Провадження № 2/638/1902/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2021 Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Шишкіна О.В.

за участю секретаря Кириллової К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, у якому зазначає, що 28.08.2015 року він уклав шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 235, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 28 серпня 2015 року.

Від шлюбу позивач з відповідачем мають спільну неповнолітню дитину, сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося в силу різних обставин, життєвих інтересів та цілей, і на цьому грунті в їхньому сімейному житті часто виникають сварки та скандали. У з`язку з переліченим, як зазначає позивач, було втрачено почуття любові та взаємоповаги, припинені шлюбно- сімейні відносини, спільного господарства не ведуть. Позивач не вбачає можливості надалі спільного проживання, за для можливості належного психологічного розвитку їх сина.

В судове засідання позивач не з`явився. В позовній заяві зазначив про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки.

Згідно ч. 1 ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

18.09.2020 року позивач звернувся до суду з вище зазначеним позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що шлюб фактично припинився, шлюбні відносини не підтримуються та спільне господарство не ведеться і позивач відновлювати це не збирається. Враховуючи викладене, суд вважає, що сім`я сторін розпалася, примирення на теперішній час неможливе, а тому шлюб підлягає розірванню.

Від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , виданого 06 квітня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного Старобільського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 183.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України та відповідно до ст. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сторони сумісного господарства не ведуть, на примирення не згодні, шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені, суд вважає що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам дітей, шлюб між сторонами повинен бути розірваний.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

На підставі викладеного, ст.ст. 55, 105, 110, 112, 114 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 142, 200, 258, 259, 263-265, 352-355 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 28.08.2015 року Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стануреєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 235- розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно ч. 3 ст. 354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Головуючий суддя: О.В. Шишкін