Провадження №2/712/874/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 травня 2021 року м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого/судді - Троян Т.Є.
при секретарі - Ліпатовій Н.Г.
позивача ОСОБА_1 , представника позивача - адвоката Лук`янченко І.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Черкаської міської ради про позбавлення батьківських прав -
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 11.01.2021 року відкрито провадження в даній справі за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.05.2021 закрито підготовне провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача - адвокат Лук`янченко І.П. позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, проти винесення заочного рішення по справі не заперечували. Позивач додатково повідомила, що відповідач не цікавиться життям дітей, не утримує їх.
Відповідач в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений, із заявами чи клопотаннями до суду не звертався.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи.
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України.
Заслухавши думку позивача та представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільного та сімейного законодавства.
У преамбулі до Конвенції ООН про права дитини зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію.
Відповідно до ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого сімейного життя. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
Відповідно до рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.12.2018, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 16.08.2008 у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 1195, розірвано.
Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 28.01.2009 року, та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 11.08.2015 року.
Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.12.2018 року стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 всіх видів доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.10.2018 року і продовжувати до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до довідки Центрального відділу ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) № 1925-36/65843 від 16.10.2020, заборгованість по аліментах ОСОБА_2 на утримання дітей станом на 14.10.2020 року становить 35390,08 грн.

Відповідно до акту опитування сусідів від 28.10.2020, складеного Головою комітету самоорганізації населення мікрорайону «Соборний» ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають з матір`ю за адресою АДРЕСА_1 без реєстрації.

Як вказала позивачка, тривалий час відповідач проживає окремо та жодного з покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної участі у вихованні дітей. Відповідач не відвідує дітей за місцем їх проживання та не цікавиться їхнім життям, станом їхнього здоров`я та іншим, він з дітьми не спілкується.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що є класним керівником ОСОБА_3 , та за весь час навчання дитини в школі жодного разу батька ОСОБА_2 не бачила, навчанням дитини він не цікавився. З усіх нагальних питань ОСОБА_3 телефонує мамі або дідусю, слово «тато» ніколи у нього не звучить.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 вказала, що є сусідкою з ОСОБА_1 та пояснила, що ОСОБА_1 проживає разом зі своїм батьком та дітьми. Колишній чоловік ОСОБА_1 не знайомий, жодного разу його не бачила, діти ніколи нічого про батька не розповідають.

Свідок ОСОБА_10 , який є батьком позивачки, в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 з дітьми проживає у нього. З відповідачем донька розлучена, він жодної допомоги дітям не надає, не цікавиться їхнім життям. ОСОБА_3 взагалі не хоче чути про батька, оскільки він до нього погано ставився, ще коли проживали разом з донькою сім`єю, бив доньку та дітей. З дідусем та бабусею по лінії ОСОБА_2 діти спілкуються, однак коли там є батько, йти не хочуть. ОСОБА_2 зловживає спиртними напоями та грає в азартні ігри.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що є братом позивачки та зазначив, що вони з відповідачем навчалися разом та товаришували, поки ОСОБА_2 не почав зловживати спиртними напоями. У сестри буває часто, однак жодного разу ОСОБА_2 там не бачив, дітям він не допомагає. Останні 2 роки з ним взагалі відсутній зв`язок, місце перебування не відоме.

На ухвалу суду від 11.01.2021 щодо надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , Службою у справах дітей Черкаської міської ради 11.03.2021 наданий лист щодо відсутності юридичних підстав для підготовки відповідного висновку, оскільки немає можливості запросити ОСОБА_2 (номер не є дійсним) та ОСОБА_1 (номер підключений до автовідповідача) до служби у справах дітей для з`ясування їх думки по визначеному питанню та здійснити інші заходи з розгляду даного питання.

Статтею 150 СК України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі зобов`язання піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Частина 2 п. 16 Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року вказує, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків, як підстава для позбавлення батьків батьківських прав, має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських прав. Ухилення від виконання своїх обов`язків - це акт свідомої поведінки, тобто особа має реальну можливість виконати його, або не вчиняє відповідних дій.

Відповідно до ч. 2 ст.166 СК України вбачається, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку утримувати дитину.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач по справі свідомо самоусунувся від виховання дітей, не піклується про їхній фізичний і духовний розвиток, не цікавиться їхнім навчанням, не спілкується з ними, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їхнього внутрішнього світу. Більш того, відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо виховання та утримання дітей.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2-13, 76-83, 258, 259, 263-268, 280-282 ЦПК України, ст.ст.3, 19,150, 155, 164, СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Черкаської міської ради про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Роз`яснити, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення згідно п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України подається до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення через Соснівський районний суд м. Черкаси.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлений 26.05.2021 р.

Головуючий: Т.Є. Троян