Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.05.2021 Справа №607/20952/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Грицай К.М.,

за участю секретаря с/з Стус К.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказують на наступні обставини. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1 не може оформити право власності на спадкове майно у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа про належність цього майна спадкодавцям. З врахуванням наведеного, просить суд позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою від 22 грудня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечив.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

25 травня 1968 року ОСОБА_5 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно празвище « ОСОБА_1 ».

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 , про що Стегниківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 06 вересня 1997 року видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 .

За життя ОСОБА_7 склала заповіт.

Згідно заповіту, складеного ОСОБА_7 08 серпня 1997 року, на випадок своєї смерті остання заповіла право на земельну частку в розмірі 3,92 га, що знаходиться в КСП Стегниківці, сертифікат ТР № 003009, ОСОБА_1 .

16 жовтня 2020 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1684/02-31 відповідно до якої вирішено відмовити ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 , після смерті матері - ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказаний житловий будинок.

Батько позивача ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Стегниківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 10 лютого 2003 року видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 .

За життя ОСОБА_3 заповіту не складав.

20 жовтня 2020 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1683/02-31 відповідно до якої вирішено відмовити ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 , після смерті батька - ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказаний житловий будинок.

Згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, яке видано 31 липня 1989 року, цілий житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_2 дійсно належить колгоспному двору, що складається з 6-х членів, головою якого ОСОБА_2 на праві особистої власності.

31 серпня 2020 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації видано ОСОБА_1 Технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

По обліку бюро будинковолодіння АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Раніше будинковолодіння рахувалось по АДРЕСА_2 , що підтверджується Інформаційною довідкою про технічний стан нерухомого майна від 31.08.2020 року.

Згідно інформаційної довідки № 1102 від 31.08.2020 року, за матеріалами бюро станом на 01.01.2013 року державна реєстрація права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 в бюро не проведена.

Також, відповідно до інформаційної довідки № 1100 від 31.08.2020 року, за матеріалами бюро станом на 01.01.2013 року житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 зареєстровано за головою колгоспного двору ОСОБА_2 на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого Тернопільською районною радою 31.07.1989 року та записано в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 26.

Як вбачається з інформації про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 361 від 16.10.2018 року, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані наступні особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Відповідно до прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року (пункти 4, 5), Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ст. 563 ЦК УРСР 1963 року, у випадку смерті члена колгоспного двору спадкування в майні двора не відкривається, а спадкується лише особисте майно членів колгоспного двору. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишилося, майно двору спадкується на загальних підставах.

Згідно з п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ст. 120, 123 ЦК України 1963 року, чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті г) пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила ст. 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Зважаючи на те, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , правовідносини щодо спадкування після їх смерті регулюються нормами ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 534 ЦК УРСР 1963 року, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Відповідно до ч. 2 ст. 524ЦК УРСР 1963 року, спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

За нормами ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Згідно із ст. 548-549 ЦК УРСР 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 553 ЦК УРСР 1963 року, спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

Враховуючи те, що ОСОБА_2 , за життя склала заповіт на користь ОСОБА_1 , остання спадщину прийняла, оскільки на момент смерті проживала разом із спадкодавцем, а тому вона успадкувала належну померлій 1/7 частини житлового будинкупо АДРЕСА_1 .

Крім того, враховуючи те, що ОСОБА_3 заповіту щодо належного йому, як члену колгоспного двору, майна - 1/7 частини житлового будинкупо АДРЕСА_1 , не складав, спадщину після його смерті прийняла дочка ОСОБА_1 , оскільки була спадкоємцем першої черги за законом та на момент смерті проживала разом із спадкодавцем, а тому остання успадкувала 1/7 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, визнання позову відповідачем, а також те, що через відсутність державної реєстрації права власності на житловий будинок, позивач не може реалізувати своїх спадкових прав, а тому її право підлягає судовому захисту, а позов до задоволення шляхом визнання за ОСОБА_1 право власності на 1/7 частку будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та визнання за ОСОБА_1 право власності на 1/7 частку будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Керуючись ст. 120, 123, 524, 529, 534, 548, 549, 553 ЦК України 1963 року, ст. 16, 392, ЦК України 2003 року, ст. 10, 12, 13, 81, 82, 200, 259, 263, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/7 частку будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/7 частку будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .

Відповідач: Байковецька сільська рада Тернопільського району Тернопільської області, місцезнаходження: вул. Січових Стрільців, 43, с. Байківці, Тернопільський район, Тернопільська область, .

Повний текст судового рішення складений 13 травня 2021 року.

Головуючий суддяК. М. Грицай