Справа № 599/394/21
РІШЕННЯ н.п.2/599/153/2021
26 травня 2021 року Зборівський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді Снігурського В.В.
при секретарі Куриляк О.Г.
за участю позивачки ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 (в режимі відеоконференції);
представника відповідачки ОСОБА_3 ,
розглянувши в місті Зборові, в порядку спрощеного судового провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань, третя особа - Зборівський районний відділу ДВС Південно- Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Івано-Франківськ), -
Представник відповідачки позову не визнав, пояснив, що позивачка не визнає заборгованості взагалі та оскаржує рішення Сокальського районного суду Львівської області від 05 грудня 2014 року.
Третя особа - Зборівський районний відділу ДВС просить розглянути справу без участі їх представника, заперечень не має.
Даним рішенням встановлено, що 20 червня 2009 року відповідачка та позивачка уклали договір позики грошей, згідно якого ОСОБА_6 передала, а ОСОБА_7 прийняла у безвідсоткову позику 4000 доларів США на покупку автомобіля, які зобов`язувалася повернути до кінці 2009 року, однак своїх зобов`язань не виконала.
Рішенням Сокальського районного суду від 05 грудня 2014 року встановлено, що сторони у договорі змінили своє прізвище, а саме позикодавець змінила своє прізвище та ім`я з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_1 », а позичальниця прізвище « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 »

Суму заборгованості 61640 грн 00 коп., яку суд встановив стягнути з відповідача в користь позивача, визначено з врахуванням частково сплаченої відповідачем заборгованості та відповідно до офіційного курсу долара США до гривні на момент прийняття рішення від 05 грудня 2014 року

Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином факт наявності у відповідачки перед позивачкою боргу суд вважає доведеним і таким, що не підлягає доказуванню.

Станом на 12 січня 2021 року заборгованість відповідачки перед позивачкою становить 56 751 грн. 19 коп.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом статей 524 та 533 ЦК грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошовій одиниці України або грошовому еквіваленті в іноземній валюті.

Суд погоджується з вимогами позивачки, що відповідачка згідно вимог закону, зобов`язана сплатити позивачці проценти, з розрахунку 3 % річних , який станом на 26.05.2021 року становлять 5542 грн. (56751,19*3/100/365*1188= 5542 грн.).

Тому позовні вимоги про стягнення трьох процентів річних в сумі 5542 грн., на день прийняття судового рішення, тобто станом на 26 травня 2021 року, підлягають задоволенню.

Що стосується вимог про стягнення інфляційних витрат, то вони задоволенню не підлягають, так як зі змісту рішення Сокальського районного суду Львівської області від 05 грудня 2014 року між сторонами був укладений договір позики іноземної валюти доларів США.

Законом України від 3 липня 1991 р. № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» встановлено, що індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті гривні.

Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає. (рішення Верховного Суду України від 27 січня 2016 року (справа№6-771цс15), 28 березня 2012 р. у справі 6-36736вов10). Тому норми ч. 2 ст. 625 ЦК щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, яке визначене у гривні.

Оскільки предметом грошового зобов`язання за вказаним договором позики є грошові кошти, визначені у доларах США, і втрати від знецінення національної валюти відновлені шляхом застосування еквіваленту іноземної валюти за курсом, встановленим НБУ на час вирішення справи про стягнення боргу, підстави для задоволення позовних вимог про стягнення інфляційних втрат внаслідок несвоєчасного повернення позики відсутні (рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 лютого 2019 року по справі № 638/10417/15-ц, постанова ВС від 22 червня 2020 року у справі № 752/10525/16-ц.)

Так само, прийняття судового рішення про стягнення грошового боргу в національній валюті не змінює природу грошового зобов`язання як такого, що визначене в іноземній валюті, і не є підставою для застосування положень ч. 2 ст. 625 ЦК щодо сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції.

Як було встановлено вище заборгованість, згідно рішення Сокальського районного суду Львівської області від 05 грудня 2014 року, стягнуто з відповідачки в користь позивачки з врахуванням офіційного курсу долара США до гривні на момент прийняття рішення.

Враховуючи вказане вище, позов підлягає частковому задоволенню.

Крім цього з відповідача в користь позивача підлягають стягненню судові витрати (судовий збір) в сумі 908 грн. 00 коп., що були сплачені позивачкою при поданні позову до суду.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 12, 81, 82, 264, 265ЦПК України, ст.ст.16, 533, 625 Цивільного кодексу України,-

ВИРІШИВ:

позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 :

заборгованість по процентах, з розрахунку три відсотка річних, згідно договору позики від 20 червня 2009 року, в сумі 5542 грн., станом на 26 травня 2021 року та судовий збір в сумі 908 грн, а всього стягнути 6 450 гривень

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі подання апеляційної скарги, якщо рішення не скасовано, після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Зборівський районний суд на протязі 30 днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлено 28 травня 2021 року.

Суддя Зборівського

районного суду В. В. Снігурський