Справа № 524/6517/20
Провадження №2/524/605/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2021 року Автозаводський районний суд міста Кременчука в складі:

головуючого - судді Вінтоняк Н.Д.,

за участю секретаря судового засідання - Воблікової І.О.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Охмака В.І.,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, третя особа - приватний нотаріус Кременчуцького нотаріального округу Дудкіна Світлана Григорівна, про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Кременчуцької міської ради Полтавської області про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем.

В обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , з яким позивач проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 1999 року по день його смерті. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входить будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 вказує, що у вересні 2020 року звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено, оскільки вона не підтвердила факт проживання разом із спадкодавцем однією сім`єю.

Факт проживання позивача зі ОСОБА_3 однією сім`єю як чоловіка та дружини з 1999 року по день його смерті підтверджується свідоцтвом про смерть, довідкою з ТОВ «Житлорембудсервіс», фотокартками, свідоцтвом про поховання, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання, показаннями свідків.

Посилаючись на те, що є спадкоємицею 4 черги як особа, яка проживала із спадкодавцем 5 років до моменту відкриття спадщини, позивач просила встановити факт проживання зі спадкодавцем ОСОБА_3 як чоловіка і дружини у будинку АДРЕСА_1 з квітня 1999 року до відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник відповідача надав до суду відзив на позов, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки відсутні належні докази на підтвердження того, що позивач поживала зі ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, зокрема позивачем не надано доказів ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету, спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї тощо (а.с. 37-39).

Ухвалою суду від 19.10.2020 року у справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с. 26).

Ухвалою суду від 11.11.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с. 47).

У судовому засіданні допитано свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які пояснювали, що з 1999 року по день смерті ОСОБА_3 .? ОСОБА_1 проживала з ним однією сім`єю, спочатку на АДРЕСА_2 в малосімейці, потім по АДРЕСА_1 , який був придбаний ОСОБА_3 . Позивач зі ОСОБА_3 вели спільне господарство, святкували разом сімейні свята, ОСОБА_3 допомагав виховувати та утримувати дітей позивача ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Під час хвороби ОСОБА_3 . ОСОБА_1 весь час була поряд з ним, а після його смерті організовувала похорони. З 2008 року по цей час ОСОБА_1 постійно проживає у будинку по АДРЕСА_1 .

Позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити, додатково пояснила, що почала проживати однією сім`єю зі ОСОБА_3 з квітня 1999 року за адресою: АДРЕСА_2 , а у 2008 році було придбано будинок АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_3 . Колишній власник вказаного домоволодіння ОСОБА_9 був їхнім знайомим, а тому надав довіреність на ім`я позивача, щоб вона займалася укладанням договору купівлі-продажу та переоформленням будинку на ОСОБА_3 . Після придбання у вересні 2008 році вказаного домоволодіння, позивач разом зі ОСОБА_3 постійно проживали в ньому, а після смерті останнього, позивач продовжує проживати за вказаною адресою, несе витрати на утримання будинку.

Крім того, ОСОБА_1 пояснила, що зареєстрована у будинку АДРЕСА_3 , який належить їй на праві власності, його було придбано її дітям, саме там вони і проживають. В свою чергу, позивач там ніколи не проживала.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав зазначених у позові, пояснивши, що факт проживання позивача однією сім`єю зі спадкодавцем повністю підтверджено матеріалами справи, а відтак позивач є спадкоємицею 4 черги після смерті ОСОБА_3 як особа, яка протягом останніх 5 років до відкриття спадщини проживала з ним, спільно вела господарство, мала взаємні права та обов`язки.

Представник відповідача у судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві, просив у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки відсутні докази, які б свідчили про постійне проживання протягом останніх 5 років до дня відкриття спадщини позивача зі ОСОБА_3 однією сім`єю.

Третя особа у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Керуючись п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність третьої особи.

Суд, заслухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).

ОСОБА_3 за життя належав на праві власності жилий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який було придбано за договором купівлі-продажу від 05.09.2008 року, укладеним між ОСОБА_1 , яка діяла на підставі довіреності, виданої ОСОБА_10 , та ОСОБА_3 (а.с. 12,13).

Відповідно до довідки від 04.09.2008 року , виданою ТОВ «Житлорембудсервіс» вбачається, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , без реєстрації (а.с. 16).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , з 31.07.2019 року, а ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 (а.с. 21).

Постановою приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Дудкіною С.Г. від 10.09.2020 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 . Підставою для відмови слугувало те, що заявником документально не підтверджено факт постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю на час відкриття спадщини (а.с. 21).

Кременчуцька міська рада Полтавської області змінила назву - Кременчуцька міська ради Кременчуцького району Полтавської області (а.с. 63).

За положеннями статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом частини другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

В силу ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. п. 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження, а в іншому випадку - в позовному. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Згідно зі ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».

Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів:

а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем;

б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

У пункті 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, тощо.

Відповідно до статті 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Згідно з частиною 6 статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Суд, оцінюючи надані позивачем докази на підтвердження позовних вимог, виходить з того, що довідкою про проживання від 04.09.2008 року, фотокартками, квитанціями про оплату комунальних послуг, договором-замовленням на поховання від 13.01.2020 року (а.с. 81), витягом з Державного реєстру АЦС громадян про смерть для отримання допомоги на поховання (а.с. 11), заявою на виплату переказу - матеріальної допомоги на поховання (а.с. 76) підтверджується факт проживання позивача зі ОСОБА_3 однією сім`єю з 04 вересня 2008 року по день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердили той факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у вказаний період проживали за адресою: АДРЕСА_1 , однією сім`єю, вели спільне господарство, робили спільні покупки, святкували свята, займались ремонтом будинку, а також те, що під час та після хвороби ОСОБА_3 позивач піклувалася про нього, а після його смерті організовувала похорони, залишилася проживати у будинку, нести комунальні витрати.

Встановлення в судовому порядку факту проживання однією сім`єю позивача з померлим необхідно для вирішення питання щодо прийняття спадщини після смерті останнього.

Разом з тим, суд зауважує, що матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження факту проживання позивача зі ОСОБА_3 однією сім`єю у період з квітня 1999 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 , а відтак позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Суд не бере до уваги заперечення відповідача, що квитанції про сплату комунальних послуг, надані позивачем у судовому засіданні, не є належним доказом того, що позивач брала участь в утриманні будинку, який належить померлому ОСОБА_3 , і не свідчать про факт сумісного проживання, оскільки особовий рахунок оформлено на колишнього власника домоволодіння - ОСОБА_9 , крім того, не можливо ідентифікувати справжнього платника комунальних послуг. Наявність у позивача оригіналів зазначених квитанцій, у сукупності з іншими доказами по справі, переконує суд в тому, що ОСОБА_1 разом зі ОСОБА_3 до його смерті здійснювали утримання будинку, в якому спільно проживали, а після ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач, залишившись проживати у будинку, продовжувала сплачувати за комунальні послуги.

Та обставина, що ОСОБА_1 зареєстрована за іншою адресою, ніж померлий ОСОБА_3 , не спростовує висновок суду про їх спільне проживання однією сім`єю у період з вересня 2008 року по день смерті.

На підставі викладеного, суд, враховуючи письмові докази в матеріалах справи, пояснення позивача, покази свідків у судовому засіданні, прийшов до висновку про задоволення позовної вимоги про встановлення факту проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім`єю у період з 04.09.2008 року по 12.01.2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються зі судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У ч.ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір та інші витрати у разі задоволення позову, покладаються на відповідача.

Позивачем при поданні позову сплачено судовий збір в розмірі 840,80 грн., який підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. 3 СК України, ст. ст. 15, 29,1264,1277 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 10-13, 18, 76-81, 83,141,223, 258, 259, 352, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 зі ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 04 вересня 2008 року по день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути зі Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області на користь ОСОБА_1 витрати зі спати судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_5 .

Відповідач: Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області, , адреса місцезнаходження: 39600, Полтавська область, м. Кременчук, пл. Перемоги, 2.

Третя особа - приватний нотаріус Кременчуцького нотаріального округу Дудкіна Світлана Григорівна, адреса місцезнаходження: 39600, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Першотравнева, 20-а, каб. 201.

Повний текст рішення виготовлено 14 січня 2021 року.

Головуючий суддя: Н.Д. Вінтоняк