Справа № 536/93/21
Провадження № 2/536/427/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021 року Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі: головуючої судді Даніліної Ж.О., за участю секретаря Таран І. О, позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та звільнення від заборгованості по сплаті аліментів,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, згідно якого просить суд ухвалити рішення, яким припинити стягнення аліментів з позивача на користь ОСОБА_2 на підставі судового наказу №536/1047/20, виданого 21.09.2020 Кременчуцьким районним судом Полтавської області у розмірі ј частини усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно до її повноліття та звільнити ОСОБА_1 від заборгованості зі сплати аліментів за вказаним судовим наказом, яка виникла з 04.12.2020 по день набрання рішенням законної сили.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 21.12.2015, розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Вказаним рішенням суду було визначено місце проживання їх дітей, а саме неповнолітня донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає з ОСОБА_1 , а малолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з матір`ю ОСОБА_2 .

Однак, з 04.12.2020 молодша дочка ОСОБА_5 , з її власної ініціативи, проживає з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , і з того часу перебуває на його утриманні.

Позивач зазначає, що вказані обставини підтверджуються актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 05.01.2021, складеного комісією у складі депутата Кам`янопотіковської сільської ради Галінського В. О. та сусідів ОСОБА_6 і ОСОБА_7 .

Оскільки, розмір заборгованості зі сплати аліментів існує з того часу, коли молодша донька почала проживати разом з батьком, позивач просить припинити стягнення з нього аліментів та звільнити від сплати заборгованості по аліментам за період з 04.12.2020 року по день набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 зменшив позовні вимоги, оскільки молодша дочка ОСОБА_3 з 04.03.2021, з власної ініціативи, повернулася жити до матері, а тому просить суд звільнити його від сплати аліментів за період з 04.12.2020 по 04.03.2021, коли дочка проживала разом з ним.

Відповідач ОСОБА_2 в ході розгляду справи проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечувала, в судове засідання, призначене на 26 травня 2021 року не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала, проти задоволення позову не заперечує.

Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із статтею 12 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом установлено, що рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 21 грудня 2015 року у справі №536/2452/15 розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 21 лютого 1998 року в Білецьківській сільській раді Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис №04. Місце проживання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначено з ОСОБА_1 . Місце проживання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначено з ОСОБА_2

Кременчуцьким районним судом Полтавської області видано судовий наказ від 21.09.2020 у справі №536/1047/20, яким стягнуто аліменти з ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 11 серпня 2020 року до повноліття дитини.

На підставі вказаного судового наказу головним державним виконавцем Кременчуцького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Малінніковим М. В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 08.10.2020 ВП №63237388.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ВП №63237388 станом на 12.01.2021 у позивача виникла заборгованість в загальній сумі 2 357,36 грн.

Крім того, позивач надав до суду розрахунок заборгованості зі сплати аліментів ВП №63237388 станом на 06.05.2021 згідно якого сукупний розмір заборгованості становить 16 177,36 грн.

Факт проживання дочки ОСОБА_3 разом з батьком ОСОБА_1 з 04 грудня 2020 року по теперішній час за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов проживання, виданим 05.01.2021 Кам`янопотоківською сільською радою, складеним комісією у складі депутата Галінського В. О., сусідів, що проживають поряд з громадянином ОСОБА_1 , а саме: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Під час судового розгляду справи, установлено, що молодша дочка ОСОБА_3 з грудня 2020 року проживала разом з батьком ОСОБА_1 , проте з березня 2021 року повернулася жити до матері ОСОБА_2 .

Оскільки молодша дочка ОСОБА_3 певний період жила з батьком ОСОБА_1 , тому він просить зменшити позовні вимоги та звільнити його від заборгованості зі сплати аліментів у період з 04.12.2020 по 04.03.2021.

Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина.

Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З аналізу вказаних норм Сімейного кодексу України вбачається, що право на отримання аліментів на утримання дитини має той із батьків, з ким проживає дитина.

Частина перша статті 192 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналогічна вимога кореспондується з положеннями статті 273 Сімейного кодексу України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина 3 статті 181 Сімейного кодексу України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 Сімейного кодексу України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а стаття 273 Сімейного кодексу України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 Сімейного кодексу України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями статті 273 Сімейного кодексу України має на меті скасування їх присудження.

З аналізу вказаних статей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів ? матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється.

Вирішуючи спір в частині звільнення позивача від заборгованості по аліментам, суд виходить з положень частини 2 статті 197 Сімейного кодексу Українипро те, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Положеннями частини 2 статті 188 Сімейного кодексу України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.

Згідно з частиною 4 статті 273 Цивільного процесуального кодексу України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Факт зміни місця проживання дитини від одного з батьків до іншого, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку позивача на користь відповідача.

Обставиною, що має істотне значення у такому випадку слід вважати зміну ОСОБА_3 місця проживання, оскільки з настанням цієї обставини ОСОБА_1 , як батько, безпосередньо утримував її.

За змістом статей 180, 182 Сімейного кодексу України право на одержання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

За таких обставин, з урахуванням зменшення позовних вимог, наявні законні підстави для звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментам на утримання дочки, що утворилась за період 04.12.2020 року по 04.03.2021 року.

На підставі положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 908, 00 грн.

Керуючись статтями 4, 12, 263-265, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від заборгованості по сплаті аліментів? задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від заборгованості по аліментам, які стягуються з нього на підставі рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 21 грудня 2015 року у справі №536/2452/15 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 04 грудня 2020 року по 04 березня 2021 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Кременчуцький районний суд Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий 25 жовтня 1999 року Кременчуцьким РВ УМВС України в Полтавській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване у встановленому порядку місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий 04 березня 1999 року Кременчуцьким РВ УМВС України в Полтавській області, зареєстроване у встановленому порядку місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 26 травня 2021 року.

Суддя Ж. О. Даніліна

СуддяЖ. О. Даніліна