Справа № 172/554/20
Провадження № 2/172/247/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.01.2021 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді - Битяка І.Г. за участі секретаря судового засідання - Глушко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Дубовиківська сільська рада Дубовиківської територіальної громади Васильківського району Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, -
До суду надійшов вищевказаний позов. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 10 вересня 2016 року він з відповідачкою зареєстрували шлюб Індустріальним районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис 600. За період шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_3 . З 02 лютого 2020 року сімейні стосунки з відповідачем не підтримують, сумісного господарства не ведуть, мешкають окремо. Донька від самого народження і по теперішній час перебуває на утриманні та проживає разом з позивачем. Подружнє життя з відповідачем не склалося, в зв`язку з чим рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 16.04.2020 року шлюб розірвано.
Відповідачка з початку 2020 року з сім`єю не проживає, життям доньки не цікавиться, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні. В червні 2020 року дитині вже виповнилося три роки, донька запитує про те, де знаходиться її матір. За останні шість місяців донька жодного разу не бачила свою матір. Від самого народження дитина проживає з позивачем, відповідачка матеріально дитині зовсім не допомагає, не працює, особистого житла не має, знаходиться на утриманні знайомого чоловіка, зловживає алкоголем. Відповідачка в цілому ігнорує факт споріднення з донькою, байдуже ставиться до долі своєї дитини, майбутнє дитини її не цікавить, свідомо ухиляється від своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, тому позивач просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визначити місце проживання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем реєстрації та проживання її батька ОСОБА_1 .
Ухвалою судді від 10.07.2020 року провадження у справі відкрито, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.
Представник позивача ОСОБА_5 надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та позивача, позовні вимоги підтримує, наполягає на задоволенні позову.
Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за її відсутності не скористалася та не повідомила суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подала.
Представник третьої особа Дубовиківської сільської ради Дубовиківської територіальної громади Васильківського районуДніпропетровської області Усік Л. надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. проти позовних вимог не заперечувала.
У зв`язку з викладеним, судом ухвалено рішення про заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів.
Суд, вислухавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.
ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Новоандріївка Васильківського району Дніпропетровської області народилася ОСОБА_3 , в свідоцтві про народження якої матір`ю записана ОСОБА_2 , батьком - ОСОБА_1 .
Неповнолітня ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Великомихайлівської сільської ради Покровського району №278 від 02.06.2020 року.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що позивач його син. У 2016 році син одружився з відповідачкою, жили в м. Дніпро. Коли розлучалися, вияснилося що у відповідчки вже була дитина і її позбавили батьківських прав. Вони домовилися щоб дитина жила з батьком. В червні 2020 року відповідачка відвідувала доньку. Дитина живе у них постійно і син також.
Свідок ОСОБА_7 пояснила, що позивач її син. Син одружився з відповідачкою, народилась дитина, вони їх в усьому підтримували. Встановили, що у невістки є ще одна дитина відносно якої вона позбавлена батьківських прав. Відповідачка працювала по ночам, а вдень спала, приходила додому в 3-3.30 год. і спала. Сину не подобалось те, що мати не займається дитиною. Написала щоб приїхали забрали дитину бо не будуть жити з сином. Влітку 2020 року відвідувала дитину останній раз.
Орган опіки та піклування Великомихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області надав суду висновок щодо визначення місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 де вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 разом з батьком ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , що затверджено рішенням Виконавчого комітету Великомихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області від 21.12.2020 року
Згідно висновку органу опіки та піклування Великомихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що затверджено рішенням виконавчого комітету Великомихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області від 21.12.2020 року.
Згідно зі ст. 164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки чи піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років.
Конвенція про права дитини від 20 листопада 1989 року Генеральної Асамблеї ООН, ратифікована Постановою Верховної Ради України 27.02.1991 року в преамбулі визначає, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння.
Стаття 3 Конвенції зазначає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Відповідно до стаття 9 Конвенції Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.
Згідно з пунктами 15-16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2000 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України).
На підставі належних, допустимих та достатніх доказів судом встановлено, що відповідачка без будь-яких об`єктивних на те причин ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, участі у вихованні дитини не приймає, не створює належних умов для проживання своєї дитини, не забезпечує нормального фізичного та розумового розвитку.
Щодо позовної вимоги позивача про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 суд зазначає таке.
Відповідно до частини четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.
Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.
Статтею 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
За інформацією директора ЗДО "Ясочка", ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 відвідує ЗДО "Ясочка" з 10.02.2020 року. До дитячого садочка завжди приходить охайна, одягнена, згідно віку і сезону. Дитина спокійна, активна, уважна, життєрадісна, має багато друзів у групі. ОСОБА_3 проживає з бабусею, дідусем та татом які займаються вихованням та забезпеченням побутових потреб. Вони цікавляться життям дитини у закладі дошкільної освіти, приділяють належну увагу і турботу щодо розвитку ОСОБА_3 .
Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї ОСОБА_1 №198 від 17.11.2020 року складеного комісією виконавчого комітету Великомихайлівської сільської ради позивач разом зі своєю неповнолітньою донькою та батьками проживає за адресою: АДРЕСА_1 . В будинку кімнати світлі, великі, облаштовані необхідними меблями, побутовою технікою. Для дитини в будинку відведена окрема кімната, вона простора світла. В ній є ліжко, тумбочка, комод, дитячий столик, тільці, ноутбук. В наявності іграшки, дитячі книги, розмальовки та інше. Одягом та взуттям дитина забезепечена.
Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення вимоги ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем проживання її батька ОСОБА_1 , що буде в повній мірі відповідати інтересам дитини.
На підставі вищевикладеного, керуючись Декларацією прав дитини Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 року, Конвенцією про права дитини Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 року, Законом України «Про охорону дитинства», постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст.ст. 164-165 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 211, 247, 259, 263 ЦПК України, суд -
1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Дубовиківська сільська рада Дубовиківської територіальної громади Васильківського району Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав та визначення місця проживання дитини - задовольнити .
2. Позбавити батьківських прав ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1
3. Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем реєстрації та проживання її батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою:
АДРЕСА_1 . Копію рішення суду, після набрання ним законної сили, надіслати до відділу ДРАЦС по Васильківському, Межівському, Покровському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя І.Г. Битяк