ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

13 січня 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 740/4849/17

Головуючий у першій інстанції Пантелієнко В. Г.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/92/21

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бечка Є.М.,

суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.,

секретар: Шапко В.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» на ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23 вересня 2020 року про відмову у прийнятті заяви про зміну предмету позову та про закриття провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави,

час та місце складення повного тексту ухвали 23 вересня 2020 року, м.Ніжин,

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2017 року ТОВ «Порше Мобіліті» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави транспортний засіб марки «SEAT IBIZA», 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , в рахунок часткового погашення заборгованості відповідача перед ТОВ «Порше Мобіліті» за Кредитним договором №50009201 від 10 червня 2013 року для подальшого його продажу з публічних торгів на умовах, визначених у Договорі застави транспортного засобу №50009201 від 30 червня 2013 року, встановивши його початкову вартість на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Позов мотивовано тим, що між сторонами укладено Кредитний договір №50009201 від 10 червня 2013 року та Договір застави транспортного засобу №50009201 від 30 червня 2013 року. У зв`язку з систематичним невиконанням умов кредитного договору у ОСОБА_1 виникла заборгованість в сумі 5464,43 доларів США, що на момент подання позову складала 144889 грн 36 коп., плата за користування кредитом становить 13157 грн 40 коп., збитки, заподіяні у зв`язку з неналежним виконанням умов договору в розмірі 45306 грн 33 коп., страхові платежі з урахуванням податку на додану вартість в сумі 10833 грн 30 коп., штраф за порушення вимог п.3.3. кредитного договору в сумі 22898 грн 98 коп., 3% річних в сумі 4263 грн 32 коп.

Позивач направив на адресу боржника вимогу про повернення коштів, яка надіслана 18 жовтня 2016 року, останнім днем повернення кредиту та заборгованості відповідно було 18 листопада 2016 року.

Посилаючись на ст.ст.ст.526, 572, 590, 1054 ЦК України, ст.ст.17, 19, 20 Закону України «Про заставу», позивач просив звернути стягнення на заставлене майно.

18 листопада 2019 року від ТОВ «Порше Мобіліті» до суду надійшла заява про зміну предмета позову та збільшення розміру позовних вимог, згідно якої позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 основну суму заборгованості за кредитним договором №50009201 від 10 червня 2013 року у розмірі 131780 грн 67 коп., збитки у розмір 58330 грн, витрати на страхування предмету застави у розмірі 21903 грн 64 коп., штраф у розмірі 22898 грн 98 коп., 3% річних за кредитом у розмірі 11836 грн та інфляційні витрати за кредитом у розмірі 40468 грн 11 коп., а всього 287217 грн 40 коп., а також судові витрати.

Фактично позовні вимоги змінені в частині звернення стягнення на заставлене майно та розрахунку заборгованості на момент подання даної заяви.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23 вересня 2020 року відмовлено у прийнятті заяви про зміну предмета позову та збільшення розміру позовних вимог та закрито провадження у справі за позовом ТОВ «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави.

Суд першої інстанції виходив з того, що судом вже розпочато судовий розгляд, що 13 грудня 2018 року по справі призначалась судово-економічна експертиза, тому всупереч вимог ст.49 ЦПК України, позивачем змінено вимоги більше ніж через рік після першого судового засідання з розгляду справи по суті, яке відбулось 08 червня 2018 року. Вважаючи, що позивач не підтримує вимог про звернення стягнення на заставне майно, а змінені позовні вимоги судом не прийняті до розгляду, посилаючись на п.2 ч.1 ст.255 ЦК України, суд вважав за необхідне закрити провадження.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, представник ТОВ «Порше Мобіліті» - адвокат Цибульський В.В. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд прийшов до помилкового висновку, що змінюючи предмет позову позивач змінив і його підставу зважаючи на зміст заяви, адже під предметом спору розуміється об`єкт спірних правовідносин, а саме благо, щодо якого виник спір між позивачем та відповідачем. Оскільки спір не вирішено, підстав вважати, що відсутній предмет спору немає.

Також особа, яка подає апеляційну скаргу вважає, що суд прийшов до помилкового висновку, що сторона позивача не підтримує позовні вимоги.

Відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши законність рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.263 ЦПК України передбачено, що рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким вимогам ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

В цивільному судочинстві діє принцип верховенства права, про що зазначено в п.1 ч.3 ст.2 ЦПК України. Цей принцип в розумінні п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Практика Європейського суду з прав людини при застосуванні зазначеної статті Конвенції акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

Поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу зазначеної Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Як вбачається із матеріалів справи, предметом заявленого позову ТОВ «Порше Мобіліті» є вимоги про стягнення коштів за кредитним договором, шляхом звернення стягнення на заставлене майно.

Заява про зміну предмета позову та збільшення розміру позовних вимог також містить вимогу про повернення коштів за кредитним договором.

Будь-яких заяв, клопотань про відсутність вимог позивача до відповідача про повернення коштів матеріали справи не містять. Відсутня й заява про відмову від позову ТОВ «Порше Мобіліті».

Відповідно до ст.222 ЦПК України, суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

За таких обставин, суд першої інстанції належним чином не з`ясував підстави позову та обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, не застосував ч.2 ст.222 ЦПК України та дійшов передчасного висновку про відсутність предмету спору та відповідно наявність передбачених процесуальним законом підстав для закриття провадження у справі на підставі пункту другого частини першої статті 255 ЦПК України.

Крім того, враховуючи позицію Європейського суду з прав людини (є джерелом права у відповідності до ч.4 ст. 10 ЦПК України), висловленою у справі «Мікаіл Тюзюн проти Туреччини» (№ 42507/06), згідно якою заборона на зміну позовних вимог при розгляді справи із посиланням на порушення стадії подання, визнана порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (право на справедливий суд).

Відповідно п.п.3, 4 ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення ним норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379 ч.1 п.4, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» задовольнити, ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23 вересня 2020 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 14 січня 2021 року.

Головуючий: Судді: