ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2021 року

м.Харків

справа № 619/3547/19

провадження № 22-ц/818/1465/21

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого : Хорошевського О.М.

суддів колегії: Бурлака І.В., Яцини В.Б.

за участі секретаря Пузікової Ю.С.

учасники справи:

позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1

відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 19 листопада 2020 року, постановлене суддею Нечипоренко І.М.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відновлення порушеного права власності, шляхом витребування майна з чужого незаконного володіння,

та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання спільною власність подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просила визнати порушеним право власності на автомобіль Opel Astra, 2010р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1 та витребувати зазначений автомобіль у відповідача, зобов`язавши передати автомобіль їй.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у липні 2018 року шлюб між сторонами розірвано.

Під час спільного проживання у період шлюбу вони придбали два легкових автомобіля: Opel Astra, 2010р.в., право власності на який оформили на її ім`я, та Хюндай Санта Фе з реєстраційним номером НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_2 , вказані автомобілі відповідач забрав та переїхав на постійне місце проживання до Львівської області, розпорядившись спільним майном на власний розсуд.

Звертає увагу, що відповідач вдався до шахрайських дій щодо автомобіля Хюндай Санта Фе з реєстраційним номером НОМЕР_2 , на який подружжям були витрачені спільні кошти та фактично знищив зазначене майно, у зв`язку з чим до ЄРДР Московським ВП ГУНП в Харківській області були внесені відомості 04.05.2017 за №2905 за фактом скоєння шахрайських дій.

Так, відповідачем не придбавався зазначений вище автомобіль, а він належить особі громадянину Польщі, яка не є членом сім`ї ні позивача, ні відповідача, який мав право користування цим автомобілем.

03 грудня 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом, у якому просить автомобіль Opel Astra, 2010р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1 визнати його власністю, стягнувши з нього на користь позивача Ѕ вартості автомобіля, а автомобіль Хюндай Санта Фе з реєстраційним номером НОМЕР_2 визнати власністю ОСОБА_1 , стягнувши з нього на її користь Ѕ вартості даного автомобіля.

Позовні вимоги обгартовує тим, що вони перебували у зареєстрованому шлюбі з 05.05.2006, який розірвано на підставі рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 20.07.2018. У 2012 році вони придбали автомобіль Opel Astra, 2010р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1 , оформивши право власності на ім`я дружини. Даним автомобілем користувався і користується до даного часу він. Після розлучення вони порозумілися з цього приводу, так як другий автомобіль - Хюндай Санта Фе з реєстраційним номером НОМЕР_2 залишився у користуванні колишньої дружини, який перебував у той час на штраф майданчику Московського ВП ГУНП в Харківській області, а потім був переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_1 .

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 19 листопада 2020 року у позові ОСОБА_1 відмовлено повністю. Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково. У порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності, по 1/2 частині за кожним, на автомобіль Opel Astra, 2010р.в., номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 . В іншій частині зустрічного позову відмовлено. ОСОБА_2 частину сплаченого судового збору у розмірі 804,60 грн компенсувано за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Скасовано заходи забезпечення позову, що застосовані згідно ухвали суду від 08.11.2019 про накладення арешту на автомобіль Opel Astra, 2010р.в., кузов НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Повернуто ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 30511,17 грн, що внесені на депозитний рахунок Дергачівського районного суду Харківської області, відповідно до квитанції про оплату 0.0..1 від 03.11.2020.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права просить рішення скасувати в частині відмови у припиненні права власності на Ѕ частину автомобіля яка належить ОСОБА_1 та компенсувати їй цю частку у розмірі 30511,17 грн, які внесені на депозитний рахунок суду.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що сторони проживають у різних містах на відстані майже 1000 кілометрів, спільне користування автомобілем не можливо. Звертає увагу, що ним внесено на депозит половину вартості майна у розмірі 30511,14 грн, тому суд безпідставно не задовольнив його вимоги щодо поділу неподільної речі.

21 травня 2021 року ОСОБА_1 подала заяву про відмову від своєї апеляційної скарги, в якій також зазначила, що визнає апеляційну скаргу ОСОБА_2 в повному обсязі.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 24 травня 2021 року прийнято відмову ОСОБА_1 від апеляційної скарги на рішення Дергачівського районного суду м.Харкова від 16.12.2020 року та закрито в цій частині апеляційне провадження.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційних скарг, судова колегія вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та частково задовольняючи зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив із того, що спірне рухоме майно набуто сторонами під час зареєстрованого шлюбу та є спільною сумісною власністю подружжя і підлягає поділу між ними у рівних частках та на підтвердження іншої домовленості будь-яких доказів не надано, а ОСОБА_1 не надала належних та допустимих доказів на підтвердження підстав для відступу від засади рівності часток при поділі спільного сумісного майна подружжя, оскільки відсутні умови, передбачені статтею 70 СК України. Аргументи первісного позивача про те, що відповідач не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав та знищив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї не знайшли свого підтвердження, а проживання дитини з позивачем само по собі не є підставою для збільшення частки одного з подружжя. Щодо вимог про поділ автомобіля Hyundai Santa Fe реєстраційний номер НОМЕР_2 , відмовлено, оскільки не надано належних та допустимих доказів на підтвердження належності сторонам на праві власності вказаного автомобіля, що виключає можливість визнання його спільною сумісною власністю подружжя та поділ між сторонами.

Судова колегія повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції не може з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 05.05.2006, який було розірвано за рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 20.07.2018 (а.с. 3).

17.04.2013 на ім`я ОСОБА_1 зареєстровано право власності на автомобіль Opel Astra, 2010р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1 , про що видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , де в особливих примітках зазначено, що ОСОБА_2 має право користування (а.с.6).

Згідно даних Регіонального сервісного центру МВС в Харківській області легковий автомобіль Opel Astra, 2010р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1 зареєстровано на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 101).

Враховуючи викладене, автомобіль Opel Astra, 2010р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1 об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

11 серпня 2020 року за результатами проведеної судової авто товарознавчої експертизи надано висновок експерта № 692, згідно даним якого ринкова вартість представленого автомобіля «Opel Astra, Н 1.3 CDTI Caravan 6МТ» реєстраційний номер НОМЕР_1 , виходячи з результатів огляду, станом на 30.06.2020, складала 61022,34 грн (а.с. 198-215).

Як убачається з повідомлення Московського ВП ГУНП в Харківській області від 02.01.2020 за фактом вилучення у ОСОБА_2 автомобіля Hyundai Santa Fe реєстраційний номер НОМЕР_2 внесені відомості до ЄРДР за №0002905 від 04.05.2019 за ч. 4 ст. 358 КК України, досудове розслідування якого триває на даний час. Автомобіль був переданий на зберігання ОСОБА_1 , про що свідчить розписка від 13.06.2017 наявна в матеріалах кримінального провадження (а.с. 161).

ОСОБА_2 внесено на депозитний рахунок суду 30511,17 грн, тобто Ѕ частину вартості автомобіля Opel Astra згідно даним зазначеного вище висновку експерта, про що надану суду відповідну квитанцію № 0.0..1 від 03.11.2020 (а.с. 250).

За загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя, згідно зі статтею 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя. Той із подружжя, який порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують.

Зазначена правова позиція також висловлена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року № 6-843цс17.

Статтею 63 СК України визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно частини першої статті 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до статті 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено угодою між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Згідно з пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України, яка від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України.

У пункті 25 вказаної постановиПленуму Верховного Суду України роз`яснено, що при поділі спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин четвертої та п`ятої статті 71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених статті 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (статті 11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Щодо застосування вказаної норми при поділі майна подружжя Верховним Судом України викладена правова позиція у постанові по справі № 6-37цс13 від 23 вересня 2015 року, відповідно до якої при поділі майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, в разі, якщо речі є неподільними, присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно допускається лише за його згодою та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду (частини четверта, п`ята статті 71 СК України). За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених статтею 365 ЦК України. Для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Судова колегія беручи до уваги, що ОСОБА_2 вніс на депозитний рахунок 30511,17 грн, тобто Ѕ частину вартості автомобіля Opel Astra згідно даним вище висновку експерта про що надано суду відповідну квитанцію № 0.0..1 від 03.11.2020, а ОСОБА_1 визнала повністю апеляційну скаргу та погодилась з вимогами ОСОБА_2 , тому є всі підстави для скасування рішення суду в частині вирішення питання про компенсацію вартості Ѕ частини автомобіля первісному позивачу з передачею автомобіля відповідачу.

За таких обставин, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції, тому скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

За змістом частин 1,10,13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційна скарга та позов підлягають задоволенню в повному обсязі зазначений судовий збір належить стягнути з відповідачки на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 371, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 19 листопада 2020 змінити, скасувавши в частині відмови у припиненні права власності на спільне майно подружжя, стягнення компенсації вартості частки автомобіля та визнання права власності та ухвалити в цій частині нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 про припинення права спільної сумісної власності з ОСОБА_1 на автомобіль «Opel Astra, 2010 року випуску, Н 1.3 CDTI Caravan 6МТ», кузов НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 - задовольнити.

Припинити за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину автомобіля «Opel Astra, 2010 року випуску, Н 1.3 CDTI Caravan 6МТ», кузов НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію 1/2 частки вартості автомобіля «Opel Astra, Н 1.3 CDTI Caravan 6МТ» реєстраційний номер НОМЕР_1 у розмірі 30511 (тридцять тисячь пятсот одинадцять гривень) 17 копійок, які внесені на депозитний рахунок Дергачівського районного суду Харківської області, відповідно до квитанції про оплату 0.0..1 від 03.11.2020.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір сплачений при зверненні суду першої та апеляційної інстанції у розмірі 768,48+1152,75=1921 ( одну тисячу девятсот двадцять одну гривню) 20 (копійок).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий О.М. Хорошевський

Судді І.В. Бурлака

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 24 травня 2021 року.