 381, 382, 383 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 09 жовтня 2020 року скасувати.

У клопотанні представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 28 серпня 2020 року відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 11 травня 2021 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

Н.О. Шеремета