Справа № 136/514/21
провадження № 2/136/114/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2021 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Кривенка Д.Т.,

за участю секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, у порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності по спадкуванню за законом на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася з позовом до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області (далі - відповідач), з вимогою визнати за позивачем право власності на житловий будинок - "А" загальною площею 47,7 кв.м., житловою площею 29,5 кв.м., погріб - "п/А"; шию погреба - "ш/п"; прибудову - "а"; веранду - "а1"; літню кухню - "Б"; сарай - "б"; сарай - "б1"; вбиральню - "В"; гараж - "Г"; огорожу - "№1"; ворота - "№2"; хвіртку "№3"; вигрібну яму - "№4", що розташовані по АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина за законом, до кола спадкоємців увійшла позивач, будучи рідною дочкою спадкодавця, отож спадкоємцем першої черги спадкування. До складу спадкового майна увійшов житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 . Позивач спадщину прийняла шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, утім реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку позбавлена можливості, оскільки правовстановлюючі документи на майно, що увійшло до складу спадкової маси втрачені.

Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 05.04.2021 призначено розгляд справи в загальному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін і визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Також, від нотаріальної контори було витребувано матеріали спадкової справи спадкодавця.

Відповідачем у визначений судом строк відзиву на позов не подано, однак представником, було подано до суду заяву зі змісту якої вбачається про визнання позовної вимоги. Також представник просив розглянути справу за його відсутності.

У судове засідання позивач та її представник не з`явились, однак останній ще у позовній заяві просив суд про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити.

З огляду на те, що в підготовче судове засідання сторони не з`явились, суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить у даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 , що підтерджується свідоцтвом про смерть (а.с. 5). Після її смерті відкрилась спадщина. Із матеріалів спадкової справи №20/2020 заведеної до майна померлої ОСОБА_2 встановлено, що своїм правом на спадкування скористалась позивач, будучи дочкою спадкодавця, отож спадкоємцем першої черги спадкування за законом, в підтвердження чому є свідоцтво про її народження та свідоцтво про укладення шлюбу (а.с. 6). Спадщину вона прийняла шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інших спадкоємців немає. До складу спадкової маси після смерті ОСОБА_2 увійшов житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 . Утім реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку на майно, що увійшло до складу спадкової маси, позивач позбавлена можливості, оскільки правовстановлюючі документи на майно втрачено.

Суд встановив, що наявні докази в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування на обґрунтування позовних вимог щодо визнання права власності по спадкуванню за законом на спадкове майно.

Як визначено в ст.ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодеку. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Як визначено в ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У силу вимог ст. 1217 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України.

Як визначено в ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Судом встановлено, що спадщина після смерті ОСОБА_2 відкрилась за законом. За відомостями Липовецької міської ради (довідка від 16.10.2019 за №4365), ОСОБА_1 була зареєстрована та постійно проживала в АДРЕСА_1 , на день смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . За матеріалами справи осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині за законом не встановлено.

Факт належності майна ОСОБА_2 у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (колишня назва до реорганізації Липовецького) району, Вінницької області, підтверджується довідкою Липовецької міської ради №422 від 12.02.2021 (а.с.12).

Згідно витягу з рішення Липовецької селищної ради народних депутатів №170 від 16.12.1986 "Про впорядкування назв вулиць та зміну нумерації будинковолодінь в АДРЕСА_1 (а.с. 10).

Встановлені судом обставини та перевірені зібраними у справі доказами свідчать, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 спадщину прийняла, інші спадкоємці відсутні, утім реалізувати свої права в нотаріальному порядку позбавлена можливості, оскільки правовстановлюючі документи на майно належне спадкодавцеві втрачено.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З урахуванням положень ч.1 ст. 15 та ст. 392 ЦК потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

Аргументи, наведені позивачем щодо наявності підстав для задоволення позову є обґрунтованими.

З огляду на викладене, суд вважає, що наявність порушених прав позивача є очевидною, отож вони підлягають захисту судом у спосіб, що нею обраний.

Крім цього, представник відповідача подав заяву про визнання позову.

У разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 за №14 "Про судове рішення у цивільній справі").

Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про визнання за позивачем права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, ґрунтується на нормах діючого законодавства, а тому підлягає задоволенню.

У цілому, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 2, 4, 13, 19, 23, 76-80, 258-259, 263-265, 268, 273-279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області (місце проживання: вул. Василя Липківського, 30, м. Липовець, Вінницький р-н, Вінницька обл., ) про визнання права власності по спадкуванню за законом на спадкове майно - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок - "А" загальною площею 47,7 кв.м., житловою площею 29,5 кв.м., погріб - "п/А"; шию погреба - "ш/п"; прибудову - "а"; веранду - "а1"; літню кухню - "Б"; сарай - "б"; сарай - "б1"; вбиральню - "В"; гараж - "Г"; огорожу - "№1"; ворота - "№2"; хвіртку "№3"; вигрібну яму - "№4", що розташовані по АДРЕСА_1 (колишня назва до реорганізації Липовецького) району, Вінницької області, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів із дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Д.Т. Кривенко