справа № 208/1148/20
№ провадження 2/208/884/21
УХВАЛА

Іменем України

04 січня 2021 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області Івченко Т.П., розглянув матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Державного нотаріуса Першої Кам`янської державної нотаріальної контори Л.В.Новікової «про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину», -

встановив:

19.02.2020 року ОСОБА_1 подав до провадження Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області позовну заяву до ОСОБА_2 , Державного нотаріуса Першої Кам`янської державної нотаріальної контори Л.В.Новікової «про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину», відповідно до позовних вимог позивач прохає:

- визначити йому, ОСОБА_1 , додатковий строк для прийняття заяви про прийняття спадщини після померлого батька ОСОБА_3 , протягом трьох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду;

- визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 10.02.2020 року державним нотаріусом Першої Кам`янської державної нотаріальної контори Новіковою Л.В., у спадковій справі № 27/2020, зареєстроване у реєстрі за № 1-274, видане на спадкове майно ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ім`я ОСОБА_2 , що складається з права на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 ;

- витребувати з Першої Кам`янської державної нотаріальної контори спадкову справу № 27/2020, відкриту після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25.02.2020 року залишено заяву без руху, з підстав недотримання позивачем вимоги, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, позов залишено без руху для усунення недоліків.

Копію ухвали від 25.02.2020 року Заводського районного суду м. Дніпродзержинська направлено на адресу позивача: АДРЕСА_2 25 лютого 2020 року та повторно 22 червня 2020 року, що підтверджено супровідними листами та копіями поштових квитанцій про відправлення та вручення поштового повідомлення, що міститься в матеріалах справи, станом на 04 січня 2021 року недоліки не усуненні.

Вивчивши матеріали стави, суд приходить до висновку про повернення заяви, з огляду на наступне.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права частина перша статті 8 Конституції України. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права відповідно до частини перша статті 129 Конституції України в редакції, чинній на час розгляду заяви про скасування заочного рішення.

Суд здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, забезпечуючи при цьому верховенство права, а судді - керуючись відповідним принципом (частина перша статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI в редакції, що була чинною на час розгляду справи судами першої й апеляційної інстанцій; частина перша статті 47 цього Закону в редакції, що була чинною на час розгляду справи судом першої інстанції; частина перша статті 48 вказаного Закону у редакції, чинній на час розгляду справи судом апеляційної інстанції).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI в редакції, що була чинною на час розгляду справи судами першої й апеляційної інстанцій; стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII).

Одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема права сторони спору на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд (пункти 41 і 60 Доповіді «Верховенство права», схваленої Венеційською Комісією на 86-му пленарному засіданні, м. Венеція, 25-26 березня 2011 року).

Суд повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права частиною спільної спадщини Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності (див. рішення у справі «Брумареску проти Румунії» [ВП] (Brumarescu v. Romania) [GC], заява № 28342/95, пункт 61, ЄСПЛ 1999-VII). Юридична визначеність передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішень. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного розгляду справи та її нового вирішення. Повноваження судів вищих інстанцій щодо перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок та недоліків правосуддя, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен розглядатись як прихований засіб оскарження, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для повторного розгляду. Відступ від цього принципу може бути виправданим лише коли він обумовлений особливими та непереборними обставинами (див. рішення заява № 52854/99, пункт 52, ЄСПЛ 2003-IX).

Ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін.

Згідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого, кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами. Крім того, таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою статті 121 ЦПК України та статті 6 Конвенції про захист прав людини га основоположних свобод 1950 року.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. І за таких обставин кожна особа, звертаючись до суду із позовом, повинна дотримуватись норм процесуального законодавства.

Суд враховує, що розгляд справі відбувається під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), та те, що строки, визначені статтями ЦПК України продовжуються на строк дії такого карантину, та будь яких клопотань сторона позивача не подавала.

Таким чином, враховуючи вище викладене, та те що позивачем ОСОБА_1 недоліки не усунуті, то згідно до ст.185 ЦПК України, позовна заява повертається позивачеві.

Враховуючи вищезазначене та керуючись вимогами ст.185 ЦПК України, -

постановив:

Матеріали заяви позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Державного нотаріуса Першої Кам`янської державної нотаріальної контори Л.В.Новікової «про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину»,- в порядку передбаченому ст. 185 ЦПК України, - визнати неподаною та повернути позивачеві.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно до 15.5) Перехідних положень ЦПК України, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

15.8) оприлюднення інформації щодо справи, визначеної цією редакцією Кодексу, на офіційному веб-порталі судової влади України здійснюється в порядку, визначеному Положенням про автоматизовану систему документообігу суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://zv.dp.court.gov.ua.

Суддя Івченко Т. П.