УХВАЛА

21.05.2021

м. Одеса

Справа № 522/4311/21

Провадження № 2/522/5918/21

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Кріль Х.С.,

при секретарі Насарая А.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні спільну заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про затвердження мирової угоди,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про повернення безпідставно набутого майна. Позивач просить стягнути з відповідача безпідставно набуте майно грошові кошти у розмірі 853 857 грн. з яких:

- 190 000 грн. основна сума боргу ОСОБА_3 , одержавна нею в якості повної вартості квартири за адерсою: АДРЕСА_1 на підставі договору завдатку від 18.07.2007;

- 635 170 грн. інфляційне збільшення боргу за період з 01.11.2007 по 31.12.2020;

- 28 687 грн. збільшення суми боргу з урахуванням 3% річних за період з 21.012016 по 31.01.2021.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали спільну заяву про затвердження мирової угоди від 27.04.2021 (надійшла до суду 06.05.2021), за умовами якої мирову угоду бажають укласти на таких умовах:

«1. Сторони дійшли згоди про погашення заборгованості ОСОБА_3 перед ОСОБА_2 , у розмірі 190000 гривень як основної суми боргу, одержаної нею в якості повної вартості квартири за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору завдатку від 18.10.2007, 635170 гривень в якості суми інфляційного збільшення боргу за перiод з 01.11.2007 по 31.12.2020, 28687 гривень в якості збільшення суми боргу з урахуванням 3% річних в період з 21.01.2016 по 31.01.2021 шляхом передачі ОСОБА_4 у власність нерухомого майна ОСОБА_3 , а також шляхом часткового прощення боргу в частині нарахування інфляційних витрат та трьох відсотків річних від суми боргу за весь час прострочення.

2. Сторони дійшли згоди, що у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 передає ОСОБА_2 у власність наступне нерухоме майно: квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

2.1. Зазначене нерухоме майно належить відповідачу ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 , посвідченого державним нотаріусом Другої Одеської державної нотаріальної контори Гур`яновою Л.Г. 19.05.2005 i зареєстрованого в реєстрі за № 1-2136.

2.2. До ОСОБА_2 переходить право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 отримує зазначене нерухоме майно в особисту приватну власність.

3. Сторони дійшли згоди, що на підставі взаємних поступок, суми у розмірі 635170 гривень в якості суми інфляційного збільшення боргу за період з 01.11.2007 по 31.12.2020, 28687 гривень в якості збільшення суми боргу з урахуванням 3% pічних в період з 21.01.2016 по 31.01.2021, погашаються внаслідок прощення ОСОБА_2 вказаного боргу ОСОБА_3 .

4. Дана Мирова угода набирає чинності з моменту набрання законної сили ухвалою Приморського районного суду м. Одеси у справі № 522/4311/21, провадження № 2/522/5918/21 про затвердження Мирової угоди, укладеної між Сторонами.

5. Мирова угода є підставою для реєстрації права власності на нерухоме майно квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_2 .

6. Відповідач ОСОБА_3 гарантує, шо нерухоме майно, яке відчужується за цією Мировою угодою, до цього часу нікому іншому не продане, не подароване, під забороною відчуження не перебуває, відсутні обмеження щодо використання вказаного нерухомого майна за цільовим призначенням (застава, оренда, сервітути тощо), майно не є внеском до статутного капіталу юридичної особи, прав щодо нього у третіх осіб як в межах, так і за межами України немає.

7. Ухвала суду про затвердження цієї Мирової угоди є самостійним правовстановлюючим документом, який підтверджує перехід права власності на нерухоме майно квартиру за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_5 ».

В судовому засіданні представник позивача підтримала заяву та просила її задовольнити.

Відповідач належним чином повідомлена про розгляд справи, в судове засідання не з`явилась.

Заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши матеріали справи та зміст мирової угоди, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії цивільного процесу.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч. 5 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо умови мирової угоди порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову у справі є повернення грошових коштів, а його підставами невиконання ОСОБА_3 зобов`язань, що виникли з попереднього договору від 18.10.2007, укладеного з метою передачі в майбутньому договору купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Передана сума за цим договором становить 190 000 грн.

Згідно з умовами запропонованої сторонами мирової угоди, відповідач ОСОБА_6 в рахунок погашення заборгованості передає позивачу ОСОБА_2 у власність квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Тобто, умови мирової угоди є такими, під якими фактично мається на увазі укладення договору купівлі-продажу зазначеної квартири. Зміст матеріалів справи також свідчить проте, що сторони мали намір укласти такий договір.

Цивільний кодекс України передбачає, що одним із способів набуття права власності є укладення договору купівлі-продажу (перехід права власності на майно від однієї особи до іншої за певну оплату).

Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Дана конструкція переходу права власності на майно від однієї особи до іншої за певну оплату, характеризує дане правовідношення як купівлю-продаж.

Водночас, оцінюючи умови даної мирової угоди на відповідність вимогам статті 207 ЦПК України, судом береться до уваги та обставина, що зазначена квартира (визнання права власності)та договір від 18.10.2007 вже були предметом судової оцінки. Так, рішенням Апеляційного суду Одеської області від 21.01.2016 у справі № 522/17030/14 встановлено, що попередній договір (договір завдатку) не був нотаріально посвідчений, а тому відповідно до ст.ст. 219, 220, 236 ЦК України такий договір є нікчемним з моменту його вчинення. Позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 договір купівлі-продажу спірної квартири не укладали, а тому підстав для визначення переданої ОСОБА_2 ОСОБА_3 суми у розмірі 190 000 грн. завдатком не має. Цим рішенням відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні позову до ОСОБА_3 , ОСОБА_7 про визнання права власності. Судове рішення набрало законної сили.

Отже, повернення коштів позивачу не може відбуватись шляхом визнання за ним права власності на зазначену квартиру.

Таким чином, юридичний зміст даної мирової угоди свідчить про те, що прохання про її затвердження в дійсності спрямоване на здійснення іншого правочину, а саме договору купівлі-продажу квартири, який сторони насправді хочуть вчинити, а не на повернення коштів.

У той же час, для зазначеного виду договорів чинним законодавством встановлені вимоги, додержання яких є необхідним та обов`язковими для чинності правочину.

Крім того, особливістю даної мирової угоди є те, що її положення передбачать перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (квартири) від ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , а, відтак, суд зобов`язаний здійснити перевірку певних обставин, зокрема, законних підстав реєстрації права власності ОСОБА_3 на квартиру, відсутності обтяжень квартири, наявності обґрунтованих претензій інших осіб щодо квартири, тощо.

В рішенні Апеляційного суду Одеської області від 21.01.2016 у справі № 522/17030/14 зазначено, що на спірну квартиру постановою державного Першого Приморського ВДВС ОМУЮ від 28.07.2014 накладений арешт, що підтверджується витягом з державного реєстру та на що звертав увагу позивач при зверненні з позовом до суду, що унеможливлює здійснення будь-яких дій щодо відчуження або зміни власника нерухомого майна.

Учасниками справи не надано доказів, що підтверджують актуальну інформацію про даний об`єкт, інформацію про власника, про наявність чи відсутність обтяжень чи заборон.

Отже, мирова угода за своєю правовою природою є договором, який укладається сторонами з метою припинення спору, на умовах, погоджених сторонами. Мирова угода не приводить до вирішення спору по суті. Сторони не вирішують спір, не здійснюють правосуддя, що є прерогативою судової влади, а, досягнувши угоди між собою, лише припиняють спір.

Враховуючи те, що зазначена квартира не може бути об`єктом за рахунок якого погашається заборгованість (повертаються кошти) за договором від 18.10.2007, заява про затвердження мирової угоди не підлягає задоволенню, а в її затвердженні слід відмовити та продовжити судовий розгляд.

Керуючись ст. 207, п. 5 ч. 1 ст. 255, 258, 260, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У затвердженні мирової угоди ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 27 квітня 2021 року, поданої суду 06 травня 2021 року відмовити.

Продовжити судовий розгляд у справі.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 24.05.2021.

Суддя Х.С. Кріль