Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді Придачук О.А.

за участю секретаря судового засідання - Бомбушкар В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді цивільну справу за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із заявою про розірвання шлюбу, яку мотивують тим, що 24.04.1999 року вони уклали шлюб. У шлюбі у них народилося двоє синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який наданий час є понолітнім, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Подружнє життя у них не склалося, виявилося, що у них різні погляди на життя, виникло непорозуміння цінностей іншої сторони. Близько трьох років заявники не проживають разом та не ведуть спільного господарства. Вважають, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам дітей, а тому на підставі вищенаведеного просять суд розірвати шлюб між ними.

Заявники - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з"явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені. Подали до суду заяву у якій просять розгляд справи провести без їх участі, та задовольнити заяву про розірвання шлюбу.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Згідно роз`яснень, які містяться в п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Судом встановлено, що 24.04.1999 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уклали шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Виноградівського районного управління юстиції Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 44, що стверджується долученим до справи свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 .

У заявників є неповнолітня дитина - син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого 27.08.2007 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області.

Шлюбно-сімейні відносини між заявниками припинені, заявники проживають окремо, спільного господарства не ведуть.

За твердженнями заявників причиною розірвання шлюбу є різні погляди на життя, нерозуміння цінностей один одного, що призвело до втрати взаєморозуміння та почуття любові один до одного у зв"язку з чим примирення між ними неможливе.

Судом встановлено, що згідно з засвідченим у приватного нотаріуса ОСОБА_6 письмовим договором між батьками про сплату аліментів на дітей, про місце проживання дітей та участь у вихованні дітей того з батьків, хто проживає окремо від 11.11.2020 року, заявники досягли згоди щодо місця проживання дітей, сплати аліментів, та участь у їх вихованні того з батьків, хто проживає окремо.

Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, беручи до уваги вимоги ч. 1 ст. 24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам заявників, а тому шлюб підлягає розірванню.

Керуючись ст. ст. 24, 109, 112 СК України, ст. ст. 10, 12, 13, 18, 81, 257, 258, 263-265, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 24.04.1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Виноградівського районного управління юстиції Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 44, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - розірвати.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.А. Придачук