Номер провадження 22-ц/804/95/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 січня 2021 року Донецький апеляційний суд колегією суддів у складі:

судді-доповідача Никифоряка Л.П.

суддів Азевича В.Б., Новікової Г.В.

за участі секретаря судового засідання Ротар Я.Б.

розглянувши відкрито в залі судових засідань Донецького апеляційного суду в м. Бахмут справу що виникла з сімейних правовідносин за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, в якій подано апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 26 серпня 2020 року (головуючий у суді 1 інстанції Шинкаренко А.І.),

В С Т А Н О В И В:

26 липня 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 із вимогами про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, просила присудити аліменти на її користь на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 20000,00грн. В обґрунтування позову заявник посилалась на те, що платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід та істотне значення має те, що дитина потребує більше коштів на її утримання і розвиток, а доходи ОСОБА_2 є значними.

Рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 26 серпня 2020 року позов задоволено частково. Визначено розмір аліментів з ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 2500,00грн. Згідно висновків суду не підтверджені обставини щодо зміни матеріального стану матері і обставини з приводу погіршення стану здоров`я дитини з якими позивач пов`язувала потребу в збільшенні сум на її утримання; та суд вважав що заявник не довела поліпшення матеріального стану відповідача.

В апеляційному порядку судове рішення оскаржила ОСОБА_1 , яка вимагала задовольнити позов повністю. В обґрунтування скарги заявник посилалась на те, що висновки суду не відповідають обставинам у справі, та мали місце припущення суду який всі сумніви тлумачив на користь відповідача, оскільки обставин щодо наявності значних витрат на утримання дитини, забезпечення її житлом та харчуванням підтверджено письмовими доказами, які жодним чином не спростовані.

Інша вимога апеляційної скарги заявником зводилась до того, що поза увагою суду залишились обставини щодо розміру матеріальних витрат відповідача за спірний період, наявності в платника права користування 44 земельними ділянками та здійснення останнім значних фінансових платежів, що в сукупності вказує на поліпшення матеріального стану платника аліментів.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту рішення, яке оскаржено, доводів апеляційної скарги та меж, в яких повинна здійснюватись перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, вислухавши пояснення особи яка падала апеляційну скаргу та представника позивача які брали участь в судовому розгляді в режимі відеоконференції, за відсутності відповідача повідомленого про час та місце судового розгляду належним чином про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

В ході судового розгляду встановлено такі обставини, які підтверджені належними та допустимими доказами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3 , батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 /копія свідоцтва про народження том І а.с.15/.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в шлюбі з 05 листопада 1994 року, який розірваний рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 10 червня 2015 року, згідно рішення суду доньку ОСОБА_3 залишено з мамою /том І а.с.14/.

Іншим рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 04 липня 2016 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 аліменти в розмірі ? частини всіх доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 червня 2016 року до досягнення дитиною повноліття /том І а.с.16-17/.

Рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 06 вересня 2017 року задоволено позов ОСОБА_2 , та здійснено поділ майна подружжя за яким за ОСОБА_1 визнано право власності на ? частину будівлі складу по АДРЕСА_1 /том І а.с.85-88/.

Згідно довідки від 04 червня 2019 року на виконанні Олександрівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управлінням юстиції у Донецькій області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 227/2479/16 від 29 липня 2016 року виданого Добропільським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліментів у розмірі ? частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 червня 2016 року до повноліття дитини, та станом на 01 червня 2019 року заборгованість ОСОБА_2 становила 4129,87грн /том І а.с.19/.

За змістом довідки-розрахунку від 30 жовтня 2019 року Олександрівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управлінням юстиції у Донецькій області за виконавчим провадженням з примусового виконання виконавчого листа № 227/2479/16 від 29 липня 2016 року виданого Добропільським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 станом на 01 жовтяня 2019 року сукупний розмір заборгованості ОСОБА_2 становив 75,87грн /том ІІ а.с.30/.

Матеріали справи містять письмові документи з приводу того, що ОСОБА_3 в листопаді 2018 року отримувала медичну допомогу через отриману травму та проходила медикаментозне лікування та протягом 2019 року зверталась до медичних закладів із причин різних захворювань та пневмонії /том І а.с.20-35/.

Відповідно до Договору найму житлового приміщення та квитанцій позивач ОСОБА_1 винаймає житло та несе витрати на його утримання /том І а.с.37-47/.

Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна містить відомості про те, що ОСОБА_2 на праві користування використовує 43 земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, ринкова вартість права оренди яких згідно звіту від 09 липня 2019 року становить 1014812,00грн /том І а.с.48-84, 89-113, том ІІ а.с.72-107/.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України ОСОБА_2 за період з 01 січня 2016 року по 30 вересня 2019 року отримував дохід у вигляді заробітної плати та від продажу /том ІІ а.с.242/.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції вірно встановив обставини справи та визначив матеріальні норми, якими регулюються спірні правовідносини.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_2 , суд керувався статтею 192 Сімейного кодексу України -СК України та виходив із того, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Та якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (частина перша статті 184 СК України).

Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За обставинами справи ОСОБА_1 збільшення розміру аліментів пов`язувала із тим, що вона несе видатки на утримання житла в якому проживає із неповнолітньою донькою, остання хворіє та потребує лікування, також маються витрати на її навчання та розвиток.

Одним з доводів апеляційної скарги було посилання заявника на неповне дослідження матеріалів справи, оскільки не було враховано, що відповідач користується 43 земельними ділянками для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з огляду на що, має мати значні статки.

У відповідності до положень частини першої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог так і заперечень.

Причому докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі /частина п`ята статті 81 ЦПК України/.

Суд апеляційної інстанції виходить з того, що суд сприяв всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, роз`яснив позивачу його права та обов`язки щодо надання доказів і сприяв здійсненню їхніх прав і отриманню доказів від податкових органів України, а також попереджував про наслідки неподання доказів, встановлені цивільним процесуальним кодексом, однак позивач жодних інших доказів в підтвердження своїх вимог не надала.

Також не підтверджено обставини якими позивач обґрунтовувала свої вимоги з приводу того, що у порівняні із попередніми обставинами що були предметом перевірки судом при вирішенні питання про стягнення аліментів з відповідача змінилось матеріальне становище позивача чи виникла потреба у значних фінансових витратах.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір та доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Порушенням принципу змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства буде звільнення заявника від обов`язку доказування, та не припустимим є ґрунтування судового рішення на припущеннях.

Та суд першої інстанції відреагував на аргументи заявника стосовно достовірності та доказового значення письмових документів щодо знаходження в користуванні позивача 43 земельних ділянок та обґрунтовано вважав що зазначені документальні докази є належними письмовими доказами, однак обґрунтовано вважав що вирішення спору у даній справі не може бути покладено в залежність від формального з`ясування обставини щодо здійснення відповідачем підприємницької діяльності без встановлення обставин щодо отриманого прибутку від такої діяльності.

Так само рішення суду не може обґрунтовуватись лише самими правовими підставами або аргументами на які робиться посилання в заяві без встановлення відповідних фактів щодо наявності у ОСОБА_2 значних доходів та поліпшення його матеріального становища.

За вказаних обставин розмір стягнених аліментів на утримання неповнолітньої дитини визначено у відповідності до фактичних обставин справи також висновки суду узгоджуються із вимогами закону.

Отже аргументи заявника апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не дають підстав апеляційному суду дійти іншого висновку.

Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм матеріального права виходить суд апеляційної інстанції, та вважає що суд першої інстанції виконав вимоги закону про законність рішення суду, висновки суду здійсненні з дотриманням норм матеріального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 26 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття та касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 січня 2021 року.

Судді: