СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 6/759/494/21
ун. № 2608/1348/12
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2021 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Шум Л.М.

при секретарі: Прокопенко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа у справі №2608/1348/12 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, суд -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 10 квітня 2012 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини від його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття починаючи з 27.01.2012 року. Рішення суду не оскаржувалось та набрало законної сили та 27.04.2012 року видано виконавчі листи по справі.

Заявник зазначає, що у 2016 році відповідач повернувся за місцем проживання позивачки та сторони стали жити однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Виконавчий лист про стягнення аліментів був відкликаний позивачкою з виконавчої служби.

Однак, при пересиланні виконавчий лист був втрачений.

У вересні 2020 року відповідач знову покинув позивачку з двома неповнолітніми дітьми, тому у позивачки виникла необхідність відновити виконавче провадження про стягнення аліментів з відповідача.

Учасники судового розгляду в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись, їх неявка розгляду заяви не перешкоджає.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 10 квітня 2012 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини від його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття починаючи з 27.01.2012 року. Рішення суду не оскаржувалось, набрало законної сили та 27.04.2012 року видано виконавчі листи по справі.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що «Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу «Перехідні положення» ГПК України). Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».

За змістом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» Виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Відповідно до ч. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Враховуючи наведене, надаючи оцінку обставинам, на які посилається заявник ОСОБА_2 , про те, що під час пересилання виконавчого листа він був втрачений не з її вини та має бажання повторно пред`явити виконавчий документ до виконання, суд приходить до висновку про задоволення заяви.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 95, 263, 443, 463 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа у справі №2608/1348/12 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити.

Видати ОСОБА_2 дублікат виконавчого документа по справі №2608/1348/12 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Л.М.Шум