Справа №490/5639/21
Провадження № 22-ц/812/965/21
Доповідач в апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 травня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - Яворської Ж.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Царюк Л.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 квітня 2021 року, постановлену у приміщенні цього ж суду головуючим суддею Цурканом Р.С., дата складення повного тексту не зазначена, за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Державна Казначейська служба України, про спростування недостовірної інформації,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Державна Казначейська служба України, про спростування недостовірної інформації.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 лютого 2021 року зазначена позовна заява була залишена без руху, у зв`язку з несплатою позивачем судового збору відповідно до закону.

Наступною ухвалою цього ж суду від 13 квітня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано не поданою та повернуто позивачеві, оскільки в установлений судом строк позивачем не усунуто зазначені недоліки.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 вказував, що ухвала суду першої інстанції є неконституційною, незаконною та необґрунтованою, тому просив про її скасування та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Разом з тим вказував, що висновок суду першої інстанції щодо відсутності доказів на підтвердження усунення позивачем недоліків позовної заяви, вказаних в ухвалі від 12 лютого 2021 року, а саме сплати ним судового збору, спростовуються квитанцією про сплату судового збору у розмірі 1681, 60 грн., оригінал якої був надісланий до суду 23 лютого 2021 року за вих. №23-02 та отримано судом 24 лютого 2021 року.

Згідно із ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (п.6 ч.1 ст.353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій (ч. 5 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частин 1, 2, 3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду вказаним положенням закону в повній мірі не відповідає.

Згідно ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 квітня 201 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачеві.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що після отримання ухвали суду від 12 лютого 2021 року позивачем недоліки до теперішнього часу не усунуто.

Проте, до такого висновку суд дійшов передчасно та з порушенням норм процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що у вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Державна Казначейська служба України, про спростування недостовірної інформації.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 листопада 2020 року матеріали вищезазначеної позовної заяви передано за підсудністю до Заводського районного суду м. Миколаєва.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 грудня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про спростування недостовірної інформації залишено без руху та надано строк для усунення, вказаних в цій ухвалі недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

Згідно супровідного листа, копію вищезазначеної ухвали направлено ОСОБА_1 12 лютого 2021 року (а.с.45).

Відповідно до витягу з офіційного сайту Укрпошти по трек-номеру 918, копію ухвали суду першої інстанції до поштового відділення здано 22 лютого, а отримано позивачем 26 лютого 2021 року (а.с.47). Вказане також підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, що міститься в матеріалах справи (а.с.48).

Супровідним листом підтверджується повторне направлення судом першої інстанції копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху від 12 лютого 2021 року (а.с.49), яка отримано ОСОБА_1 22 квітня 2021 року (а.с.57).

До апеляційної скарги ОСОБА_1 додано копії заяви від 23 лютого 2021 року за вих. №23-02 про усунення недоліків позовної заяви разом з копією квитанції про сплату судового збору (а.с. 69-70), що були направлені на адресу суду першої інстанції 23 лютого 2021 року, про що свідчить накладна 048.

Згідно опису вкладень у поштовому відправлені 048, направленого на ім`я Заводського районного суду м. Миколаєва, містились зокрема, заява вих.23-02 від 23 лютого 2021 року на 2 арк.; копія клопотання ТОВ Роскосметика від 09 лютого 2021 року, копія квитанції від 10 лютого 2021 року, Свідоцтва про державну реєстрацію ТОВ «Роскосметика», витяг з ЄДРПОУ ТОВ «Роскосметика», витяг із Статуту ТОВ «Роскосметика» на 8 арк.

Відповідно до витягу з офіційного сайту Укрпошти по трек-номеру, зазначеному на накладній, відправлення №048 отримано одержувачем, тобто Заводським районним судом м. Миколаєва 24 лютого 2021 року (а.с.68).

Вказана вище свідчить про виконання ОСОБА_1 вимог ухвали суду першої інстанції від 12 лютого 2021 року.

Однак, судом першої інстанції при постановлені оскаржуваної ухвали, у зв`язку з не усуненням позивачем недоліків зазначених в ухвалі від 12 лютого 2021 року, не були враховані зазначені вище обставини, у зв`язку з чим суд дійшов передчасного висновку про повернення позовної заяви позивачеві.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на звернення до суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Суд першої інстанції зазначеного також не врахував, визнавши неподаною та повернувши позовну заяву позивачу без належних правових підстав, порушив його право на звернення до суду, як складової частини права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року зазначено, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, оскаржена ухвала підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379,381, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 квітня 2021 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Ж.М. Яворська

Судді Т.М. Базовкіна

Л.М. Царюк

Повний текст постанови складено 25 травня 2021 року.