Справа № 694/112/21 Провадження №6/694/5/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

19.01.2021 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого-судді Сакун Д.І.

з участю секретаря Матвієнко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Звенигородка подання старшого державного виконавця Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Башової Оксани Анатоліївни (адреса 20200, Черкаська область, місто Звенигородка, провулок Віктора Погорілого, будинок 1), боржник ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ), стягувач Служба безпеки України (адреса: вул..Володимирська 33, м. Київ) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа,

в с т а н о в и в:

19.01.2021 року до Звенигородського районного суду Черкаської області надійшло подання старшого державного виконавця Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Башової Оксани Анатоліївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа.

Подання мотивоване тим, що на виконанні у Звенигородському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) знаходиться ВП № 56724600 з виконання виконавчого листа №712/16022/17 виданого 21.06.2018 р. про стягнення боргу в розмірі 63924,89 грн.

За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Державним виконавцем у відповідності до статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» 09.07.2018 р. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого документу, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей, копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Рішення на сьогоднішній день не виконано, декларації не подано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, на виклики боржник не з`являється, відтак боржник ухиляється від виконання рішення. Крім того, 30.08.2018 року постановою головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Дахненко Р.О. було накледно арешт на майно боржника ОСОБА_1 . Також 06.09.2018 року постановою головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Дахненко Р.О. було накладено арешт на кошти боржника ОСОБА_1 .

Просить розглянути подання та винести ухвалу, якою встановити тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до виконання зобов`язань, покладених виконавчим листом №712/16022/17 виданого 21.06.2018 р. про стягнення боргу в розмірі 63924,89 грн

Відповідно до ст.441ЦПК України суд розглянув подання у відсутність державного виконавця, оскільки таке подання розглядається негайно.

Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що на момент звернення до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, заборгованість боржника за виконавчим документом №712/16022/17 є несплаченою, що вбачається із подання державного виконавця, із доданих до подання матеріалів.

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформації наданої на запити №56724600 від 29.12.2020 року боржник не перебуває у трудових відносинах.

Згідно витягу інформаційної довідки Державного реєстру прав на нерухоме майно належне боржнику на праві власності відсутнє.

Згідно довідки за боржником не обліковуються транспорті засоби, які б належали на праві приватної власності.

30.08.2018 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника і направлено до відповідних органів для подальшого виконання.

06.09.2018 року було винесено постанову про арешт коштів боржника.

Виконавцем 06.09.2018 року на адресу боржника надсилались виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причини невиконання рішення суду, однак ОСОБА_1 на виклики не з`являвся, про причини неявки не повідомив виконавця.

Вжитими виконавцем заходами встановлено, що боржнику відсутнє будь яке майно на яке можливо звернути стягнення, ОСОБА_1 рішення не виконує.

року державним виконавцем було здійснено вихід за адресою зазначеною у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_2 , але боржника за даною адресою виявлено не було.

Підставою для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України є факт ухилення від виконання боргових зобов`язань.

Згідно узагальнень, наданих Верховним судом України (Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року), наголошується на тому, що ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), вжите у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання.

Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, та на думку Верховного Суду України, особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно ч. 3 ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Згідно ч. 4 ст. 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до ст.33Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ізст.2 Протоколу №4до Конвенції про захист прав людиниі основоположних свобод (далі-Конвенція),який гарантуєдеякі праваі свободи,не передбаченів Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно ізст.12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні правапередбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно дост.313 ЦКУкраїни фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Дослідивши наявні матеріали справи, подання ДВС, суд вважає, що подання не підлягає до задоволення, так як з представлених документів не вбачається, що боржник ОСОБА_1 ухиляється від виконання рішення суду про стягнення з нього грошових коштів, оскільки словосполучення "ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону, означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків.

З матеріалів подання не вбачається, що боржник отримав постанову про відкриття виконавчого провадження або ж виклики до державного виконавця.

При цьому, саме по собі невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, про який вказує державний виконавець в поданні, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

З огляду на викладене, враховуючи неповноту вчинення виконавчих дій та не доведення державним виконавцем обставин на які посилається останній, суд не вбачає підстав для застосування такого заходу як обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України та вважає, що такий захід може бути застосований як виключний спосіб з метою виконання зобов`язань, а тому приходить до висновку, що звернення державного виконавця із поданням є передчасним і таким, що порушуватиме право особи-боржника на свободу пересування, гарантоване ст. 33 Конституції України.

Керуючись ст.6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст.ст.18, 19 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.441 ЦПК України, суд -

ухвалив:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Башової Оксани Анатоліївни, боржник ОСОБА_1 , стягувач Служба безпеки України про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа - відмовити.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Звенигородський районний суд Черкаської області.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть отримати за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Д.І. Сакун