Рішення набрало чинності "___"_________20____р. Справа № 665/291/21

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2021 р. Чаплинський районний суд Херсонської області в складі

головуючого судді Пилипенко І.О.,

за участю секретаря судового засідання Ткаченко Л.Г.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чаплинка Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , діючи в інтересах ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, в обґрунтування якого зазначила, що за рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області від 13.02.2019 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення повноліття донькою. Після розлучення з ОСОБА_3 , позивач зареєстрував другий шлюб від якого 18 жовтня 2014 року у нього народився син ОСОБА_5 . На даний час він перебуває на обліку як безробітній та не має доходу крім виплат допомоги по безробіттю. Тому на сьогоднішній день на його утриманні, крім першої дитини на яку він за рішення суду сплачує аліменти, перебувають син від другого шлюбу та зазначає, що його доходів значно бракує, він не має фінансових можливостей для подальшої сплати аліментів в розмірі 1/4 частини доходу, тому просить суд зменшити розмір аліментів з ј частини його заробітку до 1/6 частини.

В судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Вказував, що не має можливості сплачувати аліменти у розмірі визначеному рішенням суду, оскільки на даний час ніде не працює, має на своєму утриманні іншу дитину, якій не вистачає коштів на проживання.

Представник позивача адвокат Чавурська О.В. в судовому засіданні також підтримала позовні вимоги ОСОБА_2 та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала проти позову та вказувала, що аліменти присуджені 2019 року, тоді як дитина народилася у позивача у 2014 році, та вказані обставини були враховані судом при вирішення позову про стягнення аліментів. Вказує, що на даний час ОСОБА_2 сплачує аліменти в мінімальному розмірі встановленому законом, тому відсутні підстави для зменшення їх розміру.

Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд, заслухавши доводи сторін, дослідивши наявні у справі матеріали, оцінивши та проаналізувавши всі наявні докази по справі у їх сукупності, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 12 вересня 2007 року, який було розірвано рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області від 19 вересня 2011 року.

Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 11.11.2008 року серії НОМЕР_1 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чаплинського районного управління юстиції у Херсонській області, сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області від 13.02.2019 року №665/1443/18 стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на користь ОСОБА_3 , на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 вересня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття..

Згідно свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 від 23.09.2014 року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до свідоцтва про народження, серії НОМЕР_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 у ОСОБА_2 народився син ОСОБА_5 .

Відповідно до довідки, долученої позивачем до матеріалів справи, останній соціальної допомоги не отримує та на обліку в управлінні соціального захисту населення Чаплинської РДА не перебуває.

Згідно з довідкою Чаплинської районної філії обласного центру зайнятості від 23.12.2020 року ОСОБА_2 з 17 грудня 2020 року перебуває на обліку як безробітній.

Відповідно до довідки Чаплинської районної філії обласного центру зайнятості від 11.02.2021 року, за період з 17 грудня 2020 року ОСОБА_2 отримав дохід в якості допомоги по безробіттю, з якого вирахувано аліменти, що призначенні йому рішенням суду.

Як зазначає в позові позивач, оскільки в нього народився син від другого шлюбу та він перебуває на обліку в центрі зайнятості населення, тому не має фінансової можливості в подальшому сплачувати аліменти на утримання доньки від першого шлюбу в розмірі визначеному рішенням суду.

За змістом ст. 180 СК України обов`язок надавати утримання неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років, покладається на батьків.

Відповідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Також аналогічні рекомендації з цих підстав викладені у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Згідно п. 23 Пленум Верховного Суду України у постанові №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначив, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

При цьому, з аналізу статті 192 СК України й наданих Пленумом Верховного Суду України роз`яснень вбачається, що зміна розміру аліментів є правом, а не обов`язком суду, тобто суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

У розумінні статті 81 ЦПК України та наведеної вище норми СК України мається на увазі необхідність саме ініціатору позову доводити обставини змін в його особистому житті, зокрема у матеріальному становищі, сімейного стану, здоров`я або ж вказати на інші випадки, що виникли після винесення судового рішення або досягнення домовленості між батьками про способи виконання своїх обов`язків щодо дітей, що можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, позивач має нормальний стан здоров`я, є працездатною особою.

При цьому народження дитини в другому шлюбі відбулося у 2014 році, тоді як присудження аліментів мало місце у 2019 році та при визначені їх розміру було враховано всі обставини, в тому числі й щодо наявності у ОСОБА_2 на утриманні іншої дитини.

При цьому позивачем не підтверджено, що він втратив дохід від заробітної плати, оскільки як і під час розгляду справи про присудження аліментів у 2019 році так і вданому випадку, відомості, щодо наявності у нього доходу до взяття на облік у центрі зайнятості відсутні та вказані обставини також перевірялися суд при вирішенні питання щодо стягнення аліментів.

В даному випадку, звертаючись з позовом до суду, він фактично не вказав обставин, що мають істотне значення для зменшення розміру аліментів, як і не надав доказів про погіршення його матеріального стану та/або поліпшення матеріального стану стягувача (першої дружини).

Посилання позивача, як на підставу для зменшення розміру стягуваних аліментів, на те, що він створив сім`ю, суд до уваги не бере, доказів про те, що його матеріальний стан погіршився суду надано не було.

Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне її утримання.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 та ч. 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ст. ст. 7, 155 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

На виконання вимог статей 12, 81 ЦПК України позивач не довів суду, що його матеріальний або сімейний стан після ухвалення рішення про стягнення аліментів змінилися настільки, що унеможливлює виплату ним аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) до досягнення нею повнолітнього віку, що могло б бути підставою для зменшення розміру аліментів, визначеного рішенням суду або ж зміни способу їх стягнення.

На підставі викладеного та враховуючи, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили, що в нього значно змінилось матеріальне становище та за своїм матеріальним станом або ж через стан здоров`я він не здатен сплачувати аліменти на утримання доньки, в розмірі визначеному рішенням суду, підстав для зменшення розміру аліментів у суду немає, тому суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки вимоги позивача є необґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 180-184, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 81, 89, 258-259, 263 - 265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Учасники справи, які не отримали копію рішення в день його підписання, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: І.О. Пилипенко