Справа № 167/1178/20
Номер провадження 2/167/21/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2021 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Требика В.Б.,

з участю:

секретаря судового засідання Наумчука І.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням,

в с т а н о в и в :

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням в розмірі 15000 грн.

Позов обґрунтовується тим, що вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 3 жовтня 2019 року відповідач засуджений за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України (далі - КК) за нанесення позивачу легких тілесних ушкоджень. Під час розгляду цього кримінального провадження ОСОБА_1 не подавала цивільний позов. Зазначає, що внаслідок незаконних дій відповідача вона перенесла сильний нервовий стрес та фізичні страждання, у неї порушилися звичні життєві зв`язки з оточуючими людьми. Вказує, що є багатодітною матір`ю, виховує п`ятеро малолітніх дітей. Тому, зважаючи на викладене, ОСОБА_1 заявлено позов до суду.

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_2 вказує, що до розгляду справи у Ківерцівському районному суді Волинської області звертався до ОСОБА_1 з вибаченнями та пропонував грошові кошти в розмірі 3000 грн. як відшкодування моральної шкоди, однак позивач відмовилася від їх отримання. Посилається на те, що розмір моральної шкоди, заявлений позивачем, є завищеним і носить корисливий мотив, водночас погоджується на стягнення моральної шкоди в розмірі 2100 грн. Крім цього звертає увагу, що він є інвалідом третьої групи інвалідності, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, розмір його пенсії становить 2100 грн. на місяць.

У відповіді на відзив позивач зазначає про те, що відповідач пробачення у неї не просив, грошової компенсації за завдану фізичну та моральну шкоду не пропонував. Вказує, що розмір моральної шкоди, який визнається відповідачем, не є виправданим та не може прирівнюватись до розміру його місячної пенсії. Разом з цим, третя група інвалідності, встановлена відповідачу, не позбавляє його можливості працювати. В свою чергу позивачу відомо, що останній працює за кордоном та отримує достойну заробітну плату, тому заявлений розмір відшкодування не буде для нього обтяжливим.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила суд їх задовольнити, давала пояснення близькі за змістом до обгрунтувань позову.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 під час розгляду справи частково визнали позовні вимоги, давали суду пояснення, близькі за змістом до обгрунтувань відзиву. Зазначали про можливість сплати в користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди в розмірі 2100 грн.

Суд, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 ,. його представника ОСОБА_3 , дослідивши та оцінивши докази, які наявні в матеріалах справи, дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково виходячи з такого.

З копії вироку Ківерцівського районного суду Волинської області від 3 жовтня 2019 року судом встановлено, що ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК, в тому, що останній 10 липня 2019 року у магазині на АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, завдав одного удару долонею в обличчя ОСОБА_1 , після чого схопив її за волосся та смикнув, спричинивши ОСОБА_1 легкі тілесні ушкодження.

За змістом ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з приписами ст. 23 ЦК особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Виходячи з наведеного, суд убачає підстави для покладення на відповідача обов`язку відшкодувати моральну шкоду потерпілій ОСОБА_1 .

Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди суд враховує, що внаслідок зазначених вище тілесних ушкоджень, спричинених ОСОБА_2 з умисною формою вини, ОСОБА_1 зазнала фізичних страждань, болю та змін в морально-психологічному стані, які стали перешкодою для активної та повноцінної життєдіяльності, викликали появу негативних переживань, вона перенесла стрес і хвилювання. Однак, такі моральні страждання ОСОБА_1 не були та не повинні були б бути значними, оскільки характер отриманих позивачем тілесних ушкоджень не свідчить про розлад здоров`я або втрату працездатності. Наведені обставини мають мінімізувати вищеописані душевні переживання позивача. Водночас суд враховує, що ОСОБА_2 непрацевлаштований, є інвалідом ІІІ групи інвалідності, має на утриманні двоє дітей і частково визнає позовні вимоги в розмірі 2100 грн., що складає розмір його місячної пенсійної виплати. Тому, керуючись вимогами розумності і справедливості, з відповідача у користь ОСОБА_1 має бути стягнуто відшкодування моральної шкоди в розмірі 4000 грн.

Позивач звільнений від сплати судового збору в силу закону, а тому судові витрати слід стягнути з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в розмірі 224,24 грн.,оскільки позовні вимоги задоволені судом на 26,67%.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 81, 141, 259, 265, 280-282 ЦПК, статтями 23, 1167, 1178 ЦК, суд, -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням у сумі 4000 (чотири тисячі) гривень.

Стягнути із ОСОБА_2 до Державного бюджету України 224 (двісті дванадцять чотири) гривні 24 (двадцять чотири) копійки судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення, шляхом подачі апеляційної скарги через Рожищенський районний суд Волинської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Суддя: В.Б. Требик