№ 2/155/768/20
№ 155/1157/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2021 року м. Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - Яремчук С.М.,

з участю секретаря судового засідання - Задурської К.М.,

позивача (за первісним позовом) - ОСОБА_1

відповідача (за первісним позовом) - ОСОБА_2

представника відповідача (за первісним позовом) - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в м. Горохів цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, -

встановив:

На розгляд суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.

Позивач свої вимоги мотивує тим, 20.09.2016 між ним та відповідачем зареєстровано шлюб. У шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син - ОСОБА_4 . Стосунки між подружжям поступово погіршувались, у них немає взаєморозуміння, кожен має протилежні погляди на життя, сім`ю; відповідач нехтує сімейними цінностями. Погіршення сімейних стосунків призвели до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. На даний час подружжя проживає окремо. Відповідач проживає з іншим чоловіком. Син залишився проживати з позивачем. Подальшого сенсу підтримувати сімейні стосунки позивач не бачить, тому просить суд розірвати шлюб і сина залишити проживати з ним.

21.09.2020 на розгляд суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач позов визнала частково, а саме в частині розірвання шлюбу. В частині позовних вимог щодо визначення місця проживання дитини місцем проживання батька просила суд відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що позивач чинить сімейне насильство щодо неї, систематично перешкоджає у побаченні з дитиною. Вказує на те, що працює, має стабільний дохід та належні умови проживання для дитини, здорова. До кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалась. Звертає увагу суду на те, що малолітня дитина не може бути відібрана від матері за жодних обставин, крім випадків, передбачених законом.

21.09.2020 на розгляд суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. У зустрічній позовній заяві позивач за зустрічним позовом просить суд розірвати шлюб між нею на ОСОБА_1 та визначити місце проживання дитини - ОСОБА_4 за її місцем проживання. При цьому, позивач зазначає, що в змозі створити кращі умови для виховання, навчання та розвитку дитини.

Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 03.09.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 01.10.2020 постановлено розглядати дану справу за правилами загального позовного провадження. Замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням, яке призначено на 01.10.2020.

Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 01.10.2020 зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини прийнято до спільного розгляду з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом, залучено до участі у справі Горохівську районну державну адміністрацію в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 11.11.2020 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.12.2020.

В судовому засіданні позивач (за первісним позовом) позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задоволити. Додатково пояснив суду, що прожив з відповідачем дев`ять років. Для відповідача дитина не настільки важлива, вона не дуже добре виконувала свої материнські обов`язки. З липня 2020 відповідач покинула сім`ю та пішла до іншого чоловіка. У них немає свого житла. Вони з співмешканцем проживають у будинку його матері, житлові умови в будинку погані, зловживають спиртними напоями. У нього є житло, господарство, робота і він зможе забезпечити сина усім необхідним, створити кращі умови для його проживання та виховання.

Відповідач (за первісним позовом) проти позову заперечила частково, в частині визначення місця проживання дитини з батьком. Шлюб просила розірвати. Просила задовольнити зустрічні позовні вимоги. Відповідач пояснила, що нормальні сімейні стосунки між нею та позивачем за роки спільного проживання не склались. Основним у сім`ї була робота та дитина. Позивач в усьому слухався маму, не давав їй грошей. Дитину вона виховувала до трьох років, потім вийшла на роботу. Коли пішла від чоловіка, хотіла забрати дитину. Але їй не віддали сина. І з цього часу вона не може вільно спілкуватись з дитиною. Був випадок, коли вона забрала дитину до себе, так через 40 хвилин позивач з`явився з двома свідками і забрав дитину. На День народження сина їй не дозволили забрати дитину. Побачення з дитиною відбуваються під постійним контролем з боку батька.

Представник відповідача (за первісним позовом) додатково зауважив, що сторони у шлюбі проживають дев`ять років, у 2016 році уклали шлюб повторно. Пізнє звернення відповідачки до органів опіки та піклування із заявою про вирішення питання щодо визначення місця проживання дитини пов`язане із зібранням необхідних документів для звернення до суду. Позивач всіляко перешкоджає матері бачитись з дитиною. Його довірителька хотіла у цивілізований спосіб вирішити питання про визначення місця проживання дитини, щоб сина не травмувати. Батько створює перешкоди для спілкування матері з сином, налаштовує дитину проти матері, постійно контролює їх побачення. Відповідач проживає із своїм співмешканцем, який розлучився і має намір створити з нею сім`ю. Цьому перешкоджає лише розгляд справи в суді. Мати має достатні умови для проживання дитини. Вона здорова, працевлаштована, має стабільний дохід, позитивно характеризується, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувалась. На обіліку у психіатра та нарколога не перебуває. Будь яких компроментуючих матеріалів щодо неї та її співмешканця не має. Співмешканець працює з нею на одній роботі вже 25 років, характеризується позитивно, на обліку у нарколога не перебуває. Якщо суд залишить дитину з матір`ю, то вона не чинитиме перешкод у спілкуванні з батьком.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Горохівської районної державної адміністрації надала суду пояснення по суті спору та долучила до матеріалів справи рішення комісії з питань захисту прав дитини від 23.10.2020 № 21/3. Пояснила, що відповідно до Розпорядженням Голови Горохівської районної державної адміністрації Волинської області від 27.10.2020 визначено місце проживання малолітньої дитини з батьком. Додатково зазначила, що дитина від народження проживає в будинку батька. В будинку створені належні умови для дитини, вона не обділена турботою та увагою. Фактично з 04.07.2020 мати залишила сім`ю і пішла проживати зі співмешканцем. З цим чоловіком відносини не врегульовані, невідомо, які відносини складуться через деякий час. Вони проживали у будинку матері співмешканця, зараз хочуть орендувати квартиру. Немає гарантій, що життя дитини буде налагодженим, що місце проживання знову не прийдеться змінювати. У батька створені умови для виховання та розвитку дитини. Батько постійно займається дитиною, водить у дитячий заклад. Проте, з його боку були перешкоди у спілкуванні матері з сином, у зв`язку з чим з батьком було проведено профілактичну бесіду. Обоє батьків характеризуються позитивно, компроментуючих даних на них не має.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з положеннями ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, підставою звернення позивача з позовом та відповідача з зустрічною позовною заявою є те що сторони, які є батьками малолітної дитини та проживають окремо, бажають розірвати шлюб між ними та не дійшли згоди щодо того з ким проживатиме їхній син і кожен з них заінтересований в тому, щоб дитина проживала з ним.

Суд, вирішуючи ці взаємопов`язані вимоги за первісним та зустрічним позовом, виходить із наступного.

Так, позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.09.2016, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 3). Як з`ясувалось в судовому засіданні та не заперечили сторони, шлюб між ними у 2016 зареєстровано вдруге. У шлюбі в них народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Виконавчим комітетом Перемильської сільської ради Горохівського району Волинської області, актовий запис № 10, ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_4 , батьками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.7).

Згідно довідки Перемильської сільської ради Горохівського району Волинської області № 831 від 19.08.2020 на утриманні ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_1, є син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

Згідно рішення комісії з питань захисту прав дитини від 23.10.2020 № 21/3 працівниками служби у справах дітей та районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді проведено обстеження умов проживання за адресою батька малолітньої дитини: АДРЕСА_1 . За результатами перевірки встановлено, що умови проживання сім`ї ОСОБА_1 хороші. В кімнаті, де проживає батько з дитиною проведено ремонт та облаштовано усіма необхідними меблями, дитина забезпечена одягом, взуттям, іграшками в достатній мірі. ОСОБА_2 з 04.07.2020 проживає у АДРЕСА_2 , у будинку співмешканця ОСОБА_5 . Відповідно до акту обстеження умов проживання гр. ОСОБА_2 умови проживання задовільні, в будинку для хлопчика підготовлена окрема кімната. Малолітній ОСОБА_4 відвідує заклад дошкільної освіти з 01.09.2020, куди його влаштував батько. З моменту залишення матір`ю сім`ї дитина проживає разом з батьком. 21.09.2020 до служби у справах дітей райдержадміністрації зверталась ОСОБА_2 із заявою щодо сприяння у вирішенні питання перешкоджання чоловіка у побаченні із сином, у зв`язку з чим працівниками служби у справах дітей з ОСОБА_1 було проведено профілактичну бесіду (а.с.57).

Розпорядженням Голови Горохівської районної державної адміністрації Волинської області від 27.10.2020 № 305, враховуючи рішення районної комісії з питань захисту прав дитини від 23.10.2020 № 21/3 та висновок служби у справах дітей райдержадміністарції від 22.10.2020 № 687/01-08/2-20, визначено місце проживання малолітньої дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 (а.с.59).

Згідно Службової характеристики ОСОБА_1 пожежник - рятувальник 22 державного пожежно-рятувального поста Управління ДСНА України у Волинській області, молодший сержант служби цивільного захисту, за період служби показав себе з позитивної сторони. Морально стійкий, особисто організований, стриманий. За характером спокійний, врівноважений. Дисциплінарних стягнень не має. В побуті веде себе гідно (а.с.60).

Згідно характеристики Перемильської сільської ради Горохівського району № 0411 від 22.10.2020 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4, житель АДРЕСА_1 проживає з матір`ю та сином. Характеризується як господарський, ввічливий до старших. Скарг від односельчан на нього не надходило, компроментуючих матеріалів на ОСОБА_1 не має. До адміністративної відповідальності не притягувався (а.с.61).

Згідно довідки УДСУ з надзвичайних ситуацій у Волинській області № 272 від 26.10.2020 грошове забезпечення ОСОБА_1 з 01.10.2019 по 31.10.2020 становить: 148337,90 грн. - нараховано, 145852.82 грн.- сума на картку (а.с. 62).

Згідно довідки Виконавчого комітету Берестечківської міської ради № 572 від 03.08.2020 ОСОБА_2 проживає з 04.06.2020 в АДРЕСА_2 (без реєстрації) разом з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 (без реєстрації) та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (зареєстрована) (а.с.34).

Згідно Довідки про доходи № 191 від 04.08.2020 Берестечківського психоневрологічного інтернату ОСОБА_2 займає посаду молодшої медичної сестри; з січня 2020 по липень 2020 їй нараховано 46253,74 грн. заробітньої плати (а.с.33).

Згідно Довідки від 26.08.2020 КП «Волинський медичний центр терапії залежностей» ВОР ОСОБА_2 за медичною допомогою у медзаклад не зверталась (а.с. 32).

Згідно довідки Горохівської ЦРЛ від 31.08.2020 ОСОБА_2 за психіатричною допомогою не зверталась (а.с.36).

Згідно Довідки МВС ОСОБА_2 станом на 20.09.2020 до кримінальної відповідальності не притягувалась, незнятої та непогашеної судимості не має, в розшуку не перебуває (а.с.44).

Згідно характеристики, виданої директором Берестечківського психоневрологічного інтернату, ОСОБА_2 за період роботи зарекомендувала себе добросовісним, дисциплінованим працівником. Характеризується як людина відповідальна, цілеспрямована, трудолюбива (а.с 35).

Згідно характеристики № 255 від 10.11.2020 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5, з травня 2010 працює в Берестечківському психоневрологічному інтернаті на посаді сторожа. За період роботи зарекомендував себе добросовісним, відповідальним, чесним працівником, дисциплінарних стягнень не має (а.с.98).

Згідно довідки № 13429/50/04-20 від 11.11.2020 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5, до адміністративної відповідальності не притягувались.

Згідно Довідки про доходи № 256 від 10.11.2020 ОСОБА_5 займає посаду сторожа і йому нараховано з травня 2020 до жовтня 2020 41698,64 грн.(а.с.100).

В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі проживають з липня 2020 року за різними адресами, а саме: батько в с. Старики разом з сином, а мати в м. Берестечко у будинку співмешканця ОСОБА_5 , чого не було спростовано сторонами. Дитина від народження проживає у будинку батька.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 повідомила, що є колишньою дружиною співмешканця ОСОБА_2 - ОСОБА_5 . Зазначила, що вирішила дати свідчення в суді для того, щоб не зламали психіку ще одній маленькій дитині. У шлюбі з ОСОБА_5 перебувала 14 років, народила сина. Від попереднього шлюбу у неї було троє своїх дітей. Подружнє життя з колишнім чоловіком не склалось. Чоловік вчиняв щодо неї фізичне насильство, мав значні проблеми з алкоголем. У їхнього сина на нервовому грунті у шість років почались проблеми зі здоров`ям: він почав заікатись, згодом почав кліпати очима. У свої 13 років дитина жодного разу не назвала чоловіка батьком, син дуже замкнутий. Вже півроку як вони розлучились і за цей час батько всього два рази зателефонував своєму єдиному синові. Позивача ОСОБА_1 характеризувала як дуже хорошого батька.

Свідок ОСОБА_5 (співмешканець ОСОБА_2 ) в судовому засіданні зазначив, що працює охоронцем в будинку- інтернаті в м. Берестечко разом з відповідачкою, спиртним не зловживає. Коли відповідач пішла від чоловіка і їй не було де жити, вона попросила у нього знайти їй квартиру. Квартиру він не зміг знайти і тоді запропонував ОСОБА_2 жити у нього, в будинку його матері. На той час він уже розлучився. Має намір створити з відповідачкою сім`ю, перешкодою є лише спір у суді. Хочуть орендувати квартиру. Відчуває прихильність до сина відповідачки. Не заперечував, що у нього з сином від попереднього шлюбу стосунки напружені, що в сина є проблеми зі здоров`ям на нервовому грунті. Бачиться з ним рідко, по можливості. Повідомив суду, що позивач перешкоджає нормальному спілкуванню матері із сином, обзивав її в присутності дитини.

Свідок ОСОБА_8 - старший інспектор з ювенальної превенції ГУНП у Волинській області повідомила суду, що ОСОБА_2 зателефонувала на лінію 102 та повідомила, що чоловік забороняє їй бачитись з дитиною. Вона приїхала на виклик, двері відкрила бабуся і сказала, що не забороняє бачитись з дитиною. Зараз дитина хворіє і вона не може дати дитину за місцем проживання матері. Потім приїхав батько і почав розказувати, що ОСОБА_2 неправильна мама. Тато не дозволяє матері бачитись з дитиною за місцем проживання її співмешканця, оскільки вважає, що останній може негативно впливати на дитину. Свідок запевнила суд, що відомостей компроментуючого характеру щодо матері у неї не має. Окрім цього, ОСОБА_2 попросила оглянути її місце проживання у АДРЕСА_2 . За словами свідка умови проживання для дитини добрі, у будинку чисто та тепло.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , яка є колегою сторін та сусідкою позивача ОСОБА_1 повідомила, що пара розлучається вдруге. Знає позивача багато років, ще з підліткового віку. Він дуже любить дітей, як батько дуже лагідний та добрий, має мудре серце та трудящі руки. Матір дитини працювала, тому з дитиною більше часу проводила бабуся та батько. Батько водить дитину в дитячий заклад, відвідує усі дитячі свята. Дитина знає усі букви, розказує вірші, співає з батьком. Умови проживання в сім`ї хороші. Є гарний будинок, велике господарство, город. Бабуся хороша господиня, в якої завжди наготована їжа, тому дитина завжди сита. Щодо матері дитини, то свідок підтвердила, що мама відвідує дитину, гуляє з нею в парку. На питання чи правдою є те, що мамі перешкоджають бачитись з дитиною свідок зазначила, що зі слів бабусі, вона не дозволяла забрати дитину лише тоді, коли та хворіла. Просила суд дозволити батькові виховувати сина та не забирати дитину зі звичної для неї обстановки, щоб уникнути стресу. Щодо психологічних досліджень у формі гри, які проводила свідок як педагог за освітою з метою оцінки психологічного стану дитини, то суд дані показання не бере до уваги.

Свідок ОСОБА_10 повідомив суду, що як житель м. Берестечка часто бачить співмешканця ОСОБА_2 ОСОБА_5 в стані алкогольного сп`яніння. Чоловік зловживає спиртними напоями.

Суд, заслухавши пояснення сторін, представника відповідача, представника третьої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази, зібрані в справі в їх сукупності вважає, що первісний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню та зустрічний позов ОСОБА_2 таким, що також підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої, другої статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Статтею 161 СК України встановлено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Встановлено, що у жовтні 2020 відповідач звернулась із заявою про визначення місця проживання малолітної дитини ОСОБА_4 до органу опіки та піклування. Сторонами не заперечується той факт, що з моменту залишення матір`ю сім`ї (липень 2020) дитина проживає разом з батьком, як і той факт, що малолітній ОСОБА_4 від народження проживає в АДРЕСА_1 в будинку, що належить матері позивача ОСОБА_1 21.09.2020 до служби у справах дітей райдержадміністрації зверталась ОСОБА_2 із заявою щодо сприяння у вирішенні питання перешкоджання чоловіка у побаченні із сином, у зв`язку з чим працівниками служби у справах дітей з ОСОБА_1 було проведено профілактичну бесіду.

Судом встановлено, що і позивач і відповідач мають позитивні характеристики за місцем роботи та проживання. Позивач на постійній основі працює пожежником - рятувальником, має постійний заробіток, проживає разом із сином та своєю матір`ю в її будинку. Відповідач працює молодшою медичною сестрою, має самостійний дохід. Проживає без реєстрації у будинку свого співмешканця (який теж проживає без реєстрації) разом з його матір`ю. Здорова, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, до кримінально та адміністративної відповідальності не притягувалась. Матеріали справи не містять доказів неналежного виконання матір`ю своїх батьківських обов`язків, аморальну поведінку матері, зловживання нею спиртними нопоями.

Незважаючи на принцип 6 Декларації Прав дитини, якою передбачено, що малолітня дитина може бути розлучена з матір"ю лише за виняткових обставин, суд при прийнятті рішення надає переваги та керується ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини (від 20 листопада 1989 року), яка передбачає, що в усіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, зібрані докази свідчать про те, що дитина від народження проживає у будинку позивача (за первісним позовом), у звичному для себе середовищі. Батько з дитиною має сталий психологічний зв`язок, прихальні один до одного. Батько піклується про дитину, бере участь у його духовному та фізичному розвиткові. В будинку створені хороші умови для проживання, розвитку та виховання дитини. Суд враховує і ту обставину , що матір`ю дитини створені достатні умови для проживання дитини у будинку матері свого співмешканця. Проте в ході судового розгляду відповідач повідомляла суд про можливість зміни місця проживання, про бажання орендувати житло, що не дає гарантій стабільності для дитини в майбутньому. Да думку суду, часта зміна місця проживання та нове оточення може негативно вплинути на психо-емоційний стан малолітньої дитини. Суд також бере до уваги рід діяльності кожного з батьків, режим їхньої роботи, наявність у родині батька бабусі, здатної надати допомогу в догляді за дитиною та те, що батько не заперечує щодо спілкування дитини з матір"ю, хоча неохоче віддає дитину за місцем проживання матері.

Проаналізувавши всі докази окремо та в їх сукупності, при рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, відповідно до ст. 141 СК України, при добросовісному виконанні ними своїх батьківських обов`язків, заінтересованості кожного з батьків, щоб дитина проживала з ним, суд дійшов висновку про доцільність подальшого проживання малолітнього ОСОБА_4 з батьком, що сприятиме якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Суд враховує рішення районної комісії з питань захисту прав дитини від 23.10.2020 та розпорядження голови Горохівської РДА від 27.10.2020, за яким вирішено визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4 з його батьком.

У відповідності до правової позиції, висловленої в ухвалі від 11.05.2012 р. у справі № 6-41653св11 Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ, відповідно до положень принципу № 7 абз. 2 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією № 1385 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за його навчання; ця відповідальність лежить перш за все на батьках. Отже, при вирішенні справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо.

Найкращі інтереси дітей повинні мати першочергове значення. При цьому найкращі інтереси дитини можуть залежно від їх характеру та серйозності перевищувати інтереси батьків (правовий висновок Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року в справі № 6-1945цс17).

Крім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (ст.142 СК), у тому числі й на рівне виховання батьками.

Так, 11.07.2017 Європейський суд з прав людини виніс рішення у справі «М.С. проти України», в якому йдеться про визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини в кожній конкретній справі необхідно враховувати 2 аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, в інтересах дитини є забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним.

У параграфі 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07.12.2006 зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Аналіз зазначених норм права, практика Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. Крім того, сімейне законодавство не виключає визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком, незалежно від віку дитини, якщо маються обставини, з яких дитині краще проживати з батьком, ніж з матір`ю.

При цьому під забороною розлучення дитини зі своєю матір`ю в контексті Декларації прав дитини слід розуміти не обов`язковість спільного проживання матері та дитини, а право на їх спілкування, турботу з боку матері та забезпечення з боку обох батьків, у тому числі й матері, прав та інтересів дитини, передбачених цією Декларацією та Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року.

Принцип 6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір`ю лише у винятковій ситуації, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст. 141 СК України, так зі змісту Конвенції про права дитини.

Поняття «розлучення» не співпадає з поняттям «визначення місця проживання», оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц відступила від висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2445цс16 та від 12 липня 2017 року у справі № 6-564цс17, щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме статті 161 СК України та принципу 6 Декларації прав дитини, про обов`язковість брати до уваги принцип 6 Декларації прав дитини стосовно того, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Велика Палата Верховного Суду зазначала, що при визначенні місця проживання дитини першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини в силу вимог статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року.

Суд звертає увагу, що вирішення спору на користь батька ґрунтується не на перевагах його права, а випливає виключно з інтересів малолітньої дитини.

При цьому, суд наголошує, що проживання одного з батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав щодо дитини (ст.141 ч.2 СК України) та звертає увагу сторін на положення ст.157 СК України, згідно якої встановлено, що той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що сторонами у справі заявлено аналогічні позовні вимоги, сплачений сторонами судовий збір суд покладає на кожну із сторін.

Керуючись ст.ст. 19,141, 161 СК України, ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини (від 20 листопада 1989 року), принципу 7 абз. 2 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 року, ст.ст. 12,13, 76, 77, 78, 81, 141, 258,259,263,264, 265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

1.Первісні позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини задоволити повністю.

2.Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини задоволити частково.

3.Розірвати шлюб між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , укладений 20.09.2016 в Горохівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 74.

4.Визначити місце проживання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком - ОСОБА_1 .

5.В задоволенні зустрічного позову в частині визначення місця проживання дитини- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю - відмовити.

6.Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Горохівський районний суд Волинської протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

7.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

8.Позивач (за первісним позовом): ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , і.к. НОМЕР_3 ).

9.Відповідач (за первісним позовом): ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2, і.к. НОМЕР_4 ).

10.Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Горохівська районна державна адміністрація (м. Горохів, вул. Шевченка, 17, ).

Повний текст рішення складено 15.01.2021.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області С.М. Яремчук