Провадження № 2/643/2235/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

26.05.2021 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Власенка М. В.,

за участю секретаря судового засідання Насирової М. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові у порядку у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання банківських послуг № 631 від 23 грудня 2013 року в загальному розмірі 12287,08 грн. та судові витрати у розмірі 2102,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 уклала з АТ КБ «ПриватБанк» генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № 631 від 23 грудня 2013 року, та отримала кредит у розмірі 2831,36 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана генеральна угода разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», складає між нею і банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв`язку із чим станом на 11 листопада 2020 року має заборгованість у сумі 12287,08 грн., яка складається з наступного: 2692,68 грн. заборгованість за кредитом, 2993,90 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 6600,50 грн. заборгованість за пенею.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 23 грудня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

До позову додається клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача, а також клопотання про те, що у разі неявки відповідача представник позивача не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку.

Відповідач у судове засідання не з`явився, на підставі ст. 128 ЦПК України повідомлялася належним чином про день, час та місце розгляду справи, однак судова повістка від відповідача повернулася до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», причини неявки суду не повідомила, відзиву, заяв, заперечень до суду не надала, відтак суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача, за наявними у справі доказами.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 26 травня 2021 року справу вирішено проводити в порядку заочного розгляду справи згідно положень ст. 280, 281 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив таке.

04 квітня 2011 року ОСОБА_1 підписала підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку.

23 грудня 2013 року ОСОБА_1 підписала генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та Правил надання продукту кредитних карт у ПриватБанку.

Згідно з цією угодою сторони погодили сприятливі умови виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором № SAMDN7092 від 04 квітня 2011 року.

Розділом 1 генеральної угоди сторони погодили зменшити розмір заборгованості, що виникла у період з дати надання позичальнику кредиту, а саме відсотки на 206,45 грн, комісію на 185,05 грн, та штраф на 299,25 грн. Вся заборгованість за кредитом, починаючи з дня, наступного за днем повернення кредиту (2-й день), є простроченою. На наступний день після повернення кредиту (2-й день) позичальник сплачує банку штраф у розмірі 690,75 грн. за договором 1.

Відповідно до Розділу 2 генеральної угоди банк зобов`язався надати позичальнику строковий кредит в сумі 2831,36 грн. на строк 24 місяця, з 23 грудня 2013 року по 31 грудня 2015 року, шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі, в сумі 2831,36 грн., а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплачувати проценти в розмірі 1,5 % на місяць на суму залишку заборгованості в зазначені в Заяві, Умовах та правилах строки. Погашати заборгованість позичальник зобов`язалась щомісячно в строк з «01» по «25» число кожного місяця, платежем у сумі 141,68 грн., що складається із заборгованості по кредиту, процентам, а також інших витрат відповідно до Умов і Правил.

Пунктом 2.2 генеральної угоди встановлений обов`язок позичальника сплатити банку штраф в розмірі 690,75 грн. у разі порушення строків погашення заборгованості, зазначених в цій угоді, Умовах та Правилах надання продукту кредитних карт більше ніж на 31 день.

При порушенні позичальником зобов`язань по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої зазначено в Умовах та правилах за кожен день прострочки.

Підписуючи генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, позичальник ОСОБА_1 погодилася з тим, що даний договір вважається укладеним за умови його підписання обома сторонами.

Позичальник своїм підписом засвідчив факт та згоду з умовами цього договору, підтвердив свої права та обов`язки за цим договором і погодився з ними, а також підтвердив свою здатність виконувати умови даного договору.

ОСОБА_1 також підписала Паспорт споживчого кредиту, в якому сторони погодили основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, річну процентну ставку, порядок повернення кредиту та наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит.

Позивачем надано розрахунок заборгованості за генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № 631 від 23 грудня 2013 року, укладеною між ПриватБанк та ОСОБА_1 станом на 11 листопада 2020 року, згідно з яким розмір заборгованості складає 12287,08 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості за генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № 631 від 23 грудня 2013 рокувідповідач станом на 11 листопада 2020 року має заборгованість у сумі 12287,08 грн., яка складається з наступного: 2692,68 грн. заборгованість за кредитом, 2993,90 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 6600,50 грн. заборгованість за пенею.

Також позивачем надано витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витяг з Умов та правил надання банківських послуг.

З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 , кредитний ліміт по картці змінювався декілька разів, з 23 грудня 2013 року був встановлений у розмірі 2831,36 грн., та з 06 квітня 2020 року кредитний ліміт зменшено до 0,00 грн.

Відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк» на підставі договору б/н, укладеного між позивачем та ОСОБА_1 , останній було видано одну кредитну картку.

З отриманої інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова слідує, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 628 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлене договором або не випливає із суті змішаного договору.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку про його змішану правову природу, а саме, про те, що договір містить елементи договору банківського рахунку та кредитного договору.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов`язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам (частини 1 та 2 статті 1067 Цивільного кодексу України).

Згідно з частинами 1 та 2 статті 1069 Цивільного кодексу України якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За правилами ст. 549 ЦК України пенею є грошова сума, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Отже, договір позики є укладеним з моменту передання грошей, за умовами якого наявна домовленість сторін про сплату процентів та пені за несвоєчасне погашення заборгованості.

У генеральній угоді, підписаної ОСОБА_1 зазначено тип і розмір процентної ставки, розмір штрафу та обов`язок зі сплати пені за несвоєчасне погашення заборгованості.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, а саме заборгованість за простроченими відсотками та пеню.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за генеральною угодою від 23 грудня 2013 року, посилався на довідку про умови кредитування, Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, як невід`ємні частини договору.

Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені умови виконання зобов`язання щодо сплати заборгованості.

Оскільки в указаних вище документах, підписаних відповідачем, визначений розмір процентної ставки за користування кредитом та пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, суд вважає, що сторони погодили умови договору кредиту в частині розміру процентів за користування кредитом та пені.

З положень ст. 610, 611, 625 ЦК України слідує, що порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, за яке настають правові наслідки, встановлені договором або законом, та боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, процентна ставка за користування кредитними коштами та пеня за несвоєчасне погашення заборгованості узгоджена між сторонами у справі, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а тому позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів з врахуванням процентів, передбачених договором.

Відтак, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі та стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» суми заборгованості за кредитним договором № 631 від 23 грудня 2013 року в розмірі 12287,08 грн.

Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 4, 12, 76 81, 89, 141, 258, 259, 263 266, 268, 274, 280 282, 288, 289, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № 631 від 23 грудня 2013 року в розмірі в розмірі 12287 (дванадцять тисяч двісті вісімдесят сім) грн. 08 коп., з яких: 2692 (дві тисячі шістсот дев`яносто дві) грн. 68 коп. заборгованість за кредитом, 2993 (дві тисячі дев`ятсот дев`яносто три) грн. 90 коп. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 6600 (шість тисяч шістсот) грн. 50 коп. заборгованість за пенею.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Московський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д; адреса для листування: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50; , МФО 305299, рахунок НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя М. В. Власенко