ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2021 року м. Чернівці

Справа № 726/1092/20

Провадження №22-ц/822/516/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів палати з розгляду цивільних справ:

головуючог - Литвинюк І. М.,

суддів: Владичана А.І., Височанської Н.К.

секретар Тодоряк Г.Д.,

учасники справи:

позивач Чернівецька обласна прокуратура в інтересах держави в особі Чернівецької міської ради,

відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

треті особи - Головне управління Держгеокадастру в Чернівецькій області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , приватні нотаріуси Чернівецького міського нотаріального округу - Кривцова Крістіна Танасіївна, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ,

апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 04 березня 2021 року, головуючий у І-й інстанції Байцар Л.В.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року перший заступник керівника Чернівецької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Чернівецької міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи - Головне управління Держгеокадастру в Чернівецькій області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , приватні нотаріуси Чернівецького міського нотаріального округу Кривцова К.Т., ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, скасування державної реєстрації та припинення права.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 07 грудня 2017 року за апеляційною скаргою керівника Чернівецької місцевої прокуратури скасовано рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 13 липня 2017 року, згідно з яким за ОСОБА_5 визнано право власності на громадську будівлю (автомийку) площею 66,50 кв.м, яка складається з будівлі літ. А загальною площею 66,50 кв.м, навісу літ. «А'», навісів літ. «А''», літ. «А'''», літ. «А''''», очисної споруди І в АДРЕСА_1 .

Посилався на те, що ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 20 квітня 2018 року затверджено мирову угоду між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , відповідно до якої за ОСОБА_7 визнано право власності на громадську будівлю (автогазовий заправочний пункт далі АГЗП), яка складається з навісу газової колонки І, підземних резервуарів ІІ, рекламної конструкції ІІІ, які розташовані в АДРЕСА_2 , та зареєстровано право власності в Державному реєстрі речових прав та Реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 27 листопада 2018 року за апеляційною скаргою керівника Чернівецької місцевої прокуратури ухвалу суду першої інстанції скасовано як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Під час розгляду указаних справ судом апеляційної інстанції встановлено, що спірні об`єкти автомийка по АДРЕСА_1 та АГЗП по АДРЕСА_2 , - збудовані без будь-яких дозвільних документів на земельній ділянці, належній територіальній громаді м. Чернівці, яка для зазначених цілей в користування не надавалася. Згідно з інформацією виконавчого комітету Чернівецької міської ради та Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин міської ради рішення про передачу у власність, надання в оренду (користування) земельної ділянки за вищевказаними адресами для влаштування автомийки та АГЗП, не приймалось. Вказані об`єкти самовільно розміщено на земельній ділянці, яка перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Чернівці (кадастровий номер :40:005:0031). Виконавчим комітетом Чернівецької міської ради рішення про присвоєння нерухомому майну адреси не приймалося.

Зазначав, що в Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відсутня інформація про документ, що дає право на виконання будівельних робіт або свідчить про прийняття в експлуатацію об`єктів, розташованих по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно первинна реєстрація автомийки по АДРЕСА_1 , як об`єкта нерухомості здійснено на підставі рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 13 липня 2017 року.

Аналогічно первинна реєстрація АГЗП, який знаходиться по АДРЕСА_2 , як об`єкта нерухомості, здійснена на підставі ухвали Садгірського районного суду міста Чернівці від 20 квітня 2018 року, та до цього не існувала.

Також вказував на те, що ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 не отримували в установленому законом порядку ні земельну ділянку в користування, ані жодних дозвільних документів на будівництво автомийки та АГЗП, який є джерелом підвищеної небезпеки, не подавали декларацію про готовність об`єктів до експлуатації та не отримували для даних цілей земельну ділянку у власність або користування.

Відсутність зазначених вище документів свідчить про самочинність будівництва даних об`єктів, що виключає можливість визнання на них права власності в порядку, визначеному статтею 376 ЦК України, що було констатовано судом апеляційної інстанції в судових рішеннях від 07 грудня 2017 року та 27 листопада 2018 року.

Натомість ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 для створення підстави державної реєстрації самочинного будівництва на земельній ділянці комунальної власності протиправно використано механізми договору про співпрацю та мирової угоди, що не є підставою набуття права власності на нерухоме майно в розумінні чинного цивільного законодавства та його тлумачення Верховним Судом. Більш того, згідно із даними Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради на місці самочинно збудованого об`єкта автомийки та АГЗП по вул. Хотинській відповідно до детального плану території, затвердженого рішенням Чернівецької міської ради № 1141 від 06 березня 2014 року, який є невід`ємною частиною генерального плану міста Чернівців, запроектовано будівництво дороги, а відтак зазначене самочинне будівництво суперечить вимогам чинної містобудівної документації.

Головним управлінням Держгеокадастру в Чернівецькій області 21 травня 2020 року проведена перевірка дотримання вимог земельного законодавства та встановлено, що за вказаними вище адресами здійснено самовільне зайняття земельної ділянки орієнтовною площею 0,15 га шляхом вимощення території тротуарною плиткою для обслуговування будівлі АГЗП, автомийки та резервуарів, з яких орієнтовною площею 0,05 га зайнято об`єктами нерухомого майна.

Отже, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 не набули право власності на автомийку та АГЗП, оскільки судові рішення, якими було визнано таке право, скасовані судом апеляційної інстанції, тому вони не можуть бути підставою виникнення цивільних прав та обов`язків з моменту їх ухвалення. Відтак державна реєстрація права власності на самочинне будівництво не змінює правовий режим такого будівництва як самочинного з метою застосування, зокрема, положень частини четвертої статті 376 ЦК України.

Разом з тим, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на підставі скасованих в подальшому судових рішень, за відсутності документів дозвільного характеру на будівництво автомийки та АГЗП на земельній ділянці комунальної форми власності, не призначеної для указаних цілей, зареєстровано право власності на дані об`єкти.

Так, 04 серпня 2017 року державним реєстратором Новодністровської міської ради здійснено державну реєстрацію за ОСОБА_5 права власності на громадську будівлю (автомийку) площею 66,5 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 101, індексний номер рішення 36528578). Державним реєстратором Волоківської сільської ради Глибоцького району 21 травня 2018 року здійснено державну реєстрацію за ОСОБА_7 права власності на громадську будівлю по АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта 210, індексний номер рішення 41256806).

В подальшому ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , які не набули у встановленому порядку право власності на самочинно збудовані автомийку та АГЗП, відчужено їх за договорами купівлі-продажу на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/2 частці за кожним. Зокрема, ОСОБА_5 на підставі договорів купівлі-продажу частини нерухомого майна від 11 серпня 2017 року за № 18438 та 14 серпня 2017 року за № 18643 відчужено право власності на автомийку по АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Аналогічно ОСОБА_11 укладені договори купівлі-продажу частини нерухомого майна АГЗП по АДРЕСА_2 29 травня 2018 року № 288 та 30 травня 2018 року № 300 з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

На підставі зазначених договорів купівлі-продажу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Кривцовою К.Т. внесено запис про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 (індексний номер 36583853 від 11 серпня 2017 року), за ОСОБА_2 (індексний номер 36608421 від 14 серпня 2017 року) по 1/2 частці громадської будівлі площею 66,5 кв.м по АДРЕСА_1 . Аналогічно, приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Іпатовою М.М. внесено запис про реєстрацію права власності на громадську будівлю (АГЗП) по АДРЕСА_2 по 1/2 частці за ОСОБА_1 (індексний номер 41342064 від 30 травня 2018 року) та за ОСОБА_2 (індексний номер 41322553 від 29 травня 2018 року).

08 грудня 2017 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , з однієї сторони, та ОСОБА_6 , з іншої сторони, укладено договір позики грошових коштів в сумі 150 тис. грн та іпотеки нерухомого майна № 1439, згідно з п 1.5 якого предметом іпотеки є громадська будівля (автомийка) по АДРЕСА_1 . 07 вересня 2018 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , з однієї сторони, та ОСОБА_3 укладено договір позики грошових коштів в сумі 160 тис. грн та іпотеки нерухомого майна № 5919, згідно з п 1.5 якого предметом іпотеки є громадські будівлі АГЗП по АДРЕСА_2 .

Вказані дії по відчуженню самочинно збудованих об`єктів на земельній ділянці комунальної власності одним і тим ж особам та внесення їх в іпотеку слугують частиною єдиного алгоритму (схеми), спрямованого на заволодіння у абсолютно протиправний спосіб майном територіальної громади м. Чернівці (земельною ділянкою) поза її волею та створення перешкод у її звільненні і поверненні. Отже, договори купівлі-продажу 1/2 громадської будівлі (автомийки) № НОМЕР_1 від 11 серпня 2017 року, № 18643 від 14 серпня 2017 року, укладені між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ; 1/2 громадської будівлі (АГЗП) № 288 від 29 травня 2018 року, № 300 від 30 травня 2018 року, укладені між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , а також договори позики грошових коштів та іпотеки нерухомого майна № 1439 від 08 грудня 2017 року, № 5919 від 07 вересня 2018 року (п. 1.5) підлягають визнанню недійсними.

Разом з тим, Чернівецька міська рада, яка є органом, уповноваженим здійснювати захист інтересів держави та територіальної громади м. Чернівці, достовірно знаючи про їх порушення упродовж тривалого періоду (понад 2 роки), ефективних заходів для їх відновлення, не дивлячись на неодноразово направлені листи з даного питання, не вжила та до суду з відповідним позовом не звернулась.

Просив визнати недійсним договір купівлі-продажу частини нерухомого майна від 11 серпня 2017 року за № 18438, а саме 1/2 громадської будівлі (автомийки) (індексний номер: 36583853 від 11 серпня 2017 року) по АДРЕСА_1 (загальною площею 66,5 кв.м). Визнати недійсним договір купівлі-продажу частини нерухомого майна від 14 серпня 2017 року за № 18643, а саме 1/2 громадської будівлі (автомийки) (індексний номер: 36608421 від 14 серпня 2017 року) по АДРЕСА_1 (загальною площею 66,5 кв.м). Визнати недійсним договір купівлі-продажу частини нерухомого майна від 29 травня 2018 року за № 288, а саме 1/2 громадської будівлі (АГЗП) (індексний номер: 41322553 від 29 травня 2018 року) по АДРЕСА_2 . Визнати недійсним договір купівлі-продажу частини нерухомого майна від 30 травня 2018 за № 300, а саме 1/2 громадської будівлі (АГЗП) (індексний номер: 41342064 від 30 травня 2018 року) по АДРЕСА_2 . Визнати недійсним п.1.5 договору позики грошових коштів та іпотеки нерухомого майна від 07 вересня 2018 року № 5919, укладеного між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , з однієї сторони, та ОСОБА_3 , з іншої сторони. Визнати недійсним п.1.5 договору позики грошових коштів та іпотеки нерухомого майна від 08 грудня 2017 року № 1439, укладеного між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , з однієї сторони, та ОСОБА_6 , з іншої сторони. Скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - громадську будівлю (автомийку), яка складається з будівлі літ. А, загальною площею 66,50 кв.м, навісу літ. «А'», навісів літ. «А''», літ. «А'''», літ. «А''''», очисної споруди I. по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомості № 101) та припинити право власності ОСОБА_1 , оформлене записом, вчиненим приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Кривцовою К.Т. за № 21839724 від 11 серпня 2017 року. Скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - громадську будівлю (автомийку), яка складається з будівлі літ. А, загальною площею 66,50 кв.м, навісу літ. «А'», навісів літ. «А''», літ. «А'''», літ. «А''''», очисної споруди I. по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомості №.101) та припинити право власності ОСОБА_2 , оформлене записом, вчиненим приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Кривцовою К.Т. за № 21864873 від 14 серпня 2017 року. Скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно громадську будівлю (автогазовий заправочний пункт), який складається з навісу газової колонки - І, підземного резервуару - ІІ та рекламної конструкції ІІІ по АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомості № 210) та припинити право власності ОСОБА_2 , оформлене записом, вчиненим приватним нотаріусом Іпатовою М.М. за 26357286 від 29 травня 2018 року. Скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно громадську будівлю (АГЗП), який складається з навісу газової колонки - І, підземного резервуару - ІІ та рекламної конструкції ІІІ по АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомості №210) та припинити право власності ОСОБА_1 , оформлене записом, вчиненим приватним нотаріусом Іпатовою М.М. за № 26375195 від 30 травня 2018 року. Скасувати державну реєстрацію іпотеки, зареєстрованої на підставі договору позики грошових коштів та іпотеки нерухомого майна від 08 грудня 2017 року № 1439, укладеного між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , з однієї сторони, та ОСОБА_6 , з іншої сторони, оформлену записом, вчиненим приватним нотаріусом Лірниченко Н.М. за № 23834650. Скасувати державну реєстрацію іпотеки, зареєстрованої на підставі договору позики грошових коштів та іпотеки нерухомого майна від 07 вересня 2018 року за № 5919, укладеного між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , з однієї сторони, та ОСОБА_3 , з іншої сторони, оформлену записом, вчиненим приватним нотаріусом Холоменюк О.І. за № 27825110. Усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 0,15 га (кадастровий номер :40:005:0031) шляхом звільнення її від об`єктів нерухомості, а саме: громадських будівель (автомийки), яка складається з будівлі літ. А, загальною площею 66,50 кв.м., навісу літ. «А'», навісів літ. «А''», літ. «А'''», літ. «А''''», очисної споруди I. (реєстраційний номер об`єкту нерухомості № 101) по АДРЕСА_1 та громадської будівлі (АГЗП), який складається з навісу газової колонки - І, підземного резервуару - ІІ та рекламної конструкції ІІІ по АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомості №210). Стягнути з відповідачів судові витрати.

Рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 04 березня 2021 року позов задоволено.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу частини нерухомого майна від 11 серпня 2017 року за № 18438, а саме 1/2 громадської будівлі (автомийки) (індексний номер: 36583853 від 11 серпня 2017 року) по АДРЕСА_1 (загальною площею 66,5 кв.м).

Визнано недійсним договір купівлі-продажу частини нерухомого майна від 14 серпня 2017 року за № 18643, а саме 1/2 громадської будівлі (автомийки) (індексний номер: 36608421 від 14 серпня 2017 року) по АДРЕСА_1 (загальною площею 66,5 кв.м).

Визнано недійсним договір купівлі-продажу частини нерухомого майна від 29 травня 2018 року за № 288, а саме 1/2 громадської будівлі (АГЗП) (індексний номер: 41322553 від 29 травня 2018 року) по АДРЕСА_2 .

Визнано недійсним договір купівлі-продажу частини нерухомого майна від 30 травня 2018 року за № 300, а саме 1/2 громадської будівлі (АГЗП) (індексний номер: 41342064 від 30 травня 2018 року) по АДРЕСА_2 .

Визнано недійсним п.1.5 договору позики грошових коштів та іпотеки нерухомого майна від 07 вересня 2018 року № 5919, укладеного між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , з однієї сторони, та ОСОБА_3 , з іншої сторони.

Визнано недійсним п.1.5 договору позики грошових коштів та іпотеки нерухомого майна від 08 грудня 2017 року № 1439, укладеного між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , з однієї сторони, та ОСОБА_6 , з іншої сторони.

Скасовано державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - громадську будівлю (автомийку), яка складається з будівлі літ. А загальною площею 66,50 кв.м, навісу літ. «А'», навісів літ. «А''», літ. «А'''», літ. «А''''», очисної споруди I. по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомості № 101), та припинено право власності ОСОБА_1 , оформлене записом, вчиненим приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Кривцовою К.Т. за № 21839724 від 11 серпня 2017 року.

Скасовано державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - громадську будівлю (автомийку), яка складається з будівлі літ. А загальною площею 66,50 кв.м, навісу літ. «А'», навісів літ. «А''», літ. «А'''», літ. «А''''», очисної споруди I. по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомості №.101), та припинено право власності ОСОБА_2 , оформлене записом, вчиненим приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Кривцовою К.Т. за № 21864873 від 14 серпня 2017 року.

Скасовано державну реєстрацію права власності на нерухоме майно громадську будівлю (АГЗП), який складається з навісу газової колонки - І, підземного резервуару - ІІ та рекламної конструкції ІІІ по АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомості № 210), та припинено право власності ОСОБА_2 , оформлене записом, вчиненим приватним нотаріусом Іпатовою М.М. за 26357286 від 29 травня 2018 року.

Скасовано державну реєстрацію права власності на нерухоме майно громадську будівлю (), який складається з навісу газової колонки - І, підземного резервуару - ІІ та рекламної конструкції ІІІ по АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомості №210), та припинено право власності ОСОБА_1 , оформлене записом, вчиненим приватним нотаріусом Іпатовою М.М. за № 26375195 від 30 травня 2018 року.

Скасовано державну реєстрацію іпотеки, зареєстрованої на підставі договору позики грошових коштів та іпотеки нерухомого майна від 08 грудня 2017 року № 1439, укладеного між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , з однієї сторони, та ОСОБА_6 , з іншої сторони, оформлену записом, вчиненим приватним нотаріусом Лірниченко Н.М. за № 23834650.

Скасовано державну реєстрацію іпотеки, зареєстрованої на підставі договору позики грошових коштів та іпотеки нерухомого майна від 07 вересня 2018 року за № 5919, укладеного між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , з однієї сторони, та ОСОБА_3 , з іншої сторони, оформлену записом, вчиненим приватним нотаріусом Холоменюк О.І. за № 27825110.

Усунуто перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 0,15 га (кадастровий номер :40:005:0031) шляхом звільнення її від об`єктів нерухомості, а саме: громадських будівель (автомийки), яка складається з будівлі літ. А, загальною площею 66,50 кв.м, навісу літ. «А'», навісів літ. «А''», літ. «А'''», літ. «А''''», очисної споруди I. (реєстраційний номер об`єкту нерухомості № 101) по АДРЕСА_1 та громадської будівлі (АГЗП), який складається з навісу газової колонки - І, підземного резервуару - ІІ та рекламної конструкції ІІІ по АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомості №210).

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

На зазначене рішення суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Посилається на те, що суд неповно з`ясував обставини справи, порушив норми процесуального права та неправильно застосував норми матеріального права, що призвело для прийняття помилкового рішення.

Позовна заява подана особою, яка не має права її підписувати. Сама лише наявність відповідних повноважень заступника керівника у Регламенті, не є самостійною підставою для підписання ним позовної заяви від імені регіональної прокуратури, оскільки суперечить вимогам статті 11 Закону України «Про прокуратуру».

Зазначає, що в порушення вимог п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд відмовив у зупиненні провадження у справі до вирішення іншої справи, яка розглядалась Чернівецьким окружним адміністративним судом.

Задовольняючи позов прокурора в частині усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою площею 0,15 га шляхом звільнення її від об`єктів нерухомості, суд не звернув увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази користування відповідачами земельною ділянкою площею 0,15 га за кадастровим номером :40:005:0031, оскільки відсутні фактичні межі цієї земельної ділянки з її точними координатами, розташуванням і розміром, що виключає можливість встановити місце розташування земельної ділянки, площу якої визначено орієнтовно.

Позовні вимоги щодо визнання недійсними договорів купівлі-продажу, договорів позики та скасування державної реєстрації права задоволені неправомірно. Майно належить на праві спільної часткової власності відповідачам, які є добросовісними набувачами.

Суд при задоволенні позову повинен був перевірити чи подано позивачем докази вжиття відповідними службами всіх передбачених законодавством України заходів щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Знесення ж самочинного будівництва є крайньою мірою і можливо лише за умови вжиття таких заходів.

Спірні правовідносини у справі виникли фактично між позивачами, відповідачами та третіми особами у справі ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , оскільки треті особи згідно з п. 5.1 договорів позики та іпотеки нерухомого майна набули права звернення стягнення на предмет іпотеки. Встановивши, що на майно по АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 існує державна реєстрація прав та їх обтяжень (договір іпотеки) за ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , суд помилково залучив їх третіми особами, а не відповідачами, хоча наслідки вирішення цієї справи безпосередньо впливають на зміст і стан речових прав цих осіб. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідача й обгрунтування позову обов`язком суду.

На апеляційну скаргу перший заступник керівника Чернівецької обласної прокуратури подав відзив, у якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Зазначає, що право подання позовної заяви в порядку цивільного судочинства заступником керівника обласної прокуратури прямо передбачено статтею 24 ЗУ «Про прокуратуру». Твердження відповідача про відсутність належного обґрунтування прокурором повноважень на представництво інтересів держави в особі органів місцевого самоврядуванні ґрунтуються на неправильному розумінні вимог законодавства.

Чернівецька міська рада є уповноваженим органом, який наділений повноваженнями розпоряджатися землями комунальної форми власності та повинен захищати інтереси держави і територіальної громади у правовідносинах щодо самочинного будівництва об`єктів на земельних ділянках комунальної власності, яка не виділялася у встановленому законом порядку для цих цілей.

Невжиття компетентними органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу.

У даній справі земельна ділянка, на якій збудовані автомийка та АГЗП самовільно, без жодного дозвільного документа та рішення уповноважених органів, була зайнята та забудована без згоди її власника - територіальної громади м. Чернівці в особі Чернівецької міської ради, про що їй достеменно було відомо з 2017 року. Разом з тим, Чернівецька міська рада, яка є органом, уповноваженим здійснювати захист інтересів держави та територіальної громади м. Чернівці, достовірно знаючи про їх порушення упродовж тривалого періоду (3-х років), ефективних заходів для відновлення не вжила та до суду з відповідним позовом не зверталася.

Самочинне будівництво вказаних об`єктів здійснене всупереч вимогам містобудівної документації в межах проектованої дороги без будь-яких погоджень органів архітектури та містобудування, що порушує інтереси держави в частині раціональної забудови населених пунктів з додержанням вимог генерального плану та розроблених на його основі детальних планів територій.

ОСОБА_5 та ОСОБА_7 не набули право власності на автомийку по АДРЕСА_3 та АГЗП по АДРЕСА_2 , оскільки судові рішення, якими було визнано таке право, скасовані судом апеляційної інстанції, тому вони не можуть бути підставою виникнення цивільних прав та обов`язків з моменту їх ухвалення. Правовий порядок знесення будівлі, споруди, іншого нерухомого майна залежить від підстав, за якими його віднесено до об`єкта самочинного будівництва.

Безпідставним є посилання відповідача на відсутність доказів користування ним земельною ділянкою орієнтованою площею 0,15 га з кадастровим номером :40:005:0031, оскільки самочинне будівництво здійснено уже на сформованій земельній ділянці та зафіксовано Головним управлінням Держгеокадастру в Чернівецькій області проведеною 21 травня 2020 року перевіркою використання земельної ділянки орієнтовною площею 0,15 га.

Процесуальний статус ОСОБА_3 та ОСОБА_6 як третіх осіб без самостійних вимог визначено правильно, оскільки рішення у справі може вплинути на їхні права та обов`язки за договорами позики, однак вони не здійснювали самочинне будівництво на земельній ділянці по АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 , а тому до них не може бути звернено будь-яких матеріально-правових вимог у даному спорі саме як до відповідачів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_5 та ОСОБА_7 не набули право власності на автомийку по АДРЕСА_3 та АГЗП по АДРЕСА_2 , оскільки судові рішення, якими було визнано таке право, скасовані судом апеляційної інстанції, тому вони не можуть бути підставою виникнення цивільних прав та обов`язків з моменту їх ухвалення. На підставі скасованих судових рішень, за відсутності документів дозвільного характеру на будівництво автомийки та АГЗП на земельній ділянці комунальної форми власності, не призначеної для указаних цілей, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 зареєстровано право власності на дані об`єкти.

В подальшому ОСОБА_5 та ОСОБА_7 відчужено їх за договорами купівлі-продажу на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/2 частці за кожним. На підставі вказаних договорів купівлі-продажу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено записи про реєстрацію права власності за відповідачами по Ѕ за кожним на вказані об`єкти.

Оскільки вказані вище дії по відчуженню самочинно збудованих об`єктів на земельній ділянці комунальної власності одним і тим же способом та внесення їх в іпотеку (договори позики грошових коштів та іпотеки нерухомого майна № 1439 від 08 грудня 2017 року, № 5919 від 07 вересня 2018 року (п. 1.5)), слугують частиною єдиного алгоритму (схеми), спрямованого на заволодіння у абсолютно протиправний спосіб майном територіальної громади м. Чернівці (земельною ділянкою) поза її волею та створення перешкод у її звільненні і поверненні, вказані вище договори підлягають визнанню недійсними із скасуванням державної реєстрації права власності на нерухоме майно та усуненням перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Однак колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці у цивільній справі за № 726/1108/17 від 13 липня 2017 року за ОСОБА_5 визнано право власності на громадську будівлю (автомийку) площею 66,50 кв.м, яка складається з будівлі літ. А загальною площею 66,50 кв.м, навісу літ. «А'», навісів літ. «А''», літ. «А'''», літ. «А''''», очисної споруди І в АДРЕСА_1 . Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 07 грудня 2017 року вказане рішення суду першої інстанції скасовано як таке, що постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Також встановлено, що ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 20 квітня 2018 року у цивільній справі № 726/250/18 затверджено мирову угоду між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , відповідно до якої за ОСОБА_7 визнано право власності на громадську будівлю (АГЗП), яка складається з навісу газової колонки І, підземних резервуарів ІІ, рекламної конструкції ІІІ, які розташовані в АДРЕСА_2 , та вирішено зареєструвати право власності в Державному реєстрі речових прав та Реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 27 листопада 2018 року у цивільній справі № 726/250/18 за апеляційною скаргою керівника Чернівецької місцевої прокуратури ухвалу суду першої інстанції скасовано з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. Під час подальшого розгляду в суді першої інстанції, за ініціативою позивача, даний позов залишено без розгляду.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, первинна реєстрація автомийки, яка знаходиться по АДРЕСА_3 , як об`єкта нерухомості, здійснено на підставі рішення Садгірського районного суду м. Чернівці по справі № 726/1108/17. Аналогічно первинна реєстрація АГЗП, який знаходиться по АДРЕСА_2 , як об`єкта нерухомості, здійснена на підставі ухвали Садгірського районного суду міста Чернівці по справі № 726/250/18 від 20 квітня 2018 року, та до цього не існувала.

Як вбачається з матеріалів справи, в подальшому ОСОБА_5 та ОСОБА_7 відчужено автомийку та АГЗП за договорами купівлі-продажу на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/2 частці за кожним. Зокрема, ОСОБА_5 на підставі договорів купівлі-продажу частини нерухомого майна від 11 серпня 2017 року за № 18438 та 14 серпня 2017 року за № 18643 відчужено право власності на автомийку по АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Аналогічно ОСОБА_11 укладені договори купівлі-продажу частини нерухомого майна АГЗП по АДРЕСА_2 29 травня 2018 року № 288 та 30 травня 2018 року № 300 з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .. На підставі зазначених договорів купівлі-продажу внесено записи про державну реєстрацію права власності за відповідачами.

08 грудня 2017 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , з однієї сторони, та ОСОБА_6 , з іншої, укладено договір позики грошових коштів в сумі 150 тис. грн та іпотеки нерухомого майна № 1439, згідно з п 1.5 якого предметом іпотеки є громадська будівля (автомийка) по АДРЕСА_1 . 07 вересня 2018 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , з однієї сторони, та ОСОБА_3 , з іншої, укладено договір позики грошових коштів в сумі 160 тис. грн та іпотеки нерухомого майна № 5919, згідно з п 1.5 якого предметом іпотеки є громадські будівлі АГЗП по АДРЕСА_2 .

Відповідно до положень статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач, якими можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).

Системний аналіз цих норм ЦПК України свідчить про те, що саме на позивача покладено обов`язок визначити належний склад відповідачів у справі.

При цьому суд при розгляді справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів.

Належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом. Тобто, відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача (частина перша статті 51 ЦПК України).

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин, суд відмовляє у задоволенні позову.

Правовий статус третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, визначений статтею 53 ЦПК України, такі особи можуть вступити у справу чи бути залучені до участі у справі, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін.

Виходячи з вимог статті 49 ЦПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не наділені процесуальними правами позивача чи відповідача.

Відповідно до статті 50 ЦПК України позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права і обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов`язки.

Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них (пункт 4 частини третьої статті 119 ЦПК України).

За частиною першою статті 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц зроблено висновок, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Предметом спору у справі, що розглядається, є, зокрема, договори купівлі-продажу нерухомого майна від 11 серпня 2017 року за № 18438 та від 14 серпня 2017 року, а саме 1/2 громадської будівлі (автомийки) по АДРЕСА_1 (загальною площею 66,5 кв.м), укладені між ОСОБА_5 , з однієї сторони, та ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , з іншої; договори купівлі-продажу нерухомого майна від 29 травня 2018 року за № 288 та від 30 травня 2018 за № 300, а саме 1/2 громадської будівлі (АГЗП) по АДРЕСА_2 , укладені між ОСОБА_7 , з однієї сторони, та ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , з іншої.

Відповідно до частини другої статті 202 ЦК України правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта статті 202 ЦК України).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 26 постанови № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину.

За нормою статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 липня 2020 року в справі № 670/23/18 зроблено висновок, що «у справі за позовом заінтересованої особи про визнання недійсним договору як відповідачі мають залучатись усі сторони правочину, а тому належними відповідачами є сторони оспорюваного договору, а не одна із них».

Проте відповідачами у справі є лише ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які виступають покупцями в оспорюваних договорах. ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , як продавці нерухомого майна, є третіми особами, а не співвідповідачами. Залучення їх до участі у справі в якості третіх осіб не може бути взято до уваги, оскільки процесуальний статус відповідача та третьої особи за своїм змістом, процесуальними правами та обов`язками є різним.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в порушення вимог закону, не залучивши до участі у справі як співвідповідачів всіх сторін договорів купівлі-продажу, прийшов до помилкового висновку про задоволення позовних вимог.

Також предметом спору у справі є визнання недійсним п.1.5 договору позики грошових коштів та іпотеки нерухомого майна від 07 вересня 2018 року № 5919, укладеного між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , з однієї сторони, та ОСОБА_3 , з іншої; визнання недійсним п.1.5 договору позики грошових коштів та іпотеки нерухомого майна від 08 грудня 2017 року № 1439, укладеного між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , з однієї сторони, та ОСОБА_6 , з іншої.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про іпотеку» іпотечний договір укладається між одним або декількома іпотекодавцями та іпотекодержателем у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Отже, сторонами договору іпотеки є іпотекодавець та іпотекодержатель.

За спірними договорами позики грошових коштів та іпотеки нерухомого майна позикодавцем і іпотекодержетелем є ОСОБА_6 та ОСОБА_3 . Однак позовні вимоги до ОСОБА_6 та ОСОБА_3 пред`явлено не було, останні залучені до участі у розгляді справи в якості третіх осіб.

Отже, пред`являючи позовні вимоги, відповідачами зазначено лише одну сторону даного правочину, клопотання про залучення у справі іншої сторони не заявлялося, що свідчить про неналежний суб`єктний склад учасників справи та є самостійною підставою для відмови у цих вимогах.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» цей Закон регулює відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до частини 3 статті 26 вказаного Закону ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Пред`являючи вимоги про скасування державної реєстрації іпотеки, зареєстрованої на підставі договору позики грошових коштів та іпотеки нерухомого майна від 08 грудня 2017 року № 1439, укладеного між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , оформленої записом, вчиненим приватним нотаріусом Лірниченко Н.М. за № 23834650, скасування державної реєстрації іпотеки, зареєстрованої на підставі договору позики грошових коштів та іпотеки нерухомого майна від 07 вересня 2018 року за № 5919, укладеного між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оформленої записом, вчиненим приватним нотаріусом Холоменюк О.І. за № 27825110, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 співвідповідачами за цими вимогами залучено не було. Крім того, скасовується лише пункт договорів позики та іпотеки, в решті договори залишаються без змін, забезпечені іпотекою зобов`язання залишаються, проте суд скасовує державну реєстрацію іпотеки, яка була вчинена на підставі цих договорів.

Пунктом 4 частини 2 статті 197 ЦПК України визначено, що у підготовчому засіданні суд вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше.

Отже, розглядаючи зазначений позов, суд першої інстанції не вирішив питання про залучення до участі у справі як співвідповідачів ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 .

Набуття процесуального статусу відповідача або третьої особи без самостійних вимог на предмет спору відбувається поза волею таких осіб, які є пасивними учасниками цивільного процесу і беруть участь у справі у зв`язку із прямою вказівкою позивача і їх згода на надання відповідного процесуального статусу не вимагається.

У порушення вимог статті 12 ЦПК України, яка також покладає і на суд певні обов`язки зі створення для сторін змагального процесу, суд першої інстанції не сприяв повному та всебічному розгляду справи, не роз`яснив особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджаючи про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і не сприяв здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом, зокрема, в частині роз`яснення позивачу його права на залучення у справі співвідповідачів. Судом не вжито заходів із визначення кола осіб, які беруть участь у справі, та права яких можуть бути порушені у результаті розгляду справи.

Суд не має права вирішувати питання про права та обов`язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду (п.п. 11, 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі»).

Апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості визначити суб`єктний склад учасників справи, залучати на стадії апеляційного перегляду справи відповідачів та/або співвідповідачів та, встановивши, що суд першої інстанції порушив вимоги цивільно-процесуального законодавства та не залучив усіх суб`єктів, які мають відповідати за позовом у межах заявлених позовних вимог як відповідачі, скасовує рішення суду першої інстанції та відмовляє у позові з цих підстав.

З огляду на викладене, встановивши, що спір у цій справі розглянуто за неналежного суб`єктного складу відповідачів, суд апеляційної інстанції не переглядає по суті оскаржуване рішення суду першої інстанції, однак звертає увагу на те, що відмова в задоволенні позовних вимог у зв`язку із вказаних вище підстав не позбавляє права позивача на захист своїх порушених прав шляхом звернення до суду з відповідним позовом до належних відповідачів, тому і їх право на судовий захист, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, не є порушене.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення суду повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частин 1, 4 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки вирішення даного спору без залучення до участі у справі всіх належних сторін є передчасним, враховуючи, що під час вирішення спорів щодо визнання правочинів недійсними судам необхідно з`ясовувати коло осіб, на яке поширюються наслідки недійсності правочинів, що не було зроблено судом першої інстанції, оскаржене рішення не може вважатися законним і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 04 березня 2021 року скасувати та ухвалити нове.

У позові Чернівецької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Чернівецької міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи - Головне управління Держгеокадастру в Чернівецькій області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , приватні нотаріуси Чернівецького міського нотаріального округу Кривцова Крістіна Танасіївна, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , про визнання недійсним договорів купівлі-продажу, скасування державної реєстрації та припинення права, відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26 травня 2021 року.

Головуючий І.М. Литвинюк

Судді: А.І. Владичан

Н.К. Височанська