Справа № 283/1204/21
провадження №2-о/283/38/2021
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

25 травня 2021 року Малинський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Ярмоленка В.В., з секретарем судового засідання Селіною А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині в порядку окремого провадження цивільну справу

за заявою ОСОБА_1 ,

заінтересована особа: Малинська міська рада Житомирської області,

про встановлення факту визнання батьківства та факту прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції заявника.

05.05.2021 року ОСОБА_1 звернулася до Малинського районного суду Житомирської області із заявою про встановлення факту батьківства та встановлення факту прийняття спадщини.

Предметом заяви є встановлення факту визнання батьківства ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Тростяниця Малинського району Житомирської області по відношенню до своєї доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_1 , яка відкрилася після смерті батька ОСОБА_2 .

Підставою заяви є те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Тростяниця Малинського району Житомирської області помер батько заявника ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилась спадщина на все належне спадкодавцю за життя майно, в тому числі на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСГП «Джерело», розміром 6,28 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), належне ОСОБА_2 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0169848, виданого 25.03.1997 року Малинською районною державною адміністрацією. Заявниця вважає себе такою, що прийняла спадщину після смерті свого батька, шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном та у зв`язку зі зберіганням нею правовстановлюючого документу на земельний пай. Однак оформити свої права як спадкоємець першої черги вона не має можливості, оскільки в її свідоцтві про народження у графі «батько» запис відсутній. Проте, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , яка є матір`ю ОСОБА_1 , багато років проживали однією сім`єю, вели спільне господарство (як до народження заявника, так і після), однак у зареєстрованому шлюбі не перебували. З самого народження ОСОБА_1 та по день смерті ОСОБА_2 вони проживали однією сім`єю, він визнавав її своєю донькою, виховував, піклувався та матеріально утримував заявника. Отже, за таких обставин, ОСОБА_1 просить встановити факт визнання батьківства ОСОБА_2 щодо неї.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги заяви підтримала та просила їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Малинської міської ради Житомирської області, староста сіл Устинівка, Тарасівка, Тростяниця, Фортунатівка Кириченко В.В., який діє в інтересах міської ради на підставі довіреності №196 від 13.05.2021 року, в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, вимоги ОСОБА_1 визнав, не заперечив щодо їх задоволення.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши наявні докази, які мають юридичне значення для вирішення справи по суті, вважає необхідним вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково з наступних підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Встановлено, що із копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 вбачається, що в графі батько наявний запис - « ОСОБА_2 », в графі мати зазначено ОСОБА_4 (а.с.9). Після реєстрації шлюбу заявник змінила прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 », про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 (а.с.10).

Згідно виписки із погосподраських книг АДРЕСА_1 від 19.03.2021 року, у домогосподарстві за вищевказаною адресою з 1957 по 2002 рр. проживали: голова двору - ОСОБА_5 , її син - ОСОБА_2 , невістка - ОСОБА_4 , онука - ОСОБА_1 , онука - ОСОБА_6 . Згідно запису по господарської книги №7 за 1964-1966 рр. головою двору значиться ОСОБА_2 . Мати заявника ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.6) та після її смерті у домоволодінні по АДРЕСА_2 проживав один ОСОБА_2 (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Тростяниця Малинського району Житомирської області помер ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 , актовий запис про смерть №7 (а.с.5).

За життя на ім`я ОСОБА_2 був виданий Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0169848, згідно якого йому належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСГП «Джерело», розміром 6,28 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартістю 7371,97 грн. (а.с.7).

З довідки №38, виданої 23.04.2021 року виконавчим комітетом Малинської міської ради Житомирської області вбачається, що ОСОБА_1 прийняла спадщину за фактом доглядання за майном свого покійного батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, доглядала за будинком та розпоряджалася на власний розсуд наявними у домоволодінні речами (а.с.11).

Мотиви та застосовані норми права.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ЦПК України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку окремого провадження.

Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина 1 статті 58 Конституції України) норми Сімейного Кодексу України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року.

При розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 01 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми Кодексу про шлюб та сім`ю України (далі - КпШС України).

Оскільки ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , то спірні правовідносини регулюються нормами КпШС України.

Відповідно до пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду № 5 від 31 березня 1995 року (із подальшими змінами) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених статтею 53 КпШС.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо в свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до частини другої статті 55 КпШС України запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній), і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини або самою дитиною після досягнення повноліття.

Частиною другою та третьою статті 53 КпШС України встановлено, що в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття.

При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Доказами визнання батьківства можуть бути: листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Таким чином, за змістом наведеної норми закону встановлення судом батьківства може мати місце в разі доведення хоча б однієї із зазначених обставин.

Частина третя статті 53 КпШС України не обмежує коло доказів, які можуть бути взяті судом до уваги, що з достовірністю підтверджують батьківство.

Рішення щодо визнання/встановлення батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

Тобто при вирішенні спору про встановлення батьківства мають враховуватись усі докази в сукупності.

Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини.

Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї.

Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги.

Такі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 543/738/16-ц (провадження № 61-4163св18), від 29 серпня 2018 року у справі № 641/9147/15-ц (провадження № 61-26210св18), від 21 листопада 2018 року у справі № 225/6301/15-ц (провадження № 61-30047св18).

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 проживав з матір`ю заявника ОСОБА_4 з 1957 року по день смерті останньої у 1998 році. 1958 року у них народилася донька ОСОБА_1 , а 1960 року - ОСОБА_6 . Про даний факт свідчить виписка із погосподраських книг с. Тростяниця за 1957-2002рр. Також довідка органу місцевого самоврядування від 23.04.2021 року підтверджує факт батьківства ОСОБА_2 по відношенню до ОСОБА_1 .

Враховуючи зібрані у справі докази в своїй сукупності та визнання заяви ОСОБА_1 заінтересованою особою, суд приходить до висновку про доведеність та обгрунтованість заяви в частині встановлення факту визнання батьківства, а тому в цій частині заява підлягає до задоволення.

Щодо вимоги заяви про встановлення факту прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті батька ОСОБА_2 , то суд виходить з такого.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.548 ЦК УРСР (в редакції, чинній на момент відкриття спадщини), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.549 ЦК УРСР.

Відповідно до ст. ст. 529 - 532 ЦК УРСР, спадкоємцями за законом у рівних частках є діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого, онуки і правнуки померлого, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем (перша черга), а також брати і сестри, дід та бабка померлого (друга черга).

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду №5 від 31.05.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном.

Отже, при прийнятті рішення суд враховує, що судове рішення про встановлення факту визнання батьківства, яке набрало законної сили, є підставою для звернення ОСОБА_1 до нотаріального органу для реалізації своїх спадкових прав після смерті батька ОСОБА_2 .

Враховуючи те, що заявник не отримувала відмови у нотаріуса у видачі правовстановлюючого документу на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , відтак в цій частині її права не є порушеними, а тому заявлена вимога є передчасною і судовому захисту не підлягає.

Таким чином, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, установивши, що ОСОБА_1 надала належні та допустимі докази, які із достовірністю підтверджують, що померлий ОСОБА_2 за життя визнавав її своєю донькою, суд проходить до висновку про часткове задоволення вимог заяви.

Визнання даного факту не суперечить правам та інтересам третіх осіб.

Судові витрати слід вважати фактично понесеними.

Керуючись ст. 12, 23, 76, 81, 258, 259, 265, 273, 293, 294, ч.2 ст.315, ст.319 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту визнання батьківства та встановлення факту прийняття спадщини задовольнити частково.

Встановити факт та визнати ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Тростяниця Малинського району Житомирської області (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 , актовий запис про смерть №7) батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилася в с. Тростяниця Малинського району Житомирської області, мешканки АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 .

В решті вимог відмовити за безпідставністю.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя