КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2021 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Крижанівська Г.В.,

секретар Ющенко Я.М.,

за участю:

представника приватного

виконавця Петренко Г.С.,

представника заінтересованої

особи ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 18 лютого 2021 року про примусове проникнення до житла по цивільній справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни про примусове проникнення до житла боржника - ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Акціонерне товариство "Універсал Банк",

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з поданням про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника - ОСОБА_1 приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О., сторонам та учасникам зведеного ВП № 59669617, а саме квартири АДРЕСА_1 з метою проведення опису та арешту боржника згідно з Законом України "Про виконавче провадження", у зв`язку з необхідністю виконання виконавчого листа № 752/12627/16-ц, виданого 22.07.2017 року Голосіївським районним судом м. Києва.

В обґрунтування подання зазначав, що на виконанні у Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. перебуває зведене виконавче провадження № 59669617 з примусового виконання виконавчого листа № 752/12627/16-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Універсал Банк" заборгованості за тілом кредиту у розмірі 25 072,17 доларів США, прострочені відсотки у розмірі 23 352,48 доларів США та прострочені підвищені відсотки у розмірі 175,35 доларів США (ВП № 59664416); виконавчого листа № 752/12627/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Універсал Банк" судового збору у розмірі 9 042 грн. 91 коп. (ВП № 59664417).

Разом з тим, вказував, що незважаючи на відкриття виконавчого провадження ще 29.07.2019 року, станом на дату звернення до суду з цим поданнямрішення суду боржником так і не виконано.

В свою чергу, в ході проведення виконавчих дій в межах зведеного виконавчого провадження приватним виконавцем було встановлено, що згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником на праві власності зареєстроване нерухоме майно, яке перебуває у іпотеці АТ "Універсал Банк", а саме: квартира АДРЕСА_1 .

У зв`язку з зазначеним, 22.08.2019 року приватним виконавцем було вручено ОСОБА_1 вимогу про надання доступу до квартири, яка є предметом іпотеки, та забезпечення виконавцю можливості провести опис рухомого майна, що знаходиться у цій квартирі.

Водночас, згідно акту приватного виконавця потрапити до квартири боржника не виявилося за можливе, оскільки останнім не було надано доступу до квартири.

Таким чином, з метою недопущення порушення прав та законних інтересів учасників виконавчого провадження, а також необхідності проведення виконавчих дій щодо опису та арешту майна боржника, якому було достеменно відомо про як наявність виконавчого провадження, так і про проведення вищевказаних виконавчих дій, просив подання задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 18.02.2021 року у задоволенні подання приватного виконавця відмовлено (т. 4, а.с. 210-214).

В апеляційній скарзі приватний виконавець, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким подання задовольнити у повному обсязі.

При цьому, в обгрунтування доводів своєї апеляційної скарги посилається на неврахування судом першої інстанції наявних у матеріалах справи доказів того, що боржник прямо та навмисно перешкоджає виконанню вимог виконавчих документів, не виконує законних вимог приватного виконавця, що відображається у ненаданні боржником інформації про свій майновий стан, неявці боржника на виклики приватного виконавця та не повідомлення останнього про поважність причин такої неявки, перешкоджання боржника у наданні доступу приватному виконавцю до нерухомого майна боржника для проведення виконавчих дій з опису та арешту майна боржника, що унеможливлює примусове виконання виконавчого провадження та вимог виконавчих документів (т. 4, а.с. 216-227).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25.03.2021 року поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження та надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційні скарги (т. 4, а.с. 240, 241).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 09.04.2021 року справу призначено до апеляційного розгляду (т. 4, а.с. 247).

Представник приватного виконавця у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_1 у судовому засіданні щодо апеляційної скарги заперечував, посилаючись на її безпідставність та необгрунтованість. Також, представником ОСОБА_1 було подано до суду заяву про постановлення окремої ухвали щодо приватного виконавця.

Інші учасники справи у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки суд не сповістили.

Разом з тим, враховуючи положення ч.2 ст. 372 ЦПК України, судом апеляційної інстанції визнано за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явилися у судове засідання, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення учасників справи, які з`явилися у судове засіданні, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, у провадженні приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. знаходиться зведене виконавче провадження № 59669617 з примусового виконання виконавчих листів № 752/12627/16-ц від 22.07.2019 року, виданих Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за тілом кредиту у розмірі 25 072,17 доларів США, прострочені відсотки у розмірі 23 352,48 доларів США, прострочені підвищені відсотки у розмірі 175,35 доларів США та судового збору у розмірі 9 042,91 грн.

Копії постанов про відкриття виконавчих проваджень, про арешт майна боржника та коштів боржника були направлені сторонам виконавчого провадження, однак, доказів належного їх отримання та/або не отримання із вказівкою на причини, - боржником, матеріали справи не містять. Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що боржнику відомо про виконавче провадження (ознайомлений, надавав заяви, тощо).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 .

Відповідно до витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва станом на 05.08.2019 року за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровані ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 )

29.07.2019 року приватним виконавцем направлено боржнику вимогу з`явитись до виконавця на 10 год. 00 хв. 05.08.2019 року. В означений день боржник до приватного виконавця не з`явився, у зв`язку з чим складено акт від 05.08.2019 року.

22.08.2020 року приватним виконавцем направлена наступна вимога боржнику надати доступ до квартири, яка є предметом іпотеки для проведення її опису та арешту.

В цей же день, 22.08.2020 року, боржник ОСОБА_1 звернулась із письмовою заявою до приватного виконавця, в якій просила не застосовувати дії з стягнення її іпотечного майна у зв`язку з дією мораторію на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті.

За клопотанням представника боржника 11.09.2019 року постановою приватного виконавця зупинено вчинення виконавчих дій до закінчення касаційного провадження, відкритого ухвалою Верховного Суду від 15.08.2019 року по справі №752/12627/16-ц.

За заявою представника стягувача 17.08.2020 року постановою приватного виконавця поновлено вчинення виконавчих дій. Вказана постанова виконавця надіслана на сторонам у провадженні, проте доказів її отримання та/або неотримання боржником до матеріалів подання не долучено.

05.01.2021 року о 17 год.40 хв. приватним виконавцем було складено акт у присутності понятих, відповідно до якого боржник за адресою: АДРЕСА_2 , двері приватному виконавцю не відчинив, а виконавцем було залишено виклик з вимогою з`явитись до нього 06.01.2021 року на 12 год. 30 хв.

06.01.2021 року о 14 год. 00 хв. приватним виконавцем у присутності понятих складено акт про те, що боржник на виклик не з`явився, поважність причин відсутності не надав.

Звертаючись до суду поданням, приватнийвиконавець, як на підставу для надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника, вказує, що, незважаючи на відкриття виконавчого провадження ще 29.07.2019 року, рішення суду боржником так і не виконано, а проведення виконавчих дій щодо опису та арешту майна боржника не виявляється можливим, оскільки боржник не надає до нього доступу.

Так, відповідно до положень ст. 18 ЦПК України судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових та службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Як передбачено ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», боржник зобов`язаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Згідно з ч.1 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

При цьому, згідно ч.1 та п.4 ч. 3ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

У свою чергу, відповідно до конституційних положень права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 2 ст. 3 Конституції України). Так, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (ч.1 ст. 64 Конституції України). Кожному гарантується недоторканість житла; не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду (ч.ч. 1, 2 ст. 30 Конституції України). Гарантія недоторканості житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканість житла, яке визначене в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Таким чином, виходячи з аналізу вищенаведених положень законодавства, можна дійти висновку, що державний виконавець при виконанні виконавчих документів, виданих іншими органами (посадовими особами) щодо стягнення боргу або звернення стягнення, зобов`язаний керуватися нормами Закону України «Про виконавче провадження», зокрема звертати стягнення на майно боржника, в тому числі проводити опис й арешт майна боржника; у разі неможливості потрапити у жиле приміщення боржника ставити перед судом питання про постановлення вмотивованого судового рішення про примусове проникнення до житла боржника.

При цьому, надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника можливе лише за наявності відповідних обгрунтованих підстав та беззаперечних доказів на їх підтвердження.

Так, дійсно, як вбачається з матеріалів справи, рішення суду станом на час розгляду подання боржником виконано частково.

Крім того, матеріали справи містять заяву боржника до приватного виконавця, в якій ОСОБА_1 просить не проводити дії зі стягнення нерухомого майна, що є свідченням обізнаності боржника про існування виконавчого провадження та дій, які проводяться виконавцем у ході його виконання.

Разом з тим, як вірно встановлено судом першої інстанції, до подання приватного виконавця не додано доказів того, що боржник належним чином був повідомлений про поновлення виконавчого провадження та отримував як постанову приватного виконавця про поновлення вчинення виконавчих дій від 17.08.2020 року, так і вимогу виконавця від 05.01.2021 року про намір вчинити виконавчі дії з опису та арешту майна.

Крім того, акт приватного виконавця про вихід за місцем проживання боржника не може бути належним та допустимим доказом факту перешкоджання входженню приватного виконавця до квартири, оскільки доказів належного отримання та/або не отримання акта із зазначенням причин до матеріалів подання долучено не було.

При цьому, 22.08.2019 року ОСОБА_1 звернулася до приватного виконавця з заявою, в якій просила направляти всю кореспонденцію на адресу її зареєстрованого місця проживання, а саме: АДРЕСА_2 .

Проте, як вбачається, після отримання цієї заяви всі процесуальні документи, вимоги, виклики тощо приватний виконавець продовжував направляти боржникові лише за адресою, яка зазначена у виконавчому листі, а саме: АДРЕСА_3 , де, як встановлено, боржник не зареєстрований та не проживає.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а отже не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

При цьому, слід наголосити, що виконавець не позбавлений можливості повторного звернення до суду з таким поданням, з метою належного виконання судового рішення, усунувши його недоліки.

Щодо заяви представника ОСОБА_1 про винесення окремої ухвали, то з огляду на сукупність фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції не вбачає об'єктивних та достатніх підстав для постановлення окремої ухвали по відношенню до приватного виконавця.

Отже, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам заявника належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе судове рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 372, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни - залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 18 лютого 2021 року про примусове проникнення до житла по цивільній справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни про примусове проникнення до житла боржника - ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Акціонерне товариство "Універсал Банк",- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 24.05.2021 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

Г.В. Крижанівська