Справа № 682/1929/20
Провадження № 2/682/93/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі: головуючого судді Шевчука В.В., за участю секретаря судового засідання Придачук Г.Л., представників позивача Сукової Т.В., Гедзюка В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справі за позовною заявою Славутської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення збитків (упущеної вигоди),

в с т а н о в и в:

18.01.2021 до суду надійшла заява від відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючому судді Шевчуку В.В.

Як на підставу відводу відповідач посилається на те, що суддя Шевчук В.В. не може здійснювати розгляд даної справи, оскільки наявні обставини, яку можуть свідчити про його заінтересованість у задоволенні позову, а відтак унеможливлюють об`єктивний розгляд справи. Зокрема відповідач вказує, що пунктом 2 Рішенням виконавчого комітету Славутської міської ради № 200 від 16.05.2019 включено до числа службових жилих приміщень квартиру АДРЕСА_1 та закріплено за Славутським міськрайонним судом Хмельницької області, з подальшим розподілом між працівниками установи. 30.05.2019 відбулись збори суддів Славутського міськрайонного суду Хмельницької області для вирішення питання «Про розподіл службового житла квартири в АДРЕСА_1 , яка згідно рішення виконавчого комітету Славутської міської ради від 16.05.2019 №200 «Про житлові питання» була закріплена за Славутським міськрайонним судом Хмельницької області. 20.06.2019 рішенням виконавчого комітету № 236 «Про житлові питання» затверджено рішення зборів суддів Славутського міськрайонного суду від 31.05.2019 № 1, згідно із яким надається службове жиле приміщення судді Славутського міськрайонного суду ОСОБА_2 . Таким чином, як вказує відповідач, виконавчий комітет Славутської міської ради як власник службового житла, наданого судді ОСОБА_2 , повноважний прийняти рішення про зняття з вказаного житла статусу службового та надати можливість судді ОСОБА_2 приватизувати житло, незважаючи на те, що суддя та члени його сім`ї не мають потреби в поліпшенні житлових умов.

В судовому засіданні представники позивача заперечили проти відводу головуючого судді вказуючи на те, що Славутська міська рада, яка є позивачем у даній справі, та виконавчий комітет Славутської міської ради є різними юридичними особами. Окрім того, виконавчим комітетом службове житло виділялось юридичній особі Славутському міськрайонному суду Хмельницької області, а не ОСОБА_2 як фізичній особі.

Заслухавши учасників справи, які прибули на розгляд, та розглянувши викладені в заяві доводи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно статті 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо, зокрема, є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно частини 3 вказаної статті, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Враховуючи те, що заява надійшла до суду 18.01.2021 в день розгляду справи, тому така підлягає розгляду судом, який здійснює розгляд справи по суті.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Так, Європейський суд з прав людини у своїй практиці виділяє наступні критерії оцінки неупередженості: 1) суб`єктивний - беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі; 2) об`єктивний - визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність чи, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції. У даному контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справах П`єрсак проти Бельгії, Кіпріану проти Кіпру, Грівз проти Сполученого Королівства).

Суб`єктивний критерій полягає у з`ясуванні особистих переконань конкретного судді у певній справі. Оскільки доказів протилежного не надано, то по суб`єктивному критерію особиста безсторонність головуючого судді презюмується.

В поданій заяві про відвід відповідач вказує на те, що суддя Шевчук В.В. був обізнаний про зазначені вище обставини, однак, незважаючи на заінтересованість у вирішенні справи, не заявив самовідводу. Такі твердження відповідача суд вважає абсолютно не обгрунтованими і такими, що спрямовані на усунення судді від розгляду справи, оскільки службове житло передано юридичною особою "виконавчий комітет Славутської міської ради" для юридичної особи "Славутський міськрайонний суд" для подальшого розподілу між працівниками. Сторонами по справі є Славутська міська рада та ОСОБА_1 . Крім того, виділення службового житла є процедурою визначеною законом, дотримання якої не може впливати на упередженість головуючого судді.

Твердження відповідача є припущенням, які не можуть бути підставою для задоволення заяви про відвід.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що подана заява про відвід є безпідставною та не обгрунтованою, а тому у її задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 36, 40 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви про відвід головуючому судді - відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Шевчук В. В.