справа № 156/193/21
Провадження № 2/156/218/21
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

25 травня 2021 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Малюшевської І.Є.,

за участю секретаря судового засідання Киці Л.Ф.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Іваничі цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про розірвання шлюбу,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 - не з`явилася,

відповідач ОСОБА_2 - не з`явився,

в с т а н о в и в :

І. Суть спору

Позивачка 11.03.2021 року звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 31.12.2013 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Іваничівським районним відділом реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Волинській області за актовим записом № 49. Зазначає, що за час шлюбу у них народилися сини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стверджує, що підставою для звернення до суду із даним позовом про розірвання шлюбу є погіршення стосунків, відсутність спільних інтересів з відповідачем, наявність різних поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння. З жовтня 2020 року вони не проживають однією сім`єю та не ведуть спільного господарства. Вважає, що подальше спільне сімейне життя і збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. З огляду на наведене, просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, дітей залишити проживати з нею.

ІІ. Позиція учасників справи

В судове засідання позивачка не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без її участі та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання також не з`явився, подав заяву, в якій просить суд справу розглядати без його участі та зазначає про згоду на розірвання шлюбу.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою від 15.03.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 14.04.2021 року.

14.04.2021 року у зв`язку із неявкою позивача підготовче судове засідання було відкладено на 29.04.2021 року.

Ухвалою від 29.04.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.05.2021 року.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Випадки відкладення розгляду справи відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІV. Обставини справи, встановлені судом

Сторони перебувають між собою у шлюбі, який зареєстровано 31 грудня 2013 Іваничівським районним відділом реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Волинській області за актовим записом № 49, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.10).

За час шлюбу у них народилися сини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , а.с. 12) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , а.с. 13).

Як слідує із викладених у позовній заяві пояснень позивачки, між подружжям часто виникають непорозуміння, через що в сім`ї склалася негативна та напружена атмосфера. Як подружжя сторони разом не проживають з жовтня 2020 року, відповідач перебуває за кордоном, спільного господарства не ведуть, жодних шлюбних стосунків не підтримують, шлюб існує лише формально.

Відповідач позов визнав та не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачкою.

V. Застосоване судом законодавство

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно ст. 112 СК України, вирішуючи спір про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.

При вирішенні даного спору, суд виходить із того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Європейський суд з правлюдини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїхрішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006року у справі "Проніна проти України").

VI. Висновки суду

При таких обставинах, суд прийшов до переконання, що сім`я сторін розпалась остаточно і зберегти її неможливо. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам позивача та дитини, а тому згідно з ст. 112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу.

Враховуючи, що судом установлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть, між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними не можливо, суд дійшов до висновку, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і згідно з ст. 112 Сімейного кодексу Україниє всі підстави для його розірвання.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує його права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

VII. Розподіл судових витрат між сторонами

За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, згідно квитанції позивачкою ОСОБА_1 було сплачено 908,00 грн. судового збору. У зв`язку із повним задоволенням позову ОСОБА_1 , враховуючи визнання позову відповідачем ОСОБА_2 , суд вважає, що позивачці слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Також, 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Щодо вимог про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 1 000 грн., що заявлені позивачем слід зазначити наступне.

Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесених ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу до матеріалів справи додано наступні документи: копія договору про надання правничої допомоги № б/н від 10.03.2021 року, розрахунок наданих послуг та витрат за надання правничої допомоги від 10.03.2021 року; квитанція до прибуткового касового ордера від 10.03.2021 року. За таких обставин, з відповідача на користь позивачки підлягає до стягнення 1 000 грн витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 142, 247, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований зареєстровано 31 грудня 2013 Іваничівським районним відділом реєстрації актів цивільного стану головного теритроіального управління юстиції у Волинській області за актовим записом № 49.

Дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити проживати з матір`ю - ОСОБА_1 .

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у розмірі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 коп.) відповідно до платежу (квитанції) № 109 від 10.03.2021 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у розмірі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати на правничу допомогу у розмірі 1 000,00 грн (одна тисяча гривень 00 коп.).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду, однак з врахуванням п. 15.5розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду, яке є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу.

Копію рішення, після набрання ним законної сили, надіслати до Іваничівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ), мешканка АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_5 ), зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя І. Є. Малюшевська