Справа № 737/945/20
Провадження № 2/737/38/21
і м е н е м У к р а ї н и
11 січня 2021 року смт. Куликівка
Куликівський районний суд Чернігівської області у складі
головуючого суддіКоренькова А.А.
за участі секретаря судового засіданняЧередниченка С.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу№ 737/919/20
за позовомАкціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк»
до відповідачаОСОБА_1
простягнення заборгованості
учасники справи та представники:не з`явились
Ухвалою Куликівського районного суду Чернігівської області від 11.12.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
У поданій до суду письмовій заяві представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» просив справу розглянути за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
В судове засідання, відповідач не з`явилась, про дату, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, у встановлений судом строк відзив на позов не надала, зустрічний позов не пред`явила.
Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з вищевикладеним, на підставі ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу у відсутності сторін в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Судом встановлено, що 16.11.2006 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (на даний час Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»), та відповідачем укладено договір б/н шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, згідно з умовами якого позичальник отримав кредит у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 14)
Підписавши анкету-заяву відповідач надав свою згоду, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також те, що він ознайомився та погодився з договором надання банківських послуг до його укладення і згодний з його умовами, які розміщені на офіційному сайті www.privatbank.ua.
Позивач додав до позовної заяви витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку та копію наказу про внесення змін в договірну базу по платіжним картам, договірну базу по споживчому кредитуванню та в депозитні договори (в частині погашення заборгованості за рахунок депозитів) підпис на яких позичальника відсутні (а.с. 15 24).
Підписаний відповідачем документ із зазначенням розміру процентної ставки, пені та штрафів, підстав їх нарахування, строків дії кредитного договору позивачем не надані.
Згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 16.11.2006 року наданої позивачем, у ОСОБА_1 з 04.01.2007 року виникла поточна заборгованість за вказаним кредитом в сумі 2987,00 грн. яка змінювалась, погашалась та зростала, що дає підстави для висновку про те, що вона дійсно отримала кредитні кошти.
У розрахунку заборгованості за договором б/н від 16.11.2006 року зазначено, що з 04.12.2006 року процентна ставка поточна та прострочена складала 36%, з 01.01.2013 становила 30,0%, з 01.09.2014 року склала 34,8%, з 01.04.2015 року складала 43,2%, з 01.06.2015 року по 11.10.2020 року змінювалась від 2,50% до 3,60%. (а.с. 4-11).
Дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.
Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
З наведеного слідує, що ОСОБА_1 було в повній мірі погашено заборгованість за кредитом, однак позивачем не було зараховано сплачені кошти як плату за тілом кредиту. Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту не підлягають задоволенню.
Оформлення банком інформації про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, зокрема про реальну процентну ставку та абсолютне значення подорожчання кредиту, за матеріалами даної справи не відповідали Правилам надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затвердженим Постановою Правління НБУ № 168 від 10.05.2007 року, які втратили чинність 10.06.2017 року, однак були чинними станом на 20.08.2007 року.
Так, позивач послався, що Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить його підпис у заяві.
Велика Палата Верховного Суду вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин (18 лютого 2011 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (20 лютого 2017 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Водночас Велика Палата Верховного Суду погодилася із висновком судів попередніх інстанцій про те, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Таким чином, у даному випадку вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за користування кредитом не ґрунтуються на договорі, який мав бути укладений в письмовій формі.
При відмові у позові у повному обсязі залишаються без задоволення похідні вимоги про стягнення з відповідача судового збору.
Керуючись статтями 4, 12-13, 19, 81, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 279, 280-289, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, -
1. В задоволенні позовної заяви АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити повністю.
2. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
3. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
4. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
5. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
6. Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду через Куликівський районний суд Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
7. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду.
8. Повний текст рішення складено 15 січня 2021 року.
Суддя А.А. Кореньков