У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/660/21

Номер провадження 2-о/184/30/21

25 травня 2021 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Томаш В.І.,

за участю секретаря судового засідання - Михайлової Т.В.,

заявниці - ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи - Дружиніної Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Покров в окремому провадженні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області «про встановлення факту, що має юридичне значення»,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на наступні обставини. В 1979 році вона вперше була працевлаштована на Новокаховський електромашино будівельний завод, де і було відкрито трудову книжку серії НОМЕР_1 від 27.04.1979 року. В подальшій своїй трудовій діяльності 01.07.1992 року була прийнята на фірму «Лотос» на посаду директора. Звільнена 18.06.1999 року на підставі п.1 ст.40 КЗпП УРСР. Всерпні 2020 року вона звернулась до Покровського відділення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначенні їй пенсії за віком, де їй вказали на неточності (виправлення) в її трудовій книжці, а саме незрозуміла дата наказу про її звільнення: чи «від 18.04.99г.», чи «18.06.99г.» Вона звернулась до виконкому Покровської міської ради Дніпропетровської області з заявою про надання архівних довідок про заробітну плату та стаж роботи на фірмі «Лотос». Їй надали відповідь про те, що документи фірми «Лотос» на зберігання до архівного відділу виконавчого комітету Покровської міської ради не передавались. Натомість архівним відділом виконкому Покровської міської ради були надані копії рішень виконавчого комітету Орджонікідзевської міської ради народних депутатів від 19.12.1991 року №456/2 «Про реєстрацію колективного підприємства - фірми «Хайно» та від 19.06.1992 року №216 «Про комерціалізацію комбінату побутового обслуговування - фірми «Хайно», в останньому зазначається список кандидатів на посади керівників, утворених підприємств сфери послуг м. Орджонікідзе, де зазначається і її прізвище, ім`я, і-батькові як претендента на посаду директора фірми «Лотос». На цій посаді згідно записів її трудової книжки вона пропрацювала з 01.07.1992 року по 18.06.1999 року. У зв`яку з викладеним, на даний час до її трудового стажу не врахований період роботи на фірмі «Лотос», а саме: з 01.07.1992 року по 18.06.1999 рік, а це майже 7 років. Дана ситуація впливає на розмір призначеної їй пенсії за віком. Тому просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: вважати період з 01.07.1992 року по 18.06.1999 року періодом працевлаштування ОСОБА_1 у фірмі «Лотос».

Разом з тим, 18.05.2021 року від представника заінтересованої особи надійшов відзив за заяву, в якому останній просить суд залишити заяву ОСОБА_1 без розгляду. Посилається на те, що відповідно до ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Справи про встановлення факту трудових відносин судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що має юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатись в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

Також наголошується, що відповідно вищезазначеної статті в судовому порядку не може бути встановлено факту щодо трудового стажу, трудових відносин (для призначення пенсій та допомоги по тимчасовій непрацездатності, нарахування надбавок та інших пільг).

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року за №637 (далі - Порядок № 637).

Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року за №637 передбачено, що якщо в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Для підтвердження пільгового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

За відсутність документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника. Підтвердження періодів роботи показами свідків проводиться в органах Пенсійного фонду (п. 3 Порядку №637), про що було повідомлено заявницю, але до управління вони так і не прийшли.

Отже, чинне законодавство України чітко регулює порядок підтвердження трудового стажу, що враховується для обчислення пенсії, який є позасудовим та передбачає можливість зарахування стажу під час обчислення пенсії лише на підставі довідок, виданих підприємствами, установами, організаціями на підставі первинних документів.

Можливість встановлення періоду роботи для обчислення пенсії рішенням суду, в тому числі і в порядку окремого провадження - чинним законодавством України не передбачена.

Вважають, що по даній справі вбачається спір про право, про що ОСОБА_1 сама зазначає в своїй заяві, зарахування періодів роботи, зазначених у трудовій книжці, до загального стажу при призначенні пенсії, що породжує наслідки, передбачені ст. 294 ЦПК України.

Разом з тим, 24.05.2021 року до суду від заявника надійшло заперечення на відзив представника заінтересованої особи, відповідно до якої вважає свої вимоги, викладені у заяві про встановлення факту обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Представник заінтересованої особи - Дружиніна Ю.Ю. в судовому засіданні просить залишити заяву ОСОБА_1 без розгляду.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечувала проти відзиву представника заінтересованої особи на її заяву та просить відмовити в її задоволенні.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заяву заявника у даній справі слід залишити без розгляду за наступних підстав.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Судом встановлено, що заявник в своїй заяві просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: вважати період з 01.07.1992 року по 18.06.1999 року періодом працевлаштування ОСОБА_1 у фірмі «Лотос». Тобто по даній справі вбачається спір про право, що породжує наслідки, передбачені ст. 294 ЦПК України.

Справи про встановлення факту трудових відносин судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Постановою Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що має юридичне значення» зазначено, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

1.Факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

2.Встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

3.Заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

4.Чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Заявник не дотримується двох пунктів, зазначених даною постановою Пленуму ВСУ.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України інші органи державної влади, в т.ч. судові, не можуть перебирати на себе повноваження та здійснювати функції державних органів. Верховний Суд України у ряді судових рішень неодноразово вказував на те, що суди не вправі підміняти собою органи державної влади з питань їх компетенції.

Частиною 1 ст.4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою - четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.6 ст.294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Враховуючи, що із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, і розгляд справи повинен відбувається в порядку адміністративного судочинства, а не в порядку цивільного судочинства, суд дійшов до законного та обґрунтованого висновку про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст.4, 19, 258, 260, 294, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника заінтересованої особи - задовольнити.

Цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області «про встановлення факту, що має юридичне значення» - залишити без розгляду.

Відповідно до ч.6 ст.294 ЦПК України, роз`яснити заявникові, що він має право подати позов на загальних підставах.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш