Справа № 184/520/18
Номер провадження 2/184/3/20
14 січня 2021 рокум. Покров
Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді - Малашиної Ю.Б.,
за участю секретаря судового засідання Попівніч Н.І.,
адвокат - Верба А.П. в режимі відеоконференції,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області заяву щодо вирішення питання про судові витрати у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_4 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Домінанта Інвест», Регіональний сервісний центр МВС в Дніпропетровській області, ОСОБА_5 про визнання права власності на транспортний засіб, його витребування та зобов`язання вчинити певні дії, -
Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 06.11.2020 р. позовні ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_4 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Домінанта Інвест», Регіональний сервісний центр МВС в Дніпропетровській області, ОСОБА_5 про визнання права власності на транспортний засіб, його витребування та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Постановлено витребувати із володіння ОСОБА_3 автомобіль марки SKODA OCTAVIA, 2005 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , та повернути його ОСОБА_1 . У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.

Крім того, враховуючи наявне в матеріалах справи клопотання представника позивача ОСОБА_2 щодо вирішення питання щодо судових витрат, призначено судове засідання на 24.11.20 року у приміщенні Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області, надавши сторонам строк для подання доказів щодо розміру судових витрат.

У зв`язку із спалахом короновірусної хвороби Сovid-19 у Орджонікідзевському міському суді ухвалою суду від 18.12.2020 р. відкладено на 14.01.2021 р.

23.11.2020 р. представником позивача надано до суду пояснення щодо понесених судових витрат, в яких зазначається, що загальний розмір понесених судових витрат становить 49522,06 грн. і складається із: судового збору 2370,92 грн.; витрат на професійну правничу допомогу 37000,00 грн.; витрат, пов`язаних із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи 9841,14 грн.; витрат на вчинення інших дій, необхідних для розгляду справи (поштові витрати) 310,00 грн.

До зазначеного пояснення надано копію договору про надання правничої допомоги б/н від 05.03.2018 р. та копію додаткової угоди №1 від 02.03.2019 р. до договору, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №738 від 24.12.2011 р., копію ордеру на представництво інтересів ОСОБА_1 ; копію квитанції про часткову оплату гонорару адвоката від 27.03.2018 р. на суму 5000,00 грн., шість оригіналів квитанцій про часткову оплату гонорару адвоката від 07.06.2018 р., 27.09.2018 р., 04.12.2018р., 01.02.2019 р., 06.06.2019 р., 27.09.2019 р. на загальну суму 27500 грн., копію акту виконаних робіт від 19.11.2020 р., копію книги обліку доходів і витрат фізичної особи, яка проводить незалежну професійну діяльність адвоката Верби А.П. №3780/10.

У судове засідання, призначене на 14.01.2021 р., з`явився представник позивача ОСОБА_2 , який подане клопотання щодо вирішення питання щодо судових витрат підтримав і просив задовольнити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, жодних клопотань чи заперечень на адресу суду не надіслали, що підтверджується, зокрема, знімком екрану електронної пошти суду станом на 14.01.2021 р. (т.5, а.с.179).

Суд, заслухавши учасника судового процесу, дослідивши матеріали справи, що стосуються вирішення питання про судові витрати, приходить до наступних висновків.

Згідно з п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У ЦПК України визначено види судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (ч.ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України).

Заслухавши учасника судового розгляду, дослідивши докази, суд приходить до наступних висновків.

В частині вирішення клопотання щодо стягнення судового збору, суд приймає до уваги, що представником позивача при зверненні до суду був сплачений судовий збір у розмірі 1566,40 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 27.03.2018 р. (т.1, а.с.1). Крім того, під час розгляду справи представником позивача сплачено судовий збір за повторну видачу копій ухвали суду у розмірі 31,72 грн., що підтверджується платіжним дорученням №161 від 18.12.2018 р. (т.2, а.с.66) та за подання до суду заяви про забезпечення позову у розмірі 420,40 коп., що підтверджується платіжним дорученням (т.4, а.с. 85).

Разом з тим, представник заявника просить покласти на відповідача витрати на сплату судового збору у розмірі 352,40 грн. за подання до суду заяви про забезпечення доказів (проведення експертизи), що підтверджується квитанцією №13703 (т.1, а.с. 35). Суд звертає увагу, що ухвалою Орджонікідзевського міського суду від 23.05.2018 р. було задоволено заяву адвоката Верби А.П. про забезпечення позову та призначено по справі судову автотоварознавчу експертизу, витрати на проведення якої було покладено на позивача (т.1, а.с.104-106). Проте, враховуючи не здійснення оплати автотоварознавчої експертизи, остання проведена не була (т.1., а.с. 199). Відповідно до ч.3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо.

Таким чином, суд приймає витрати на сплату судового збору на загальну суму 2018,52 грн., проте, відмовляє у частині стягнення судового збору у розмірі 352,4 грн. за подання заяви про забезпечення доказів.

Щодо вирішення питання про професійну правничу допомогу.

Як убачається з матеріалів справи, представником позивача у справі є адвокат Верба А.П., який діє на підставі ордеру серії ДП № 39, договору про надання правової допомоги від 05.03.2018 року №б/н та додаткової угоди №1 від 02.03.2019 р. до договору (т. 1, а. с. 22 24, т.5, а.с.122).

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу адвокатом Вербою А.П. подано копію квитанції про часткову оплату гонорару адвоката від 27.03.2018 р. на суму 5000,00 грн., шість оригіналів квитанцій про часткову оплату гонорару адвоката від 07.06.2018 р., 27.09.2018 р., 04.12.2018р., 01.02.2019 р., 06.06.2019 р., 27.09.2019 р. на загальну суму 27500 грн., копію акту виконаних робіт від 19.11.2020 р., копію книги обліку доходів і витрат фізичної особи, яка проводить незалежну професійну діяльність адвоката Верби А.П. №3780/10 (т.5, а.с. 96-114, 123).

Оцінюючи заявлений представником позивача розмір витрат на професійну правничу допомогу на загальну суму 37000,00 грн., суд виходить з наступного.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Згідно з пунктом 4 частини першої ст. 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У додатковій постанові Великої палати Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі №755/9215/15-ц звернуто увагу на те, що із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Враховуючи те, що іншими учасниками судового розгляду не було подано до суду клопотання щодо зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, суд не вправі оцінювати співмірність заявлених вимог із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Разом з тим, позивачем не доведено жодним доказом понесення витрат, пов`язані з правничою допомогою адвоката, на суму 4500 грн., які відповідно до акта виконаних робіт (надання послуг) від 19.11.2020 р. мав бути проведений сторонами до 31.12.2020 р.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищенаведене, суд приймає витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 32500 грн. (37000,00 грн. заявлені витрати мінус 4500,00 грн. не підтверджені доказами витрати).

Щодо витрат, пов`язаних із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертиз суд приймає до уваги, що 25.02.2020 р. ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області було призначено у справі судову почеркознавчу експертизу, оплату якої у розмірі 9141,14 грн., проведено стороною позивача, що підтверджується квитанцією від 14.05.2020 р. (т.4, а.с.157).

Разом з тим, оцінюючи заявлений представником позивача розмір витрат проведення експертного дослідження із визначення ринкової вартості ідентичного транспортного засобу у розмірі 700,00 грн. (т.2, а.с.202), суд виходить з безпідставного завищення судових витрат, враховуючи подальшу зміну позивачем предмету позову.

Щодо оплати вартості вчинених адвокатом дій, необхідних для розгляду справи (поштові витрати) у розмірі 310,00 грн., суд приймає до уваги наявність в матеріалах справи належних доказів понесення вказаних витрат (т.1, а.с.27; т.1, а.с. 39;, т.1, а.с.98; т.1, а.с. 167; т.2, а.с.122, т.2, а.с. 205, т.2, а.с. 213,214).

Враховуючи викладене, судом приймаються при проведенні розподілу судові витрати у наступному розмірі: 2018,52 - судовий збір, 32500,00 грн. витрати на професійну правничу допомогу, 9414,14 грн. витрати пов`язані із проведенням експертизи, 310,00 грн. витрати, необхідні для розгляду справи.

Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.36 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір. Якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну.

Враховуючи зазначене, а також часткове задоволення судом позовних вимог ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_4 , ТОВ «Домінанта Інвест», Регіональний сервісний центр МВС в Дніпропетровській області, ОСОБА_5 про визнання права власності на транспортний засіб, його витребування та зобов`язання вчинити певні дії, суд приходить до висновку про розподіл судових витрат шляхом їх покладання на обидві сторони порівну.

Керуючись статтями 133, 137 - 141, 270, 259, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Поновити адвокату Вербі Андрію Петровичу строк для подання додаткових пояснень і доказів понесених судових витрат.

Заяву адвоката Верби Андрія Петровича про вирішення питання щодо судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_4 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Домінанта Інвест», Регіональний сервісний центр МВС в Дніпропетровській області, ОСОБА_5 про визнання права власності на транспортний засіб, його витребування та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) судові витрати у справі на загальну суму 22121 (двадцять дві тисячі сто двадцять одну) гривню 33 копійки, а саме: 1009 (одна тисяча дев`ять) гривень 26 копійок - судового збору, 16 250 (шістнадцять тисяч двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок витрати на професійну правничу допомогу, 4707 (чотири тисячі сімсот сім) гривень 07 копійок витрати пов`язані із проведенням експертизи, 155 (сто п`ятдесят п`ять) гривень 00 копійок витрати, необхідні для розгляду справи

В іншій частині заяву - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, яким повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 22.01.2021 р.

Суддя Орджонікідзевського міського суду Ю. Б. Малашина