Справа № 450/4166/21 Провадження № 2/450/1903/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2021 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мельничук І. І.

секретаря судового засідання Покидько Л. Р.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Зимноводівської сільської ради Львівського району Львівської області, третя особа ОСОБА_3 , приватний нотраріус Пустомитівського районного нотаріального округу Олефір Роман Васильович про визнання у порядку спадкування права постійного користування земельною ділянкою, -

в с т а н о в и в :

позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право постійного користування земельною ділянкою площею 0,1839 га, що знаходиться в с.Скнилів Львівського району Львівської області, наданою її батькові, ОСОБА_4 (державний акт на право постійного користування землею серія ЛВ №402) для ведення особистого підсобного господарства з моменту його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилась спадщина, яка складалась з земельної ділянки, що знаходиться в с.Скнилів, Пустомитівського (сьогодні Львівського) району Львівської області. Дану земельну ділянку площею 0,1839 га її батькові було надано у постійне користування для ведення особистого підсобного господарства на підставі рішення Виконавчого комітету Скнилівської сільської ради народних депутатів Пустомитівського району Львівської області №58 від 11.09.1997 року, про що видано державний акт на право постійного користування землею серії ЛВ №402 від 14.10.1997 року. Її брат, ОСОБА_3 , з 1983 року проживає разом зі своєю сім`єю в м.Рівне, з заявою про прийняття спадщини не звертався. Вона постійно проживала з батьком, доглядала його та надавала необхідну допомогу, до дня смерті батька, вона з сином були зареєстровані в будинку АДРЕСА_1 . У 2003 році батько подарував їй все належне йому майно житловий будинок з земельною ділянкою. А тому після смерті батька та відкриття спадщини до її складу ввійшли лише земельна ділянка, надана йому у постійне користування в 1997 році, якою вона користувалася разом з батьком, обробляли її та після його смерті продовжує користуватися, а тому прийняла спадщину. Вона звернулася до приватного нотаріуса щодо надання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю необхідних правовстановлюючих документів. Право постійного користування земельною ділянкою не припиняється зі смертю фізичної особи, якій було надано, незалежно від цільового призначення відповідної ділянки і це право входить до складу спадщини, а тому просить визнати за нею дане право.

12.10.2021 року провадження у справі відкрито.

10.11.2021 року витребувано докази в приватного нотаріуса Пустомитівського районного нотаріального округу Олефіра Р.В..

Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримала та дала пояснення аналогічні мотивам звернення до суду. Просила позов задоволити.

Відповідач Зимноводівська сільська рада Львівського району Львівської області до суду не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Участь свого представника не забезпечив та відзиву на позов не надав.

Треті особи ОСОБА_3 та приватний нотраріус Пустомитівського районного нотаріального округу Олефір Р.В. до суду не з`явилися, хоча були повідомлені про час та місце розгляду справи. Відтак, беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач та треті особи обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надали, в силу положень п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності представника відповідача та третіх осіб.

Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , про що видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .

Згідно довідки Скнилівського старостинського округу Зимноводівської сільської ради №87 від 20.05.2021 року ОСОБА_4 до дня смерті був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . Разом з ним були зареєстровані ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , 1984 року народження.

Відповідно до свідоцтва про народження, виданого повторно 30.11.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції, батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_7 .

Судом встановлено, що дошлюбне прізвище позивача ОСОБА_8 « ОСОБА_9 », що вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 8 від 27.05.2021 року.

За життя ОСОБА_4 своїм майном на випадок смерті не розпорядився, а тому спадкування після його смерті здійснюється за законом почергово, у відповідності до вимог ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України.

У відповідності до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 є його діти.

Як зазначила позивач, її брат ОСОБА_3 на час відкриття спадщини не проживав зі спадкодавцем та не звертався з заявою про прийняття спадщини.

Як вбачається з відповіді приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Олефір Р.В. від 17.11.2021 року №313/01-16 згідно відомостей Спадкового реєстру спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 відсутня.

За змістом норм статей 1268 1269 ЦК порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, відповідно до частин 3, 4 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї.

Як встановлено судом, позивач до дня смерті батька постійно проживала разом з ним в с.Скнилів, Пустомтівського (тепер Львівського) району, Львівської області, протягом шести місяців після відкриття спадщини вона не заявляла про відмову від такої, а тому у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України, вважається такою що прийняла спадщину.

Згідно ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У Висновках щодо застосування норм права Постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 року зазначається , що статті 27 і 114 ЗК Української РСР від 18 грудня 1990 року, а також стаття 141 ЗК України від 25 жовтня 2001 року не передбачали припинення права постійного користування земельною ділянкою внаслідок смерті особи. Тому право постійного користування (на підставі відповідного державного акта) земельною ділянкою не припиняється зі смертю особи, якій було надане таке право, незалежно від цільового призначення відповідної ділянки.

Як вбачається, ОСОБА_4 14.10.1997 року було видано державний акт серії ЛВ №402 на право постійного користування землею на підставі рішення виконавчого комітету Скнилівської сільської Ради народних депутатів Пустомитівського району Львівської області від 11.09.1997 року №58, згідно якого йому надана у постійне користування земельна ділянка площею 0,1839 га для ведення особистого підсобного господарства.

Таким чином, позивач ОСОБА_2 являється єдиною спадкоємицею за законом після смерті батька ОСОБА_4 , постійно проживала із спадкодавцем, фактично вступила в управління спадковим майном, продовжує ним опікуватись, нести витрати по його утриманню та прийняла в порядку спадкування право користування земельною ділянкою.

Судом встановлено, що позивач, яка вступила в управління спадковим майном та прийняла спадщину, не в змозі здійснити свої спадкові права в позасудовому нотаріальному порядку, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів, а тому для захисту своїх спадкових прав змушена звернутись в суд.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права.

Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Окрім того, згідно положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що слід застосовувати і при розгляді заяви про забезпечення позову.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Враховуючи вищенаведене та те, що позивач не звернулася у встановлені законом строки в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, проте, фактично прийняла її після смерті батька, однак не може у нотаріальному порядку здійснити свої спадкові права та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, те, що ухвалення рішення на користь позивача не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб, позовні вимоги ОСОБА_10 є підставними та підлягають до задоволення.

Таким чином, представлені суду докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на предмет їх достовірності та допустимості, а також їх достатності та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені обставини судом свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 .

Керуючись ст. ст. 1216, 1218, 1223, 1258, 1264, 1268, 1270 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 5, 11, 13, 200, ч. 2 ст. 247, 258, 259, 263-265, 272, 273 ЦПК України, -

у х в а л и в :

позовні вимоги ОСОБА_2 задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в порядку спадкування за законом право постійного користування земельною ділянкою площею 0,1839 га, що знаходиться в с.Скнилів, Львівського району Львівської області, наданою батьку позивачки, ОСОБА_4 на підставі Державного акта на право постійного користування землею серії ЛВ №402 від 14.10.1997 року, для ведення особистого підсобного господарства, з дня відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 24.12.2021 року.

СуддяІ. І. Мельничук