Ухвала

18 січня 2021 року

м. Київ

справа № 766/3679/20

провадження № 61-19506ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Херсонського міжшкільного навчально - виробничого комбінату Херсонської міської ради на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 21 вересня 2020 року у складі судді Прохоренко В. В. та постанову Херсонського апеляційного суду від 25 листопада 2020 року у складі колегії суддів: Радченка С. В., Вейтас І. В., Семиженка Г. В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Херсонського міжшкільного навчально - виробничого комбінату Херсонської міської ради про зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Херсонського міжшкільного навчально - виробничого комбінату Херсонської міської ради про зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди.

Позов мотивував тим, що він працював на посаді головного бухгалтера Комунального підприємства «Херсонський академічний обласний театр ляльок» Херсонської обласної ради (далі - КП «Херсонський академічний обласний театр ляльок» Херсонської обласної ради) та сторожем (в основному одну ніч в один із робочих днів тижня та повну добу у вихідний день) у Херсонському міжшкільному навчально - виробничому комбінаті Херсонської міської ради. З 28 березня

2019 року по 11 липня 2019 року він був тимчасово непрацездатним у зв`язку із перенесенням інфаркту та операцією на серці. Для одержання допомоги по тимчасовій втраті працездатності, він надав КП «Херсонський академічний обласний театр ляльок» Херсонської обласної ради оригінали лікарняних листків, а Херсонському міжшкільному навчально - виробничому комбінату Херсонської міської ради довідку про середню заробітну плату та засвідчені підписом керівника та печаткою копії лікарняних. Однак, відповідач не здійснив нарахування допомоги по листах непрацездатності, що позбавило його можливості одержати якісне лікування. Таке порушення його прав, призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Спричинений фізичний біль та страждання впродовж тривалого часу, стали причиною подальшого погіршення здоров`я, що підтверджується випискою епікризу із медичної карти від 18 травня 2020 року

№ 122.

Посилаючись на наведене, позивач просив зобов`язати Херсонський міжшкільний навчально - виробничий комбінат Херсонської міської ради провести нарахування і виплату допомоги по тимчасовій непрацездатності за період з 28 березня

2019 року по 11 липня 2019 року та відшкодувати моральну шкоду в сумі

100 000,00 грн.

Короткий зміст ухвалених судових рішень

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 21 вересня

2020 року, залишеним без змін постановою Херсонського апеляційного суду від

25 листопада 2020 року, позов задоволено частково.

Зобов`язано Херсонський міжшкільний навчально - виробничий комбінат Херсонської міської ради провести нарахування і виплату допомоги по тимчасовій непрацездатності ОСОБА_1 за період з 28 березня 2019 року по 11 липня 2019 року.

Стягнуто з Херсонського міжшкільного навчально - виробничого комбінату Херсонської міської ради на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 5 000,00 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У січні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Херсонського міжшкільного навчально - виробничого комбінату Херсонської міської ради на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 21 вересня 2020 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 25 листопада 2020 року, у якій заявник просив скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга містить посилання на те, що судові рішення підлягають касаційному оскарженню з підстав, передбачених підпунктом «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, оскільки касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Предметом спору в даній справі є вимоги про зобов`язання вчинити дії, зокрема нарахувати і виплатити допомогу по тимчасовій непрацездатності, відшкодувати моральну шкоду у розмірі 100 000,00 грн.

Зазначена справа не є справою з ціною позову, яка перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не належить до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження.

Ураховуючи наведене, справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Щодо доводів касаційної скарги про те, що справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики

Перевіряючи доводи заявника про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, Верховний Суд виходить з того, що визначення правового питання як такого, що має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, передбачає, що таке правове питання має бути головним або основним питанням правозастосовчої практики на сучасному етапі її розвитку й становлення. Такі ознаки визначаються предметом спору, значущістю для держави й суспільства у цілому правового питання, що постало перед практикою його застосування.

Касаційна скарга Херсонського міжшкільного навчально - виробничого комбінату Херсонської міської ради не містить обгрунтованих доводів, в чому полягає фундаментальне значення розгляду справи для формування єдиної правозастосовної практики, та посилань на неоднакове застосування судами одних і тих самих норм права у подібних правовідносинах.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Верховний Суд урахував, що застосування критерію малозначності справи було передбачуваним, справа була розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не обгрунтував наявность виключних підстав, які відповідно до положень ЦПК України є підставою для касаційного розгляду справи. Наведене узгоджується з правовою позицією, сформованою Європейським судом з прав людини у справі «Azyukovska v. Ukraine» (рішення від 09 жовтня 2018 року «Азюковська проти України»).

Відповідно до Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від

07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обгрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Ураховуючи, що касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, і судом не встановлено передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Херсонського міжшкільного навчально - виробничого комбінату Херсонської міської ради на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 21 вересня 2020 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 25 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Херсонського міжшкільного навчально - виробничого комбінату Херсонської міської ради про зобов`язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: Г. І. Усик І. Ю. Гулейков О. В. Ступак