ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1319/21 Справа № 180/399/20 Суддя у 1-й інстанції - Янжула О. С. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Лаченкової О.В., Петешенкової М.Ю.,

за участю секретаря - Солодової І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» на ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2020 року у справі за скаргою Акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» на дії та рішення державного виконавця Марганецького міського відділу державної виконавчої служби Південо-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Мамедової Юлії Олександрівни,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2020 року АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат»звернувся до суду із вищезазначеною скаргою, вказуючи, що 15.04.2020 року рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області по справі №180/399/20 з АТ «Марганецький ГЗК» на користь ОСОБА_1 стягнуто 60000,00 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 04.08.2020 року вказане рішення суду залишено без змін. Скаржник посилався на те, що 23 травня 2020 року до Податкового кодексу України було внесено зміни, а тому вважає, що сума в розмірі 60000,00 гривень, стягнута в рахунок відшкодування моральної шкоди згідно рішення Марганецького міського суду від 15.04.2020 року по справі №180/399/20 з АТ «Марганецький ГЗК» на користь ОСОБА_1 , підлягає оподаткуванню згідно діючого законодавства. 21.08.2020 року АТ «Марганецький ГЗК» добровільно виконало рішення Марганецького міського суду в повному обсязі та перерахувало на рахунок ОСОБА_1 51983,94 гривень; на рахунок держави податок з доходів фізичних осіб у розмірі 7399,44 гривень, військовий збір 616,62 гривень. Всього 60000,00 гривень.

08.09.2020 року державним виконавцем Марганецького міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Мамедовою Ю.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №62968137 відносно стягнення з АТ «Марганецький ГЗК» на користь ОСОБА_1 в відшкодування моральної шкоди недоплаченої суми у розмірі 8016,06 гривень, яка надійшла на адресу АТ «Марганецький ГЗК» 16.09.2020 року. Крім того 16.09.2020 року на їх адресу надійшли постанови державного виконавця: про стягнення виконавчого збору за виконавчим провадженням №62968137 в розмірі 801,60 гривень від 08.09.2020 року; про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №62968137 в розмірі 128,64 гривень від 08.09.2020 року; про арешт коштів боржника по виконавчому провадженню №62968137 від 09.09.2020 року.

Скаржник вважає дії державного виконавця Марганецького міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Мамедової Ю.О. неправомірними, а винесені постанови за виконавчим провадженням №62968137 незаконними.

Враховуючи вищезазначене, скаржник просив суд визнати незаконними та скасувати постанови державного виконавця Марганецького міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Мамедової Ю.О.: постанову про відкриття виконавчого провадження №62968137 про стягнення з АТ «Марганецький ГЗК» на користь ОСОБА_1 недостягнутої суми моральної шкоди у розмірі 8016,06 гривень; постанови про стягнення виконавчого збору за виконавчим провадженням №62968137 в розмірі 801,60 гривень від 08.09.2020 року; постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № 62968137 в розмірі 128,64 гривень від 08.09.2020 року; постанови про арешт коштів боржника по виконавчому провадженню №62968137 від 09.09.2020 року.

Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2020 року у задоволенні скарги було відмовлено.

Не погодившись із такою ухвалою, АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат»подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Інші учасники процесу своїм правом, передбаченим положеннями ст. 360 ЦПК України щодо подання відзиву на апеляційну скаргу, не скористалися.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2020 року стягнуто з АТ «Марганецький ГЗК» на користь ОСОБА_1 в відшкодування моральної шкоди 60000 гривень, без утримання податку з доходу фізичних осіб.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 04 серпня 2020 року рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2020 року залишено без змін.

Встановлено, що 08 вересня 2020 року державним виконавцем Марганецького міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Мамедовою Ю.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №62968137, про стягнення з АТ «Марганецький ГЗК» на користь ОСОБА_1 в відшкодування моральної шкоди недостягуту суму в розмірі 8016,06 гривень, за виконавчим листом №180/399/20, виданим 04.08.2020 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області. Постанова про відкриття виконавчого провадження була направлена АТ «Марганецький ГЗК» державним виконавцем та отримана ними 16.09.2020 року.

08 вересня 2020 року державним виконавцем Марганецького міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Мамедовою Ю.О. винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 801,60 гривень з боржника Акціонерного товариства «Марганецький ГЗК», стягувач Марганецький міський відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), за виконавчим провадженням з виконання виконавчого документу - виконавчого листа №180/399/20, виданого 03.09.2020 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області про стягнення з АТ «Марганецький ГЗК» на користь ОСОБА_1 в відшкодування моральної шкоди недостягнуту суму в розмірі 8016,06 гривень.

08 вересня 2020 року державним виконавцем Марганецького міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Мамедовою Ю.О. винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 128,64 гривень для боржника АТ «Марганецький ГЗК», одержувач: Марганецький міський відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), при примусовому виконанні виконавчого листа №180/399/20, виданому 03.09.2020 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області про стягнення АТ «Марганецький ГЗК» на користь ОСОБА_1 в відшкодування моральної шкоди недостягнуту суму в розмірі 8016,06 гривень.

Встановлено, що 09 вересня 2020 року державним виконавцем Марганецького міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Мамедовою Ю.О. винесено постанову про арешт коштів боржника АТ «Марганецький ГЗК», що містяться на рахунку: НОМЕР_1 та всіх інших рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, що належать боржнику, при примусовому виконанні виконавчого листа №180/399/20, виданому 03.09.2020 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області про стягнення АТ «Марганецький ГЗК» на користь ОСОБА_1 в відшкодування моральної шкоди недостягнуту суму в розмірі 8016,06 гривень.

Відповідно платіжного доручення №1042084 від 21 серпня 2020 року, АТ «Марганецький ГЗК» на рахунок ОСОБА_1 було сплачено у відшкодування моральної шкоди згідно рішення по справі №180/399/20 суму у розмірі 51983,94 гривень.

Відповідно платіжного доручення №628 від 21 серпня 2020 року АТ «Марганецький ГЗК» на рахунок Казначейства України було сплачено податок з доходів фізичних осіб, утриманий із відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 у розмірі 7399,44 гривень.

Відповідно платіжного доручення №817 від 21 серпня 2020 року АТ «Марганецький ГЗК» на рахунок Казначейства України було сплачено військовий збір 1,5%, утриманий із відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 у розмірі 616,62 гривень.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції посилався на те, що державний виконавець діяв у межах повноважень передбачених ЗУ Про виконавче провадження, оскільки рішення суду в повному обсязі не виконано, що підтверджується платіжним дорученням №1042084 від 21 серпня 2020 року, відповідно до якого АТ «Марганецький ГЗК» перерахувало на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 грошові кошти лише в розмірі 51983,94 грн. замість 60000 гривень, а виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що АТ «Марганецький ГЗК» 21.08.2020 р. добровільно виконало рішення суду у повному обсязі та перерахувало на користь ОСОБА_1 стягнуту суму моральної шкоди у розмірі 60 000 грн., з урахуванням діючого законодавства України, в тому числі Податкового кодексу України. У зв`язку з чим державним виконавцем було незаконно відкрито виконавче провадження № 62968137 та винесено оскаржувані постанови.

Однак, колегія суддів не погоджується з такими доводами апелянта, з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Судове рішення, що набрало законної сили, є підставою для його виконання. Виконання судового рішення сприяє втіленню законів у життя та зміцненню їх авторитету. Рішення суду охороняє права, свободи та законні інтереси громадян, а також є завершальною стадією судового провадження.

За статтею 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частинами 1, 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Згідно із ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначено основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус.

Статтями 1,2,3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» встановлено, що примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

Правовою основою діяльності органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є Конституція України, цей Закон, міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, інші закони, нормативно-правові акти, прийняті на їх виконання.

Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Безпідставними є посилання апелянта на зміни в Податковому кодексі України від 23.05.2020 року, відповідно до яких стягнуті кошти в рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі 60000,00 грн. є доходом ОСОБА_1 , який підлягає оподаткуванню, оскільки рішення суду ухвалено 15 квітня 2020 року, до вступу в силу змін в Податковий кодекс України, рішення набрало законної сили та підлягає виконанню згідно діючого законодавства.

Таким чином, відповідно до платіжного доручення №1042084 від 21 серпня 2020 року, АТ «Марганецький ГЗК» на рахунок ОСОБА_1 було сплачено у відшкодування моральної шкоди згідно рішення по справі №180/399/20 суму у розмірі 51983,94 гривень, тобто у не повному обсязі.

Крім того, п. 1 ч. 7 ст. 265 ЦПК України, у разі необхідності в резолютивній частині суду вказується про порядок і строк виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Таким чином, судом першої інстанції з урахуванням вищезазначеного визначено порядок виконання судового рішення, а саме стягнуто компенсацію за спричинену моральну шкоду на користь позивача без утримання податку з доходів з фізичних осіб.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, а також не свідчать про порушення судом норм матеріального та процесуального права, які б могли бути підставою для скасування ухвали суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції - без змін як такої, що є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» залишити без задоволення.

Ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.В. Лаченкова

М.Ю. Петешенкова