Справа № 601/2333/14-ц
Провадження № 4-с/601/5/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2021 року Кременецький районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого судді Коротича І.А.,

за участю секретаря судового засідання Бончик А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кременецького районного суду Тернопільської області в залі суду цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , де заінтересована особа державний виконавець Кременецького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Кулина Галина Іванівна на рішення державного виконавця про відмову у знятті арешту із заробітної банківської картки, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року боржник ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Кременецького відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Кулини Г.І., яку мотивував тим, що 17.02.2021 року скаржник звернувся до Кременецького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України із заявою про зняття арешту із його банківського рахунку, який є зарплатним.Із відповіді № 10867 від 01.04.2021 р. на адвокатський запит він дізнався, що у знятті арешту із рахунку, на який нарахована його заробітна плата - відмовлено. Таку відмову він вважає незаконною та необгрунтованою, зважаючи на наступне

Згідно виконавчого провадження № 45989086, відкритого на підставі рішення Кременецького районного суду від 10.12.2014 року у справі № 601/2333/14, виконується стягнення аліментів із ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 .Постановою державного виконавця Кременецького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Кулиною Г.І. від 13.11.2020 року, при примусовому виконанні виконавчого листа № 601/2333/14-ц виданого 24.12.2014 року у виконавчому провадження ВП № 45989086, накладено арешт на грошові кошти, що містяться в АТ КБ «Приватбанк», МФО 305299, АТ «Універсл Банк», МФО 322001, АТ «ОКСІ БАНК», МФО 325990, АТ «ТАСкомбанк», МФО) 307123, ПАТ АКБ «Індустріалбанк», МФО 313849, ПАТ «БАНК ВОСТОК», МФО 307123, їх філіях, відділеннях, відокремлених підрозділах, на відкритих рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та (або) звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 .

Звертаючись до державного виконавця із заявою про зняття арешту із банківського рахунку AT «ТАСКОМБАНК», що відкритий на ім`я скаржника за № НОМЕР_2 та використовується для виплати його заробітної плати, яка нараховується йому Кременецьким відділенням ТзОВ «ЗАВК», ним було долучено довідку № 10 від 11.02.2021 р. про те, що ОСОБА_1 дійсно працює в Кременецькому відділенні ТзОВ «Західна Агровиробнича компанії» з 19.02.2019 року згідно Наказу № 29-к від 18.02.2019 р. по даний час та на його ім`я відкритий зарплатний рахунок № НОМЕР_2 та випущено картку Міжнародної платіжної системи Visa Rewards № НОМЕР_3 . А також долучено довідку AT «ТАСкомбанк» № 16514 від 02.02.2021 р. про те, що в AT «ТАСкомбанк» на його ім`я дійсно відкрито рахунок № НОМЕР_2 та випущено картку Міжнародної платіжної системи Visa Rewards № НОМЕР_3 . Даний рахунок використовується для зарахування заробітної плати від ТзОВ «Західна Агровиробнича компанія».

Просить суд визнати дії начальника Кременецького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України - неправомірними.Зобов`язати державного виконавця Кременецького відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Кулину Г.І. зняти арешт із грошових коштів, розміщених на банківському рахунку в АТ «ТАСКОМБАНК», що відкритий на ім`я ОСОБА_1 за № НОМЕР_2 та використовується для виплати його заробітної плати, яка нараховується йому Кременецьким відділенням ТзОВ «ЗАВК», у розмірах відповідно до положень статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» з урахуванням загального розміру надходжень.

Боржник ОСОБА_1 та його представник адвокат Парфенчук Ю.А. в судове засідання не з`явились, однак від представника скаржника на адресу суду надійшла заява про слухання даної скарги у їх відсутності. Вимоги даної скарги підтримують повністю.

Державний виконавець Кулина Г.І. в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про час розгляду справи, що стверджується розпискою про вручення судової повістки, причин неявки не повідомила, що відповідно до частини 2 статті 450 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до приписів статті 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 451 ЦПК України, у разі встановлення обгрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу ДВС усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Судом встановлено, що 24 грудня 2014 року Кременецьким районним судом Тернопільської області було видано виконавчий лист № 601/2333/14-ц про стягнення із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 жовтня 2014 року, до досягнення дитиною повноліття.

На підставі вказаного виконавчого листа державний виконавець Кременецького відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Кулина Г.І. відкрила виконавче провадження № 45989086 та постановою від 13 листопада 2020 року наклала арешт на грошові кошти боржника на його рахунках, що містяться в АТ КБ «Приватбанк», МФО 305299, АТ «Універсл Банк», МФО 322001, АТ «ОКСІ БАНК», МФО 325990, АТ «ТАСкомбанк», МФО) 307123, ПАТ АКБ «Індустріалбанк», МФО 313849, ПАТ «БАНК ВОСТОК», МФО 307123, їх філіях, відділеннях, відокремлених підрозділах, на відкритих рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та (або) звернення стягнення на які заборонено законом.

Також судом встановлено, що звертаючись до державного виконавця із заявою про зняття арешту із банківського рахунку AT «ТАСКОМБАНК», що відкритий на ім`я ОСОБА_1 за № НОМЕР_2 та використовується для виплати його заробітної плати, яка нараховується йому Кременецьким відділенням ТзОВ «ЗАВК», ним було долучено довідку № 10 від 11.02.2021 р. про те, що ОСОБА_1 дійсно працює в Кременецькому відділенні ТзОВ «Західна Агровиробнича компанії» з 19.02.2019 року згідно Наказу № 29-к від 18.02.2019 р. по даний час та на його ім`я відкритий зарплатний рахунок № НОМЕР_2 та випущено картку Міжнародної платіжної системи Visa Rewards № НОМЕР_3 , також в AT «ТАСкомбанк» на його ім`я відкрито рахунок № НОМЕР_2 та випущено картку Міжнародної платіжної системи Visa Rewards № НОМЕР_3 . Даний рахунок використовується для зарахування заробітної плати від ТзОВ «Західна Агровиробнича компанія».

Згідно положень статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності у боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Згідно частини 2 статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 %, а за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 %.

При цьому згідно частини 3 статті 70 вказаного Закону загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 % заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 %.

Аналіз змісту даних норм свідчить про те, що звернення стягнення на заробіток боржника допускається і є правомірним, а відтак посилання ОСОБА_1 про неможливість арешту грошових коштів у вигляді заробітку боржника не грунтуються на законі.

Проте при цьому виконавцем мають бути дотримані положення часини 2-3, статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» щодо розміру відрахувань.

З огляду на те, що боржник не надав доказів про наявність у нього інших коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, або наявність іншого майна для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, то наявні передбачені законом підстави для звернення стягнення на його заробіток.

При цьому після надання боржником доказів про те, що арештовані кошти є його заробітком державний виконавець був зобов`язаний зняти арешт із відповідної частини грошових коштів з дотриманням положень статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» щодо розміру відрахувань із заробітку, чого не зробив, порушивши закон та права боржника.

Керуючись статтею 451 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати державного виконавця Кременецького відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Кулину Г.І. зняти арешт із грошових коштів, розміщених на банківському рахунку в АТ «ТАСКОМБАНК», що відкритий на ім`я ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , за № НОМЕР_2 та використовується для виплати його заробітної плати, яка нараховується йому Кременецьким відділенням ТзОВ «ЗАВК», у розмірах відповідно до положень статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» з урахуванням загального розміру надходжень.

В решті скарги відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга безпоседедньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий: