УХВАЛА

20 травня 2021 року м. Житомир справа № 296/4655/21

провадження № 6/296/187/21

Корольовський районний суд м. Житомира у складі головуючого судді Петровської М.В., розглянувши подання державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Данилової Олени Володимирівни про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України без вилучення паспортного документа,-

встановив:

Державний виконавець Корольовського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Данилова О.В. звернулась до суду із поданням, погодженим начальником відділу Карпюком С.В., відповідно до змісту якого просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), до виконання зобов`язань, покладених на нього вимогою №Ф-5047-25 У, виданою 11.11.2019 про стягнення ОСОБА_1 на користь Головного управління ДПС у Житомирській області з заборгованості по сплаті недоїмки по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне страхування у розмірі 32 750,63 грн.

В обґрунтування подання зазначає, що на виконанні у Корольовському відділі державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) перебуває виконавче провадження ВП №60926238 з виконання вимоги №Ф-5047-25 У, виданої Головним управлінням ДПС у Житомирській області 11.11.2019 про сплату заборгованості по сплаті недоїмки по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне страхування у розмірі 32 750,63 грн. Оскільки ОСОБА_1 вимогу фіскального органу в добровільному порядку не виконує, не вживає заходів щодо її виконання за рахунок належного йому майна і доходів, державний виконавець звернулась до суду з даним поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України без вилучення паспортного документа.

В судове засідання, призначене на 20 травня 2021 року о 16:20, державний виконавець не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлялась секретарем судового засідання засобами телефонного зв`язку за номерами, зазначеними у поданні, що зафіксовано телефонограмою від 20.05.2021.

У відповідності до ч.4 ст.441 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали подання та долучені до нього докази, суд дійшов наступних висновків.

Встановлено, що постановою державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Данилової О.В. від 20.12.2019 було відкрито виконавче провадження ВП №60926238 з виконання вимоги №Ф-5047-25 У, виданої Головним управлінням ДПС у Житомирській області 11.11.2019 про сплату заборгованості по сплаті недоїмки по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне страхування у розмірі 32 750,63 грн

Постановою державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Данилової О.В. від 10.01.2020 №60926238 було накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках боржника ОСОБА_1 .

В матеріалах подання містяться виклики державним виконавцем від 29.12.2019, 15.05.2020, 14.01.2021 ОСОБА_1 на 14.01.2021, 16.06.2020, 09.02.2021.

Наголошуючи, що ОСОБА_1 вимогу фіскального органу в добровільному порядку не виконує, не вживає заходів щодо її виконання за рахунок належного йому майна і доходів, державний виконавець звернулась до суду з даним поданням.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі статтею 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до статті 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Це право віднесено у ЦК України до особистих немайнових прав фізичної особи, а саме до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюються Законом України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" від 21.01.1994 №3857-XII (далі - Закон №3857-XII).

Положеннями статті 6 Закону №3857-XII передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: 1) він обізнаний з відомостями, які становлять державну таємницю, - до закінчення терміну, встановленого статтею 12 цього Закону; 3) стосовно нього у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, застосовано запобіжний захід, за умовами якого йому заборонено виїжджати за кордон, - до закінчення кримінального провадження або скасування відповідних обмежень; 4) він засуджений за вчинення кримінального правопорушення - до відбуття покарання або звільнення від покарання; 5) він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів; 9) він перебуває під адміністративним наглядом Національної поліції - до припинення нагляду.

Таким чином, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Положеннями пункту 19 частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Частиною третьою статті 441 ЦПК України закріплено, що суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Статтею 81 ЦПК України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд зазначає, що чинним законодавством передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. Поряд з цим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 19 Закону №1404-VIII, зокрема: утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; не надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

При цьому, саме державний виконавець зобов`язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Враховуючи вищевикладене, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Суд звертає увагу, що надані державним виконавцем матеріали містять фактичні дані щодо перебігу вчинених ним виконавчих дій, спрямованих на примусове виконання виконавчого документу.

Водночас, наявні в матеріалах подання документи не вказують на ухилення ОСОБА_1 від виконання покладених на нього обов`язків за вимогою.

Зокрема, у матеріалах поданні відсутні докази отримання боржником кореспонденції з виконавчої служби, докази на підтвердження вчинення ним саме умисних дій, спрямованих на приховання грошових коштів, рухомого та нерухомого майна, інших цінностей, а також про ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього державним виконавцем у зв`язку з примусовим виконанням вимоги фіскального органу.

Матеріали справи також не містять належних даних про отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, яка у відповідності до ст.28 Закону №1404-VIII надсилається рекомендованим поштовим відправленням, що свідчить про те, що боржнику не відомо про наявність відкритого виконавчого провадження відносно нього.

За вказаних обставин, державним виконавцем не доведено факту умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що подання старшого державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Данилової О.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України без вилучення паспортного документа є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Керуючись статями 81, 260, 353, 441 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

У задоволенні подання державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Данилової Олени Володимирівни про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України без вилучення паспортного документа - відмовити у повному обсязі.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено: 20 травня 2021 року.

Суддя М. В. Петровська