ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/124/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Грох Л.М.

розглянув в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України цивільну справу № 686/24367/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 жовтня 2020 року в складі судді Салоїд Н.М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

У вересні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів.

На підтримання заявлених позовних вимог ОСОБА_2 посилалася, що 11 лютого 2006 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_1 , від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 липня 2018 року шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу дитина проживає з нею, а відповідач не надає матеріальної допомоги на навчання сина, відвідування ним розвиваючих гуртків, спортивних секцій, різні побутові потреби, харчування та одяг.

Тому ОСОБА_2 просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 29 вересня 2020 року і до повноліття дитини.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 жовтня 2020 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини щомісячно із його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 червня 2020 року до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 840 грн 80 коп.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 листопада 2020 року, виправлено описку в другому абзаці резолютивної частини рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 жовтня 2020 року та зазначено правильну дату початку стягнення аліментів, 30 вересня 2020 року.

ОСОБА_1 не погодився з таким рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій вважає його незаконним та необґрунтованим, оскільки судом не були прийнятті до уваги всі фактичні обставини справи. Так апелянт зазначає, що визначений судом розмір аліментів, а саме ј частка від його доходу буде становити приблизно 5000 грн, що вдвічі перевищує розмір прожиткового мінімуму, який встановлений для дитини відповідного віку. Крім того, суд не прийняв до уваги його пояснення, стосовно того що син ОСОБА_4 , з червня 2018 року по 15 лютого 2019 року проживав з ним та з дідом та бабусею, оскільки його мати ним не займалася, для дитини була виділена окрема кімната, також він як батько оплачував заняття сина в спортивному клубі «Дамаск», його додаткові заняття з англійської мови та з інших шкільних предметів для покращення успішності його навчання в школі. Позивачка підтвердила в нотаріальній конторі свою згоду на проживання дитини з батьком, проте в лютому 2019 року вирішила забрати сина до себе, але з жовтня 2019 року син знову повернувся до нього, однак в кінці місяці знову повернувся жити до матері. Апелянт вказує, що суд не прийняв до уваги, що саме він як батько утримував сина, купляв для нього необхідний одяг, взуття і все необхідне для шкоди, також їздив з сином на відпочинок до Єгипту, а в 2018, 2019 роках відпочивав в дитячому таборі «Чайка». Крім того, суд не врахував, що він також допомагає своїх батькам які є пенсіонерами, постійно хворіють та потребують значних коштів на лікування. Тому, ОСОБА_1 вважає, що визначений судом розмір аліментів погіршить його матеріальне становище та його сім`ї, оскільки позивачка буде витрачати ці кошти на свої потреби, а він змушений буде витрачати свої додаткові кошти на утримання сина.

З огляду на доводи викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 жовтня 2020 року скасувати та постановити нове судове рішення, яким зменшити розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_4 з 1/4 частки до 1/8 частки від всіх його заробітків, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції. Позивач посилається, що ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі вказує неправдиві дані щодо неї, як матері їхнього сина, які не ґрунтуються на матеріалах справи. На даний час їх дитини виповнилося 12 років, йому необхідно навчатися, відвідувати різноманітні розвиваючі гуртки, спортивні секції, а станом на сьогодні всі витрати вони оплачує самостійно, а відповідач є працевлаштованим, отримує заробітну плату та взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Крім того, зазначає позивач, що своєму сину вона дійсно дала право вибору чи проживати з нею чи з батьком, але син однозначно вирішив, що буде проживати з нею, а не в новій сім`ї його батька.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 375 Цивільного процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 11 лютого 2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 липня 2018 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

На даний час ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає з позивачкою та перебуває на її повному утриманні.

У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Ст. 181 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відповідності до ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відповідності до ст. 141 Сімейного кодексу України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі.

Постановляючи рішення про стягнення з відповідача аліментів, суд першої інстанції правильно виходив з того, що відповідач ОСОБА_1 зобов`язаний утримувати свою дитину згідно сімейного законодавства, є здоровою працездатною особою, має постійне місце роботи, він спроможний утримувати свого сина.

При цьому колегія суддів вважає, що урахуванням норм сімейного законодавства, обставин справи, суд першої інстанції правомірно визначив аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача,

Таким чином суд першої інстанції правомірно задовольнив позов, з цим висновком погоджується і колегія апеляційного суду, враховуючи фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності, розумності та обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей.

Доводи апеляційної скарги, що син ОСОБА_4 , з червня 2018 року по 15 лютого 2019 року проживав з апелянтом та з дідом та бабусею, мати дитиною не займалася, він як батько оплачував заняття сина в спортивному клубі «Дамаск», його додаткові заняття з англійської мови та з інших шкільних предметів для покращення успішності його навчання в школі. він як батько утримував сина, купляв для нього необхідний одяг, взуття і все необхідне для шкоди, також їздив з сином на відпочинок до Єгипту, а в 2018, 2019 роках відпочивав в дитячому таборі «Чайка» слід відхилити.

Вищевказані обставини свідчать лише про те, що апелянт виконував свої батьківські обов`язки по утриманню сина в 2018-2019 року, коли дитина проживала з ним, на час подання позову дитина проживала і проживає з позивачкою, а тому вказані доводи апелянта не можуть бути прийняти до уваги.

Також не приймає до уваги суд і посилання апелянта на порушення позивачкою Правил дорожнього руху у вигляді водіння автомобіля в нетверезому стані, затримання її працівниками поліції, так як вказані обставини відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України не можуть враховуватись при визначенні розміру аліментів.

Твердження апелянта, що визначений судом розмір аліментів, а саме ј частка від його доходу буде становити приблизно 5000 грн, що вдвічі перевищує розмір прожиткового мінімуму, який встановлений для дитини відповідного віку не можуть бути підставою для скасування судового рішення, оскільки вказаний розмір аліментів визначений в частці від заробітку відповідно до норм сімейного законодавства.

Щодо посилання апелянта, що позивачка буде витрачати аліменти на свої потреби, а він змушений буде витрачати свої додаткові кошти на утримання сина, то законодавством передбачений механізм контролю за витрачанням коштів по аліментам позивачкою і знову ж таки ця обставина не може враховуватись при визначенні розміру аліментів.

Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 січня 2021 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Л.М. Грох