ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1293/21 Справа № 202/4756/15-ц Суддя у 1-й інстанції - Слюсар Л. П. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Лаченкової О.В., Петешенкової М.Ю.,

за участю секретаря - Солодової І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2020 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа з самостійними вимогами - ОСОБА_4 , про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2020 року позовну заяву третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_1 залишено без розгляду, з чим останній не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

ОСОБА_3 відповідно до ст. 360 ЦПК України подав відзив, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін, посилаючись на незаконність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги.

Інші учасники процесу своїм правом щодо подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, з наступних підстав.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що належним чином повідомлений про день та час розгляду справи позивач повторно не з`явився у судове засідання, не надав доказів поважності такої неявки, не надав клопотання про розгляд справи без його участі, а тому суд дійшов висновку, що дану позовну заяву слід залишити без розгляду згідно до вимог ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Однак, виходячи із аналізу вищенаведених норм процесуального права та матеріалів даної справи, колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України передбачає, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Як зазначив суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, ОСОБА_4 в судове засідання, призначене на 11 грудня 2018 року, не з`явився. 31 січня 2019 року подав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з відрядженням, однак в подальшому належних доказів щодо відрядження не надав. В призначене на 26 лютого 2019 року судове засідання подав клопотання про відкладення слухання справи у зв`язку з бажанням скористатися кваліфікованою правовою допомогою та найняти адвоката. В судовому засіданні, яке відбувалося 27 березня 2019 року адвокат ОСОБА_1 Юріна В.О. просила суд відкласти підготовче судове засідання у зв`язку з необхідністю ознайомлення з матеріалами справи, однак в призначене на 17 травня 2019 року підготовче судове засідання ОСОБА_4 та його адвокат не з`явилися, як не з`явилися і в підготовче судове засідання призначене на 26 червня 2019 року. 10 вересня 2019 року ОСОБА_4 подав заяву про відкладення розгляду справи, оскільки він змінив адвоката та 09 вересня 2019 року ним було укладено Договір про надання правової допомоги з адвокатом Захаровою Г.В., якій потрібний час для ознайомлення з матеріалами справи, однак з матеріалами справи адвокат до даного часу не ознайомився. В судове засідання призначене на 16 січня 2020 року ОСОБА_4 та його представник не з`явилися. Заяви про розгляд справи за відсутністю суду не надано.

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції встановив, що третя особа з самостійними вимогами повторно не з`явилася в судове засідання, зловживає своїми правами, тому суд дійшов висновку про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду.

Проте такі висновки суду першої інстанції є передчасними та помилковими, оскільки аналіз змісту ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України свідчить про те, що залишення позовної заяви без розгляду з цієї підстави може мати місце лише в тому випадку, якщо позивач, який був належним чином повідомлений про час слухання справи, повторно не з`явився саме в судове засідання, а не в підготовче засідання.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з протоколів судових засідань, у зв`язку з неявкою ОСОБА_1 підготовчі судові засідання були неодноразово відкладені.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала постановлена без додержання норм процесуального права, зокрема, позов залишено без розгляду у підготовчому засіданні, що суперечить вимогам ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі № 761/8849/19 (провадження № 61-21428св19).

Відповідно до ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, зокрема, є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення судом першої інстанції помилкової ухвали про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду, що в розумінні положень ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2020 року, як такої, що перешкоджає подальшому провадженню по справі та порушує право позивача на захист своїх інтересів в суді.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 379 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2020 року про залишення позовної заяви без розгляду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.В. Лаченкова

М.Ю. Петешенкова