Справа № 658/142/15-ц
Провадження № 6/658/29/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2021 року Каховський міськрайонний суд Херсонської області в складі судді Под`ячевої І.Д., при секретарі Левицькій Н.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Каховка Херсонської області, подання старшого державного виконавця Каховського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління МЮ (м. Одеса) Пасічник І. В. про примусове проникнення до житла, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Пасічник І.В. звернулась до суду із поданням в якому посилаючись на ст. 18 та ст. 246 Закону України «Про виконавче провадження» просить надати дозвіл на примусове входження до будинку АДРЕСА_1 .

На підтвердження наявності підстав для примусового входження в будинок боржника ОСОБА_1 державним виконавцем зазначено, що на примусовому виконанні у Каховському МР ВДВС знаходиться виконавчий лист № 658/142/15-ц, виданий Каховським міськрайонним судом 21 квітня 2015 року, про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди у розмірі 3000 грн. та судових витрат у розмірі 1139 грн..

За викликом суду ОСОБА_1 до суду не з`явився.

Державний виконавець Щербаков В.М. у судовому засіданні подання підтримав та зазначив, що відносно ОСОБА_1 є декілька виконавчих проваджень, за жодним він не сплачує борги, та ухиляється від явки до виконавчої служби.

Розглянувши подання та доданні до нього документи суд приходить до висновку про наявність підстав для його задоволення.

Так, судом встановлено, що 01.08.2018 року державним виконавцем у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчих проваджень щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди у розмірі 3000 грн. та судових витрат у розмірі 1139,00 грн.

Державним виконавцем сформовано запити до Пенсійного Фонду України, Державної фіскальної служби України, МВСМ України. В результаті отриманих встановлено, що за боржником відсутні рахунки, пенсія, доходи.

09.08.2018р. боржнику надіслано зобов`язання державного виконавця, яким боржника зобов`язано бути присутнім 16.08.2018р. з 15.00 до 18.00 год. за місцем здійснення виконавчих дій, для проведення опису та арешту майна, а саме : АДРЕСА_1 . Але всупереч цьому боржник не отримує документи виконавчого провадження, про що свідчать поштові конверти з відміткою про повернення у зв`язку із закінченням строку зберігання.

21.06.2019р. державним виконавцем відділу з метою перевірки майнового стану боржника здійснено вихід за місцем його проживання - АДРЕСА_1 . Боржник дверей не відчинив, про що складено акт державного виконавця.

12.06.2020р. державним виконавцем відділу з метою перевірки майнового стану боржника здійснено вихід за місцем його проживання - АДРЕСА_1 . Боржник дверей не відчинив, про що складено акт державного виконавця.

14.08.2020р. державним виконавцем на адресу боржника АДРЕСА_1 надіслано виклик для явки до відділу. Але боржник не з`явився.

11.09.2020р., 21.10.2020р. до відділу надійшли заяви від стягувана з проханням провести опис та арешт майна, яке знаходиться на подвір`ї боржника ( АДРЕСА_1 ), з метою виконання рішення суду.

26.10.2020р. державним виконавцем здійснено вихід за адресою - АДРЕСА_1 та встановлено, що будинок зачинений, дверей ніхто не відчинив, перевірити майновий стан боржника та здійснити опис та арешт майна не вдалося, про що складено відповідний акт.

06.04.2021р. до відділу надійшла заява від стягувача з вимогою про застосування до боржника примусових заходів виконавчого провадження, примусового входження до житла боржника.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконання судових рішень є заключним етапом у процесі реалізації захисту цивільних прав. Завершення процесу ухваленням судом рішення ще не гарантує реального захисту, оскільки вердикт повинен бути реально виконаним, а це можна зробити шляхом звернення його до виконання.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини вказує на те, що в розумний строк розгляду справи включається період із надходження до суду заяви до закінчення виконання рішення.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод провадження щодо виконання судових рішень є самостійною й невід`ємною частиною судового розгляду, невід`ємною стадією процесу правосуддя.

У численних своїх рішеннях ЄСПЛ зазначав, що право на суд було б лише ілюзією, якби держави допускали такий стан речей, коли остаточні рішення національних судів залишалися б невиконаними. При цьому тлумачення §1 ст.6 конвенції як такої, що стосується лише доступу до суду та процедури розгляду справи в суді, було б несумісним із принципом верховенства права, який держави-учасниці зобов`язалися дотримувати, ратифікуючи міжнародну угоду.

Як встановлено матеріалами справи, рішення суду прийнято у 2015 році, проте протягом 6 років не виконується, що є неприпустимим в розумінні дотримання розумних строків розгляду справи.

Державний виконавець зобов`язаний вчинити всі необхідні дії для належного виконання рішення.

Питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця. (ст.. 439 ЦПК України).

Згідно наданої до суду інформації у боржника ОСОБА_1 відсутні рахунки, зареєстрована нерухомість або транспортні засоби. Особа офіційно не працює.

За таких даних, у державного виконавця немає можливості стягнути борг іншим чином ніж отримати доступ до житла особи та описати належне у нього майно.

Добровільно боржник такий доступ не надає, що підтверджується відповідними актами.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що подання державного виконавця є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 353, 439 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання старшого державного виконавця Каховського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління МЮ (м. Одеса) Пасічник І.В. про примусове проникнення до житла задовольнити.

Надати дозвіл старшому державному виконавцю Каховського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління МЮ (м. Одеса) Пасічник І.В. на примусове проникнення до будинку АДРЕСА_1 , в якому проживає боржник ОСОБА_1 , та в якому знаходиться його майно.

Ухвалу може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду через Каховський міськрайонний суд Херсонської області шляхом подання протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги на ухвалу, а у разі подання апеляційної скарги - відразу після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя:І. Д. Под`ячева