Справа № 368/359/21
Рішення

Іменем України

"25" травня 2021 р. Суддя Кагарлицького районного суду Київської області Кириченко В.І. розглянувши в м. Кагарлику в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб позовну заяву ОСОБА_1 до Кагарлицької міської ради, третя особа: Обухівська окружна прокуратура про зняття арешту з нерухомого майна,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась з позовом до суду та просила скасувати заборону на відчуження нерухомого майна, накладену Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 12.07.2016 року у цивільній справі № 368/877/16-ц за позовом Кагарлицької районної державної адміністрації як органа опіки і піклування, в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_3 , третя особа на стороні Позивача - Ставівська сільська рада Кагарлицького району Київської області, як орган опіки і піклування про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, на відчуження житла малолітньої ОСОБА_2 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Мотивувала заяву тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.12.2011 року у приватній власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на праві приватної власності належить житловий будинок з відповідними будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Розмір житлової площі - 23,6 кв.м, загальна площа - 54,0 кв.м. Відповідно до Витягу про державну реєстрацію прав рішення про державну реєстрацію права власності прийняте 22.. 12.2011 року.

Проте, позивачу стало відомо, що на її будинок накладено обтяження у вигляді заборони на відчуження. Так із витягу з Державного реєстру обтяжень вбачається, що державним реєстратором Кагарлицької районної державної адміністрації Київської області, 04.1 1.2016 року здійснено обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно, а саме: накладено заборону на відчуження житла малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт.Ставище Ставищенського району Київської області, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Підставою обтяження є Рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 12.07.2016 року у справі № 368/877/16-ц. Обтяжувачем є Кагарлицька місцева прокуратура Київської області, , особою, майно якої обтяжується ОСОБА_3 , номер запису обтяження: 17302253.

Відповідно до зазначеного рішення суду у цивільній справі за позовом Кагарлицької районної державної адміністрації як органа опіки і піклування, в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_3 , третя особа на стороні Позивача - Ставівська сільська рада Кагарлицького району Київської області як орган опіки і піклування про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, суд наклав заборону на відчуження житла малолітньої ОСОБА_2 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Але, ні ОСОБА_3 , майно якої обтяжується, ані малолітня ОСОБА_4 , в інтересах якої здійснено обтяження будь-якого до будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , відношення не мають.

Так, 30 березня 2021 року звернулася із заявою про виключення відомостей з реєстру обтяжень на адресу обтяжувача: Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області.

05.04.2021 року Кагарлицький відділ Обухівської окружної прокуратури Київської області повідомив що відношення до даної справи як обтяжувач прокуратура не має, і причина внесення таких відомостей їм не відома. Слід зауважити, що органи прокуратури було реорганізовано, і Кагарлицька місцева прокуратура увійшла до складу Обухівської окружної прокуратури Київської області, як Кагарлицький відділ.

Таким чином, на даний час на належне Позивачу майно безпідставно накладено арешт, чим порушені його майнові права щодо розпорядження власністю.

Представник відповідача Кагарлицької міської ради Київської області надіслав відзив на позовну заяву, у якому пояснив, що позов не визнає та просить відмовити в задоволенні позову з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи підставою для обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно Позивача, що було здійснено державним реєстратором Кагарлицької районної державної адміністрації Київської області, 04.11.2016 року, стало рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 12.07.2016 року у справі № 368/877/16-ц за позовом Кагарлицької районної державної адміністрації як органа опіки та піклування в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина, в тому числі й усиновлена, має право на одержання в установленому законом порядку в спадщину майна і грошових коштів батьків чи одного з них у разі їх смерті або визнання їх за рішенням суду померлими незалежно від місця проживання. Дитина, батьки якої позбавлені батьківських прав, не втрачає права на успадкування їх майна.

У разі визнання батьків або одного з них рішенням суду безвісно відсутніми дитина має право на утримання за рахунок їх коштів і майна.

Батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобов`язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов`язання.

Суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно- правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» за дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також особами з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім`ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування за місцем знаходження житла дітей несуть відповідальність за збереження зазначеного у частині першій цієї статті житла і повернення його дітям- сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, а також особам з їх числа після завершення терміну перебування у сім`ї опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Жилі приміщення, в яких проживали діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, до влаштування їх у сім`ї громадян України, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також щодо яких є рішення суду, не можуть бути відчужені без отримання згоди на таке від органів опіки та піклування, яка може надаватися лише в разі гарантування збереження права на житло таких дітей.

При прийнятті рішення суду від 12.07.2016 року не було встановлено чи перебував житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_2 , у власності ОСОБА_3 , яку позбавили батьківських прав відносно дитини ОСОБА_2 , а тому здійснено обтяження на нерухоме майно Позивача. Також є невідомим чому фактичним обтяжувачем у даній справі виступила Кагарлицька місцева прокуратура.

Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України «Про реорганізацію та утворення районних державних адміністрацій» від 16 грудня 2020 року № 1635-р Кагарлицька районна державна адміністрація була реорганізована шляхом приєднання до Обухівської районної державної адміністрації. Отже, Кагарлицька міська рада не являється правонаступником Кагарлицької районної державної адміністрації, яка була позивачем у справі № 368/877/16- ц, а тому не може виступати відповідачем у цій справі.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Враховуючи висновки Верховного Суду України у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 705/3876/18, Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Верховний суд України підкреслив, що для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтування позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Кагарлицька міська рада не порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача, а тому не є належним відповідачем, а пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.12.2011 року у приватній власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на праві приватної власності належить житловий будинок з відповідними будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Розмір житлової площі - 23,6 кв.м, загальна площа - 54,0 кв.м. Відповідно до Витягу про державну реєстрацію прав рішення про державну реєстрацію права власності прийняте 22.. 12.2011 року.

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 12.07.2016 року у цивільній справі № 368/877/16-ц за позовом Кагарлицької районної державної адміністрації як органа опіки і піклування, в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_3 , третя особа на стороні Позивача - Ставівська сільська рада Кагарлицького району Київської області, як орган опіки і піклування про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів позов задоволено і позбавлено батьківських прав ОСОБА_3 , стягнено з неї аліменти на утримання дитини, передано дитину органу опіки та піклування і накладено заборону на відчуження житла малолітньої ОСОБА_2 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно витягу з Державного реєстру обтяжень державним реєстратором Кагарлицької районної державної адміністрації Київської області, 04.11.2016 року здійснено обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно, а саме: накладено заборону на відчуження житла малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт.Ставище Ставищенського району Київської області, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Підставою обтяження є Рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 12.07.2016 року у справі № 368/877/16-ц. Обтяжувачем є Кагарлицька місцева прокуратура Київської області, , особою, майно якої обтяжується ОСОБА_3 , номер запису обтяження: 17302253.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина, в тому числі й усиновлена, має право на одержання в установленому законом порядку в спадщину майна і грошових коштів батьків чи одного з них у разі їх смерті або визнання їх за рішенням суду померлими незалежно від місця проживання. Дитина, батьки якої позбавлені батьківських прав, не втрачає права на успадкування їх майна.

У разі визнання батьків або одного з них рішенням суду безвісно відсутніми дитина має право на утримання за рахунок їх коштів і майна.

Батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобов`язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов`язання.

Суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно- правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» за дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також особами з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім`ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування за місцем знаходження житла дітей несуть відповідальність за збереження зазначеного у частині першій цієї статті житла і повернення його дітям- сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, а також особам з їх числа після завершення терміну перебування у сім`ї опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Жилі приміщення, в яких проживали діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, до влаштування їх у сім`ї громадян України, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також щодо яких є рішення суду, не можуть бути відчужені без отримання згоди на таке від органів опіки та піклування, яка може надаватися лише в разі гарантування збереження права на житло таких дітей.

Відповідно до ст.81 ЦПК України позивач не довела, що рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 12.07.2016 року у цивільній справі № 368/877/16-ц незаконно накладено заборону на відчуження житла яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 так як не надала доказів, що подавала апеляційну скаргу на рішення суду у вказаній частині рішення суду і апеляційною інстанцією встановлено відсутність прав дитини на вказане житло. Також відповідно до ст. 32 ч.2 Закону України «Про забезпечення організаційно- правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» позивач не довела, що відповідач вчиняв дії по збереженню житла яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 в інтересах дитини . Тому в задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно- правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», ст.ст.12, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд,-

вирішив:

В задоволені позову - відмовити.

Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 26.05.2021 року.

Суддя В.І. Кириченко