Справа №633/612/20
Номер провадження № 2-о/633/3/21
РІШЕННЯ
іменем України
12 січня 2021року смт. Печеніги
Печенізький районний суд Харківської області у складі:
головуючий - суддя Цимбалістенко О.В.,
при секретарі Панченко О.В.,
заявника ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ).,
за участі представника заявника адвоката Верещака Н.В.,
за участі представника заінтересованої особи- ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Печеніги цивільну справу за заявою ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), заінтересована особа: ГУ ДМС в Харківській області про встановлення факту постійного проживання на території України,-

В С Т А Н О В И В :
Заявник 21.12.2020 року подав до суду вказану вище заяву, в якій просив встановити факт постійного проживання на території України, станом на 24.08.1991 року.
В обґрунтування заяви зазначено, що заявник ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Харкові, що підтверджується свідоцтвом про народження серії № НОМЕР_1 . Заявник разом з батьками постійно мешкали в АДРЕСА_1 . Заявник у 1990 році закінчив середню загальноосвітню школу №150 у м. Харкові та отримав атестат про середню освіту. В подальшому 1 вересня 1990 року вступив на навчання до Харківського авіаційного інституту ім. Жуковського де навчався до 01.12.1991 року, що підтверджується академічною довідкою №067402 в якій вказано, що заявник відрахований з інституту за власним бажанням, наказом від 10.12.1991 року.
Через кризовий стан у суспільному та політичному стані в країні, у 1991 році заявник разом з родиною переїхали жити до Ізраїлю, де в подальшому через тривалий час проживання отримав паспорт громадянина республіки Ізраїль. Таким чином заявник в заяві зазначає, що станом на 24 серпня 1991 року він постійно мешкав на території України.
З моменту виїзду за межі України та посьогоднішній день, заявник зазначає, що будь-яких процесуальних дій, пов`язаних з виходом з громадянства України не вчиняв. Жодного указу Президента України про припинення його громадянства на території України заявнику не видавалось.
Паспорт громадянина України, який він отримував ще за часів СРСР він втратив та саме в ньому були штампи про реєстрацію місяця проживання. Відновити відомості про дати реєстрації самостійно не вдається можливим, оскільки на час коли заявник виписувався взимку 1991 року, прописка громадян здійснювалась через Житлово експлуатаційні контори (ЖЕК) які на часі були ліквідовані, та їх функції передані дільницям КП «Жилкомсервіс» які також з часом втратили ці функції. З 4 квітня 2016 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 №207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» згідно якого, функції реєстрації місця проживання передані територіальним громадам.
Оскільки через давність часу та реформування системи реєстрації місця проживання громадян, заявник не має можливості отримати дублікат документів про його реєстрацію у 1991 році в м. Харкові, зазначені обставини стали підставою для звернення до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) вимоги за заявою про встановлення факту проживання на території України підтримав, надав суду пояснення та просив встановити факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.
Представник заявника адвокат Верещака Н.В. в судовому засіданні просила задовольнити заяву, мотивувавши вимоги обставинами, викладеними в заяві. Просила долучити до матеріалів справи відомості отримані з Шевченківського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Харкова.
Представник заінтересованої особи ГУ ДМС в Харківській області , подала до суду відзив на подану до суду заяву про встановлення факту постійного проживання на території України ОСОБА_4 станом на 24 серпня 1991 року. В судовому засіданні представник заінтересованої особи просила долучити до матеріалів справи копію заяви про видачу паспорту серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проти задоволення даної заяви представник заінтересованої особи не заперечувала. Покладалась на розсуд суду.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , пояснив суду, що заявник ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 є його племінником а батько заявника є рідним братом свідка з родиною якого він постійно спілкувався та у них були добрі родинні відносини. ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив той факт, що заявник народився на території України, постійно мешкав зі своїми батьками у АДРЕСА_2 , до кінця 1991 року, а потім заявник зі своєю родиною виїхав проживати до м. Ізраіль.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , пояснила суду, що заявник ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 є племінником свідка ОСОБА_5 , з родиною якого вони спілкувались до кінця 1991 року.
Вислухавши пояснення заявника та його представника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Згідно ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ст.55Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Як вбачається з копії свідоцтва про народження, серії НОМЕР_3 від 19.02.1974, ОСОБА_2 , народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Харкові. (а. с. 7).
З копії атестату про середню освіту вбачається, що ОСОБА_2 , в 1990 році закінчив середню загальноосвітню школу № 150 у м. Харкові. (а.с.8-9).
З копії академічної довідки №067402 виданої ОСОБА_2 , з якої вбачається що заявник був відрахований з авіаційного інституту ім. Жуковського за власним бажанням , накозом від 10 грудня 1991 року.( а.с.10-11).
Згідно копії посвідчення про зміну ім`я, наданої відповідно з параграфом 17-а Закону про «Ім`я» від 1956 року в управлінні по реєстрації та єміграції населення в м. Тверія з якої вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , змінив 10.05.2010 року прізвище та ім`я на: ОСОБА_7 (а.с.12).
Згідно копії довідки про реєстрацію та єміграції населення в м.Тверія, засвідченим перекладом (перекладеної з мови івріт) печаткою нотаріуса, про те що ОСОБА_1 має паспорт громадянина Ізраїль (а. с. 17).
Згідно копії заяви про видачу паспорту на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з якої вбачається, що заявником 30.10.1990 році було отримано паспорт серії НОМЕР_2 . (а.с.45).
У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року чи 13.11.1991 року.
Відповідно до п. 8 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.
У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.
Отже, факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає право на отримання паспорта громадянина України.
Представлені до суду документи належним чином підтверджують той факт, що заявник ОСОБА_2 народився на території України у 1973 році, що підтверджується завіреною копією свідоцтва про народження, атестатом про середню освіту, академічною довідкою з авіаційного інституту ім. Жуковського, з якої вбачається що заявник відрахований з інституту за власним бажанням, наказом від 10 грудня 1991 року, копією відповіді на адвокатський запит з ТВО військового комісара Шевченківського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Харкова з якої вбачається що, згідно відомостей про військовий облік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував на військовому обліку призовників у Дзержинському РВК м. Харкова з 16.02.1990 року та був виключений з військового обліку 24.09.1991 року у зв`язку з виїздом до Ізраїлю.
За вищевикладених обставин та з урахуванням досліджених доказів, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог та вважає за можливе встановити юридичний факт постійного проживання заявника на території України станом на 24 серпня 1991 року.
На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 247, 293, 294, 315,319 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Заяву ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) - задовольнити.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , на території України станом на 24 серпня 1991 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складання повного тексту рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Печенізький районний суд Харківської області.
Повний текст рішення складено та підписано 14.01.2021 року.
Сторони:
Заявник: ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса фактичного проживання: 5 км автодороги Печеніги-Лебеже, Печенізька селищна рада, Печенізький район, Харківська область.
Заінтересована особа: ГУ ДМС в Харківській області, юридична адреса: вул. Римарська, 24, м. Харків, 61057.

Суддя О.В.Цимбалістенко