справа №176/1857/20
провадження №2/176/65/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

25 травня 2021 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Волчек Н.Ю.,

з участю секретаря с/з Овчаренко О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька,-

В С Т А Н О В И В:

02 листопода 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області, де просить ухвалити судове рішення, яким визнати відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилася у місті Жовті Води, Дніпропетровської області. Внести зміни до актового запису №99 від 08.07.2020 року про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилася у місті Жовті Води, Дніпропетровської області, складеного Жовтоводським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), зазначивши в графі «батько»: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України.

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивачка посилалась на те, що з відповідачем вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з вересня 2019 року до кінця січня 2020 року. Вони мали намір одружитися у зв`язку із чим наприкінці грудня звернулися до органів РАЦС із заявою про одруження. Дату весілля було призначено на 25.01.2020 року. Однак, за тиждень до весілля вони розлучилися. Від фактичних шлюбних стосунків ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася дочка ОСОБА_3 , про що 08 липня 2020 року зроблено відповідний актовий запис за №99, Жовтоводським міським відділом ДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

При реєстрації народження дочки запис про батька був зроблений з її слів, тобто відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. З відповідачем вони разом не проживають з січня 2020 року. Дочка проживає разом із нею. Відповідач ОСОБА_2 відмовляється добровільно, в позасудовому порядку, подавати заяву про реєстрацію його як батька до органу державної реєстрації актів цивільного стану, через що вона змушена звертатися до суду з позовом про визнання батьківства.

Ухвалою суду від 11 листопада 2020 року по справі відкрито провадження та вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 17 лютого 2021 року по справі призначено судово-генетичну експертизу та провадження по справі було зупинено на час її проведення.

26 квітня 2021 року до суду надійшло повідомлення КЗ "Дніпропетровське обласне бюро СМЕ" ДОР" про неможливість проведення судово-генетичної експертизи у зв`язку з неявкою відповідача ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 05 травня 2021 року відновлено провадження по даній справі.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, надавши заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просила розглянути справу без її участі. Проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання жодного разу не з`явився, відзиву на позов не надсилав, про розгляд справи повідомлявся як шляхом надсилання судових повісток на його адресу, так і шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті «Судової Влади України».

Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає, що є передбачені ст.ст. 280,281 ЦПК України підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження, виданого Жовтоводським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Жовті Води Дніпропетровської області, про що складено відповідний актовий запис №99. В графі мати зазначено ОСОБА_1 , батько ОСОБА_5 ( а.с.7).

Відомості про батька дитини в даному свідоцтві зроблено на підставі заяви матері відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

Позивачка у своїй позовній заяві та у поясненнях, наданих суду зазначає, що перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах з вересня 2019 року до кінця січня 2020 року. Вони мали намір одружитись, але за тиждень до реєстрації шлюбу - розлучились та вона вже була вагітна.

Дані пояснення позивачки підтверджуються листом начальника Жовтоводського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 17 лютого 2021 року, остання підтверджує факт наміру реєстрації шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки 24.12.2019 року останні подали заяву про державну реєстрацію шлюбу з призначенням дати реєстрації шлюбу на 25.01.2020 року. Проте, 25.01.2020 року наречені для реєстрації шлюбу не з`явились. /а.с.40/

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року N 3 постановлено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Відповідно до статті 128 СК України визнання батьківства за рішенням суду відбувається за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Щодо предмету доказування у даній справі, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц.

Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Ухвалою суду від 17 лютого 2021 по справі призначалась судово-генетичну експертизу.

Відповідно до повідомлення КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» відбір матеріалів для проведення вказаної експертизи було призначено на 22 березня 2021 року з 09.00 - 12.00 у зв`язку із чим викликані сторони, разом з дитиною. /а.с.47/

Відповідно до повідомлення КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» від 23.03.2021 року у зв`язку із неявкою гр. ОСОБА_2 22.03.2021 року не експертизу, сторонам повторно призначено день відбору генетичних матеріалів 19 квітня 2021 року з 09.00 год. до 12.00 год. /а.с.49/

26 квітня 2021 року ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2021 року про призначення судово-генетичної експертизи щодо встановлення батьківства громадянина ОСОБА_2 у відношенні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повернуто без виконання у зв`язку з неявкою гр-на ОСОБА_2 22.03.2021 та 19.04.2021 на експертизу. /а.с.51/

Отже, судово-генетична експертиза по справі не проведена.

Проте, судом встановлено з підтвердженням належними і допустимими доказами походження малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відповідача: сумісне проживання сторін без реєстрації шлюбу до народження дитини; відсутність заперечень відповідача щодо визнання його батьком дитини.

Європейський суд з прав людини зауважив, що ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (справа № 3451/05 «Калачова проти Російської Федерації", § 34, від 7 травня 2009 року).

Вказані обставини, щодо цінності як доказу у справах про визнання батьківства висновку судово-генетичної експертизи, є загальновідомими та очевидно були зрозумілі відповідачу, який є повнолітньою дієздатною особою із достатнім життєвим досвідом.

Разом із тим відповідач умисно ухилився від участі у призначеній судом експертизи, шляхом неявки на неодноразові виклики до медичної установи для надання своїх біологічних зразків.

Внаслідок поведінки відповідача та відсутності біологічних зразків проведення призначеної судом генетичної експертизи фактично стало неможливим.

Чинне цивільне процесуальне законодавство України не передбачає можливості відібрання в примусовому порядку біологічних зразків у відповідача. Натомість законодавством передбачені наслідки ухилення від участі у експертизі.

Так, відповідно до ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Доказів, які б свідчили про об`єктивну неможливість відповідачем взяти участь у проведенні судової генетичної експертизи, суду не надано.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З урахуванням викладених обставин, а саме: умисне ухилення відповідача від участі у призначеній судом генетичній експертизі, яку без участі відповідача провести неможливо, доказової цінності висновку судової генетичної експертизи для сторін у справі про визнання батьківства; не надання суду доказів існування об`єктивних перешкод до участі відповідача у призначеній судом експертизі; відсутності у суду при розгляді цивільної справи повноважень на примусове залучення відповідача до участі в генетичній експертизі; неподання відповідачем відзиву на позов та відсутність аргументованих заперечень з боку відповідача щодо позовних вимог, суд вважає за можливе визнати факт, для з`ясування якого була призначена генетична експертиза.

У зв`язку із визнанням судом вказаного факту, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання батьківства підлягають задоволенню.

Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ «Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні» затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Пунктом 2.13.1. «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, зазначено, що підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька, матір дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п.216.4 Розділу ІІ «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5 на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Отже, рішення суду про визнання батьківства є підставою для внесення зміни до актового запису про народження.

Відповідно до ст. 7 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року дитина, наскільки це можливо, повинна знати своїх батьків. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що позов в частині визнання батьківства обґрунтований та повністю підтверджений матеріалами справи та підлягає до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на корить позивача, підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 80, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилася у місті Жовті Води, Дніпропетровської області.

Внести зміни до актового запису №99 від 08.07.2020 року про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилася у місті Жовті Води, Дніпропетровської області, складеного Жовтоводським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), зазначивши батьком дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІНН НОМЕР_1 судові витрати у розмірі 840, 80 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Жовтоводський міський суд.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області Н.Ю. Волчек