РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року місто Чернігів

Справа №750/541/21

Провадження №2/751/758/21

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Ченцової С. М.

секретаря судового засідання Пожилової О. В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

представник позивача адвокат Святна Ольга Володимирівна

відповідач ОСОБА_2

представник третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні в залі суду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради про позбавлення батьківських прав

в с т а н о в и в :

І. Стислий виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав щодо неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов обґрунтовано тим, що позивач з 10.09.2004 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який розірвано 16 вересня 2010 року. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до заочного рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 16.09.2010 року, з відповідача стягуються аліменти на утримання малолітньої доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не нижче 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Фактично, із часу припинення шлюбних відносин, вихованням, розвитком, матеріальним утриманням малолітньої доньки ОСОБА_5 , займається особисто позивач. Перші п`ять років відповідач відвідував доньку один раз на рік, на її день народження, але не проявляв ніякого інтересу до того чим живе та займається дитина. Він не приймав ніякої участі у вихованні, лікуванні та розвитку дитини, в тому числі й у підготовці до садочку та школи. Батько жодного разу не приходив до дитячого садочку, який відвідувала дитина, як і не приходив до школи, де навчається дочка. Дитина перебуває під наглядом у філії дитячої поліклініці №2 ЧМР, куди батько також жодного разу не приходив. Дитина потребує постійного медичного догляду у кардіолога, невролога, ортопеда і педіатра. За останні 2 роки, з 2019 року, стан фізичного здоров`я дитини погіршився, у зв`язку з цим дитині потрібно більше уваги та підтримки.

Позивач зазначає, що моральний стан дитини є помірний у зв`язку з такими ситуаціями:

- 28.05.2019 року накладення пов`язки скотчкаст у зв`язку з пошкодженням зв`язок та остеопатіею (руйнуванням) таранної кістки правої стопи. Дитина перебувала у гіпсу та не могла вільно пересуватися 3 місяці. Позивач особисто повідомила відповідача про цю ситуацію та просила щоб він підтримав дитину морально. Але, батько не захотів приймати участі ні морально, ні матеріально, та не пропонував ніякої допомоги в процесі реабілітації дитини;

- 21.10.2020 року встановлено діагноз: кортикальна субатрофія мозку в лобній долі та гіпоксія на фоні вазоспазму у вигляді цереброастенії (порушення кровотоку та кисневе голодування мозку). Це вроджена вада мозку, яка не підлягає лікуванню, але підлягає постійній (пожиттєво) підтримці певними лікарськими засобами. А також постійного розвитку - вивчення мови, малювання, логічне мислення тощо. Постійний нагляд за дитиною та контролювання, бо дитина періодично втрачає свідомість;

- 14.12.2020 року встановлено діагноз: вроджений порок серця. Дефект міжпередсердної перегородки. Стан середньої важкості (відкрите овальне вікно діаметром 6 мм). Це вроджена вада, яка є небезпечною і підлягає хірургічному оперуванню. У зв`язку з цим, їм надано направлення на консультування до НІССХ імені академіка М.М. Амосова та від 24.12.2020 року рекомендували планову госпіталізацію та хірургічне лікування (оперування), в порядку черги.

Весь час вихованням, фізичним розвитком дитини, лікуванням та її матеріальним забезпеченням займається тільки позивач. Батько взагалі усунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню, лікуванню та підтримці . Він настільки не хоче брати участь у житті дитини, що навіть ігнорує дзвінки позивача.

16.12.2020 року вона телефонувала відповідачу декілька разів, щоб повідомити про стан здоров`я дитини, про підтверджені діагнози, про неминуче хірургічне втручання тощо, але батько не відповів на дзвінки і не передзвонив по теперішній час.

Раніше, 10.12.2020 року представник позивача - адвокат Шолох О.В. телефонувала відповідачу та повідомила, що вона підготувала позовну заяву про позбавлення батьківських прав тому, що він не займається вихованням, розвитком, лікуванням дитини на протязі 12 років та запропонувала вирішити питання без судових розглядів. На що відповідач чітко висловив свою позицію, що нічого не буде обговорювати, щоб подавали до суду.

Також, відповідач неодноразово наголошував, що позивач народила дитину для себе.

Найбільш вагомим та неприємним фактором позивач вважає те, що батько коли бачить дитину у домі своєї матері, 1-2 рази на рік, пропонує їй випити алкогольні напої та розважає розповідями про те, як він випиває на своєму робочому місці. Така ситуація повторюється вже більше чотирьох років. Батько із донькою сам нікуди не виходить, не пропонує ніякі вихідні разом, походи в кіно, він просто приїжджає до матері на одну годину, і бачить дитину максимум дві години на рік. Дитина завжди бачить батька, який випиває в її присутності, а потім сідає за кермо автомобіля. Також, в присутності доньки, ОСОБА_2 поливає позивача брудом, настроює доньку проти неї. Він не знає загальної картини та правди про стан здоров`я дитини, про життя дитини, про її інтереси, але завжди робить висновки, які не відповідають дійсності, критикує лікарів та позивача.

Вважає таку поведінку відповідача аморальною. Такий батько не може розвивати дитину духовно, підтримати дитину та розуміти її настрої та потреби. Крім того, відповідач не сплачує в повному обсязі аліменти на утримання дитини, має заборгованість. Станом на 01.01.2021 року заборгованість складає 2649,02 грн, сума 1198,86 не погашена ще з 2010 року.

07.04.2021 року відповідач подав на адресу суду відзив на позов, відповідно до якого просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі (а.с.40-45).

Заперечення обґрунтовані тим, що починаючи з 2004 року він перебував у шлюбі з ОСОБА_1 . Від шлюбу ми мають спільну доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після народження доньки стосунки в сім`ї стали погіршуватись, через різні погляди на сімейне життя, між сторонами стали виникати непорозуміння, тому вирішили розлучитись, у червні 2008 року залишив сім`ю і став проживати окремо. Незважаючи на це, завжди піклувався про доньку та в добровільному порядку надавав позивачу матеріальну допомогу на утримання доньки. Спочатку він передавав готівку позивачу в добровільному порядку, з 2010 року сплачує аліменти. Заборгованість по сплаті аліментів виникла через технічну помилку з боку бухгалтерії, заборгованість буде погашена найближчим часом.

Вказує, що він щороку на День народження поздоровляв доньку, відвідував її і дарував подарунки. Зазвичай дарує доньці гроші або ж ювелірні вироби із золота. Лише останні три роки не приходить додому до позивача, оскільки вони переїхали у приватний будинок, позивач перебуває у повторному шлюбі, виховує ще одну дитину від повторного шлюбу. Свої дії пояснює тим, що у позивача своя сім`я, він не хоче туди вмішуватись і провокувати можливі сварки через свою появу.

Також, відповідач не погоджується з тим, що починаючи з 2008 року свідомо та умисно ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Він не завжди відвідував дитячий садок та школу, де навчалась донька, але замість нього туди приходила його мати - бабуся ОСОБА_5 . Саме через матір він передавав гостинці доньці. Змалечку донька відвідує бабусю, спочатку доньку приводила до бабусі позивач, потім дочка стала сама приходити до бабусі, де вони з нею спілкуються. Окрім цього, вони спілкуються із донькою по телефону.

Після розлучення, у нього із позивачкою були доброзичливі стосунки, на її прохання надавав допомогу. Навіть на початку березня 2021 року, на прохання позивачки перерахував 2000 гривень на лікування доньки. Йому телефонувати позивач і вимагала гроші у розмірі 3000 доларів США, вимагала написати нотаріальну відмову від доньки. Також позивач стала вимагати гроші у розмірі 100000 гривень, погрожуючи, що в разі якщо він не надасть їй цих коштів, вона буде кожного півроку звертатись до суду з позовами про стягнення щоразу з нього по 100000 гривень. Йому незрозуміло як він може бути винен у хворобах доньки, якщо ОСОБА_5 проживає разом з матір`ю і часто скаржилась бабусі на погане харчування вдома. Також йому відомо, що між позивачем і донькою часто виникали конфлікти і ОСОБА_5 навіть казала, що хоче піти з дому.

Звертає увагу суду на те, що про захворювання і медичні діагнози він дізнався саме від доньки 04.01.2021 року. Після цього, добровільно надавав матеріальну допомогу на лікування доньки. Коли ж дізнався про поданий позивачем до суду позов про позбавлення батьківських прав, то відразу ж зателефонував ОСОБА_5 , але остання сказала, що про позов матері їй нічого не відомо.

Із змісту поданої позивачем заяви вбачається наявність суттєвих протиріч у твердженнях позивача про ухилення ним від виконання батьківських обов`язків по вихованню доньки. Жодних доказів, викладених позивачкою щодо його поведінки позивач не надала, а характеристика з місця роботи спростовує твердження позивачки.

Звертає увагу суду на те, що доказів свідомого та умисного ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, доказів того, що він самоусунувся та не приймає участі у вихованні ОСОБА_5 , з часу коли їй виповнився один рік, позивачем суду не надано, як і не надано доказів того, що він свідомо нехтує своїми обов`язками по вихованню доньки. Погоджується з тим, що не завжди та не в повній мірі приділяв увагу доньці ОСОБА_5 , але ніколи не ухилявся від її виховання, надавав їй допомогу, приймав участь у її житті. Разом з тим, пред`явлений позов дає йому зрозуміти, що він має змінити ставлення до виховання своєї доньки ОСОБА_5 .

Щодо витрат на правничу допомогу у розмірі 7000 гривень, вважає їх необґрунтовано завищеними, що вбачається з суті спору, змісту заявлених позовних вимог та поданої позивачем позовної заяви. Вказані витрати не підтверджені належними документами та відсутнє їх правове обґрунтування.

07.04.2021 року позивач подала на адресу суду відповідь на відзив. (а.с.53-55).

Позивач зазначає, що основною причиною подання позову про позбавлення батьківства є свідоме ухилення батьком від виконання своїх батьківських обов`язків щодо піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема забезпечення необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, спілкування з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення та інше.

Батько ніколи не виявляв і не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не створював і не створює умов для отримання дитиною освіти; не забезпечував і не забезпечує доступу дитини до культурних та інших духовних цінностей.

Так, в 2010 році дитина зламала руку, і в день оперування батько відмовився привезти необхідні медикаменти, мотивуючи це тим, що це її проблеми. Після того, батько на протязі шести місяців не відвідував дитину ні в лікарні, ні вдома, не дзвонив, не цікавився станом дитини та не надавав ніякої допомоги.

Відвідування батьком доньки один раз на рік, в день її народження, та дарування дитині подарунку, це не є виконанням батьківських обов`язків. Відповідач ніколи не ходив з нею на гойдалки, в парк, на вистави, тощо, не вважав за потрібним спілкуватись з донькою протягом року. Останній раз батько відвідував дитину за місцем її проживання 3 січня 2015 року, тобто 6 років назад.

Відвідування дитиною бабусі, де вона зустрічалась із батьком, який також приходив відвідувати свою матір 1-2 рази на рік, на свята на запрошення бабусі, не може свідчити про виконання батьком своїх батьківських обов`язків. Батько не вважав за потрібне навіть дзвонити дитині. Вона почала сприймати так , що не потрібна своєму батьку, що призводило до сліз, невпевненості у собі та заздрістю до друзів, в житті яких батько приймав активну участь і витрачав для дитини достатньо часу.

Батько не знає про захоплення дитини, які книжки вона читає. Він не знає як звуть друзів дитини. Який одяг їй подобається тощо. Які гуртки та школи вона відвідувала за останні 6 років. Дитина навчається у 8 класі, батько дитини жодного разу не взяв участі навіть у придбанні приладдя для навчання, одягу та розвиваючих матеріалів. При дистанційному навчанні дитині потрібен обов`язково ноутбук та гарний телефон, для придбання позивач вимушена була позичати гроші у знайомих та друзів.

Відповідач почав дзвонити дитині тільки після пред`явлення позову до суду. І то тільки для того, щоб розказати дитині, що позивач себе невірно поводить.

Після операції, яка відбулася 02.03.2021 року , коли дитина особисто попросила батька пошукати в аптеках таблетки потрібні для реабілітації, батько сказав що нічим допомогти не може, та й взагалі чому вона дзвонить йому по цьому питанню. Операція потребувала 150 тисяч гривень, термін збору 10 днів. За допомогою позивач хотіла звернутися до волонтерів, але потрібно було надати документи відповідача про його майновий стан та дохід, на що він відмовив. Тому, вона із чоловіком взяли гроші в борг у знайомих, частково родичі допомогли, розмістила оголошення серед своїх друзів, своїх однокласників, просила батьківський комітет школи, де навчалась донька, знайомих про допомогу.

Навіть близькі родичі відповідача, побачивши оголошення, дзвонили та пропонували допомогу, хоча ні позивача, ні дитину вони 12 років не бачили. Тільки після цього відповідач перерахував 2000 гривень, у рахунок погашення заборгованості по аліментам. Після операції дитині батько навіть не висловив бажання зустрітися з дитиною. Дитині встановили інвалідність, але він не цікавиться станом здоров`я дитини, можливо ця інформація йому не відома.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Чернігова від 28 січня 2021 року справу передано на розгляд Новозаводського районного суду міста Чернігова.

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 15.03.2021 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 07.04.2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач у вступному слові позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені у позові, відповіді на відзив та наявні у матеріалах справи докази. Допитана в якості свідка позивач ОСОБА_1 пояснила, що відповідач не приділяє уваги дочці, не спілкується з нею протягом 12 років. Розлучилися з відповідачем, оскільки він не виконував своїх обов`язків по відношенню до дитини. Дитина дуже чутлива, це була її воля. Дивлячись на відносини своїх ровесників з батьками, вона дуже переживала. Батька дитина бачила один раз на рік, на свій день народження. Вона приходила до бабусі і там зустрічалася із батьком. Останні роки дочка почала сильно хворіти, потребує постійно медичного нагляду. Батько не підтримував, навіть коли дитина хворіла. Він не знає ні її друзів, ні які гуртки відвідувала, не цікавиться навчанням. Дитина звала батька на новосілля, але він відмовився. Вона ніколи не заперечувала щоб батько спілкувався із дочкою. Відповідач аліменти сплачує, але є заборгованість у розмірі 2600 гривень, з 2010 року не погашена. Із 2015 року позивач перебуває у шлюбі, обов`язки батька щодо дочки виконує її чоловік.

Відповідач у судовому засіданні у вступному слові позовні вимоги не визнав, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позов. Додатково пояснив, що він знає що дитина хворіє, сплачував аліменти на дитину, на прохання матері надавав матеріальну допомогу 2000 гривень.

У судовому засіданні дитина ОСОБА_4 пояснила, що вона проживає із мамою, вітчимом та братом. Батько їй не телефонує, не пропонує піти з ним кудись погуляти. Вона з ним бачиться, коли приходить до бабусі, він приходить на обід. Про те, де батько живе та яка у нього сім я їй не було відомо. Вона сама запропонувала мамі позбавити батька батьківських прав.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона являється матір`ю відповідача по справі. Можливо у сина було мало часу, але дитині вона приділяла увагу. Вона ходила до ОСОБА_5 і в школу, і в музичну школу. ОСОБА_5 приходила до неї, де бачилась із батьком. Але вважає, що позбавляти його батьківських прав щодо ОСОБА_5 буде неправильно.

Представник третьої особи підтримав позовні вимоги. Пояснив, що батька було запрошено на комісію, але він не з`явився, тому питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав було розглянуто без нього. Відповідач зателефонував після розгляду питання, йому повідомили про винесене рішення. Вважають, що відповідача доцільно позбавити батьківських прав.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьками є: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, Україна (а.с.13).

Заочним рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 16.09.2010 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.07.2010 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.14).

Відповідно до довідки Управління адміністративних послуг від 09.06.2020 року № 8615 неповнолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстрована і позивачка ОСОБА_1 (а.с.10).

Відповідно до листа КНП «Дитяча поліклініка № 2» Чернігівської міської ради від 06.01.2021 року № 07-а/18 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . знаходиться на обліку в КНП «Дитяча поліклініка № 2» та перебуває на диспансерному обліку у лікарів : кардіолога з діагнозом ВВР дефект міжпередсердної перегородки (потребує оперативного лікування); невролога розлад вегетативної нервової системи, регіональна кортикальна субатрофія мозку в лобній долі; ортопеда плоско-вальгусна деформація стоп, остеопатія таранної кістки; педіатра функціональне порушення міліарного тракту. З приводу даних захворювань дівчинка потребує постійного медичного нагляду. Здоров`ям дитини опікується мати, вона ж приводить дитину на медичні огляди (а.с.5).

Відповідно до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 13.01.2021 року № 2154, у провадженні Центрального відділу ДВС у місті Чернігові перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-5644 від 20.09.2010 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 . Виконавчий документ перебуває на виконанні у бухгалтерії ФОП « ОСОБА_7 », де проводиться утримання аліментів з доходу боржника. Відповідно до звіту підприємства заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.01.2021 року складає 2 649,02 гривень (а.с.7).

Відповідно до довідки Чернігівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 5 Чернігівської міської ради № 77 від 29.12.2020 року, з 08.01.2020 року ОСОБА_4 навчається у Чернігівській ЗОШ І-ІІІ ступенів № 5. Протягом навчання ОСОБА_5 зв`язок зі школою підтримує тільки її мати, ОСОБА_1 , вона систематично приходить до школи, спілкується з вчителями, регулярно відвідує батьківські збори, цікавиться шкільним життям ОСОБА_5 . Батько дитини ОСОБА_2 жодного разу не був присутній на батьківських зборах, не спілкувався з класним керівником, не цікавився шкільним життям ОСОБА_5 (а.с.8).

Відповідно до довідки Чернігівського колегіуму № 11 Чернігівської міської ради № 203/01-26/2020 від 29.12.2020 року, ОСОБА_4 30.08.2013 року була зарахована до 1 класу закладу освіти. Відповідно до наказу по колегіуму за № 02/02-01 від 08.01.2020 року вибула на навчання до Чернігівської ЗОШ № 5. У період навчання з 01.09.2013 року по 08.01.2020 року неповнолітня ОСОБА_4 проживала разом з мамою за адресою: АДРЕСА_2 . Зі слів класних керівників дівчинку виховує мати ОСОБА_1 . Під час навчання батько не приймав участі у вихованні дитини, не спілкувався з учителями, не відвідував батьківські збори, не цікавився навчальними справами доньки (а.с.9).

Згідно із характеристик із місця роботи відповідача №2 від 30.03.2021 року, ОСОБА_2 працює у ФОП ОСОБА_7 із 08.05.2007 року по теперішній час, на посаді продавця непродовольчих продуктів. У професійному плані відрізняється стійкістю до стресових і нестандартних ситуацій, зарекомендував себе як хороший і відповідальний співробітник. Відносини з колегами підтримує позитивні і доброзичливі. Моральні якості ОСОБА_2 можна назвати високими. Не має шкідливих звичок і не створює конфліктів між співробітниками. Із заробітної плати утримуються аліменти на користь ОСОБА_8 відповідно виконавчого листа. Виключно за добровільною заявою ОСОБА_2 аліменти сплачувались у розмірі не менше прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, без врахування розміру доходів (а.с.46).

Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 06 травня 2021 року затверджено висновок, відповідно якого виконавчий комітет Чернігівської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані: піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно із ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України).

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо і лише за наявності вини у їхніх діях.

Питання щодо сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці.

Дослідивши всі докази в сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, нехтує своїми обов`язками, оскільки не піклується про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, не забезпечує здобуття дитиною відповідної освіти, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення та не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не готує дитину до самостійного життя, тому враховуючи висновок органу опіки та піклування та думку дитини, вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що буде відповідати інтересам дитини.

V. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрати, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, пов`язаних з оплатою витрат професійної правничої допомоги суд дійшов наступного висновку:

Із матеріалів справи вбачається, що між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Святною О.В. 05.04.2021 року укладений договір про надання правової допомоги.

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера № б/н від 05.04.2021 року, на підставі договору від 05.04.2021 року, адвокату Святній О.В. проведено оплату за надання правничої допомоги у розмірі 6000 гривень.

Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на правничу допомогу адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, виваженості та розумності, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Витрати на оплату послуг адвоката мають бути співмірними із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначені розміру відшкодування витрат на правничу допомогу суд враховує, що позивач подала до суду позов 20.01.2021 року, договір із адвокатом укладено 05.04.2021 року, адвокат брала участь у підготовчому судовому засіданні та у судовому засіданні, в якому суд ухвалює рішення, відповідач просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу, вважаючи такий розмір завищеним.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відшкодування понесених витрат на правничу допомогу за розгляд справи у суді першої інстанції у розмірі 6000 гривень не відповідає критеріям розумності, співмірності і, зважаючи на складність цієї справи, підлягає зменшенню та стягненню на користь ОСОБА_1 у розмірі 3000 гривень.

Керуючись статтями 19, 150, 155, 164, 165 Сімейного кодексу України, статтями 13, 43, 76-81, 141, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав по відношенню до неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 гривень.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 гривень.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 20 травня 2021 року

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач: ОСОБА_2 (місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_4 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Третя особа : Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради (14000, м. Чернігів, вул. Івана Мазепи, 19)

Суддя С. М. Ченцова