465/317/21
2-з/465/17/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2021 р. м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Величко О.В. з участю секретаря судових засідань Беркій Т.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , законним представником якого є ОСОБА_3 , про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідачів про визнання за ОСОБА_1 права власності на ј частки квартири АДРЕСА_1 .

Позивач також подала до суду заяву про забезпечення позову. Заяву мотивує тим, що ОСОБА_3 (мати позивача) та ОСОБА_1 набули право власності на квартиру АДРЕСА_2 відповідно до ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», що підтверджується свідоцтвом про право власності № НОМЕР_1 від 16.10.2008 року та витягом від 23.12.2008 року. Батькові позивача ОСОБА_6 на праві власності належала Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 , яка набута внаслідок приватизації, та Ѕ частки квартири, яка набута на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері ОСОБА_7 . Батьками позивача було прийнято рішення про продаж квартири АДРЕСА_2 . Оскільки квартира АДРЕСА_3 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та позивачу, яка на момент відчуження квартири була малолітньою особою, то було отримано дозвіл на укладення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 від органу опіки та піклування Розпорядження Франківської районної адміністрації ЛМР № 191 від 21.05.2013 року, згідно із п.2 якого дозволено ОСОБА_6 та ОСОБА_3 від імені малолітньої дочки ОСОБА_1 у встановленому законом порядку укласти договір дарування ј частки квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_6 , шляхом прийняття в дар цієї частки квартири малолітньою дочкою ОСОБА_1 . П.3 Розпорядженням зобов`язано Кривцуна В.І. та ОСОБА_3 до 20.08.2013 року подати у відділ у справах дітей Франківської РА ЛМР документ, що підтверджує право власності малолітньої ОСОБА_1 на ј частки квартири АДРЕСА_1 . Вказане розпорядження щодо дарування позивачу ј частки квартири АДРЕСА_1 на момент подання позову не виконане. ІНФОРМАЦІЯ_1 батько позивача помер. 04.09.2020 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Лаврик Т.Я. відкрито спадкову справу № 07/2020. 22.09.2020 року позивачем подано заяву про прийняття спадщини. Квартира АДРЕСА_1 ввійшла до складу спадщини повністю. Зважаючи на вищевикладене, при видачі свідоцтв про право на спадщину, право позивача на ј частку квартири не буде реалізовано. Відтак, просить суд заборонити приватному нотаріусу Львівського міського нотаріального округу Лаврик Т.Я. видавати свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до положень ч.1 ст.153 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (далі - Постанови від 22.12.2006 року №9) заява позивача про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

З врахуванням положень ст. 153 ЦПК України сторони в судове засідання для розгляду заяви про забезпечення позову не викликалась, у зв`язку із чим фіксація судового засідання не здійснювалась у відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України.

При вирішенні питання про наявність підстав для забезпечення позову суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або законних інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до роз`яснень п.4 Постанови від 22.12.2006 року №9 суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки заявника, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Як вбачається із матеріалів справи та зазначено позивачем у поданій заяві про забезпечення позову, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 24.08.2020 року, та 04 вересня 2020 року відкрито спадкову справу № 07/2020. Відтак, на момент подачі позивачем заяви про забезпечення позову до суду (15 січня 2021 року) зазначений шестимісячний строк не сплив.

Зважаючи на вищевикладене, суд не вбачає достатніх підстав для забезпечення позову шляхом заборони приватному нотаріусу Львівського міського нотаріального округу Лаврик Т.Я. видавати свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , адже наявність імперативно визначеної заборони приватному нотаріусу вчиняти зазначені дії до спливу шестимісячного строку ставить під сумнів ефективність захисту прав та законних інтересів позивача шляхом вжиття судом обраного ним заходу забезпечення позову.

Крім того, ч.2 ст.8-1 Закону України «Про нотаріат» встановлена заборона будь-якого втручання в діяльність нотаріуса, зокрема з метою перешкоджання виконанню ним своїх обов`язків.

Відповідно до підпункту 4.13 пункту 4 Глави 10 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5, за обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулась до суду, та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом.

Окрім того, ч. 4 ст. 42 Закону України «Про нотаріат» передбачено також, що за обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулася до суду та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом.

Отже, чинним законодавством України прямо передбачений обов`язок нотаріуса зупинити нотаріальне провадження, тобто тимчасово припинити вчинення нотаріальних дій на невизначений строк, за умови надходження від заінтересованої особи відповідної заяви та надання доказів звернення до суду з позовною заявою.

Доказів звернення позивача з відповідною заявою до приватного нотаріуса Лаврик Т.Я. про перебування на розгляді Франківського районного суду м. Львова поданої ним до інших спадкоємців позовної заяви та зупинення у зв`язку з цим вчинення нотаріальних дій по спадковій справі № 07/2020, а також відмови нотаріуса у прийнятті такої заяви, суду надано не було.

Відтак, позивач не позбавлений права звернутись до нотаріуса із заявою про зупинення вчинення нотаріальних дій, а після отримання відмови, а також спливу шестимісячного строку до суду із відповідною заявою про забезпечення позову.

З огляду на викладене, враховуючи наявність спеціальної правової норми, яка імперативно визначає підставу обов`язкового зупинення нотаріусом вчинення нотаріальних дій на підставі письмової заяви позивача, як заінтересованої особи, суд приходить до висновку про недоведеність позивачем ОСОБА_1 того, що невжиття судом обраного нею заходу забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення суду у разі задоволення його позовних вимог, оскільки позивач не скористався наданим йому правом особисто здійснити захист свого інтересу у зазначений вище спосіб.

За вказаних обставин, приймаючи до уваги відсутність належного обґрунтування позивачем обраного ним заходу забезпечення позову з точки зору гарантування ефективного захисту його прав, суд приходить до висновку про відсутність передбачених ч.1 ст.149 ЦПК України підстав для забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , законним представником якого є ОСОБА_3 , про визнання права власності, у зв`язку з чим в забезпеченні позову слід відмовити.

Відповідно до ч.7 ст. 153 ЦПК України про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст.149, 150, 151, 153, 258, 260, 353, 354 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Роз`яснити позивачу ОСОБА_1 , що вона має право звернутися до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Лаврик Т.Я. із заявою про зупинення вчинення нотаріальних дій, пов`язаних із видачею свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вирішення по суті справи судом.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Величко О.В.