Справа № 152/1432/20
Провадження № 22-ц/801/1079/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Соколовська Т. О.
Доповідач:Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021 рокуСправа № 152/1432/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивіль-них справах:

судді-доповідача Денишенко Т. О.,

суддів Голоти Л. О., Рибчинського В. П.,

за участі секретаря судового засідання Лучицького А. О., розглянувши за пра-вилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, в залі судових за-сідань апеляційного суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка

продовжує навчання,

за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рі-шення Шаргородського районного суду Вінницької області від 24 березня 2021 року, ухвалене в приміщенні суду в м. Шаргороді Внницької області за голову-вання судді Соколовської Т. О., проголошене 24 березня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

21 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулася у Шаргородський районний суд Вінницької області з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання. Позов мотивований наступним. У сторін у справі є донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 -ня. Сім`я розпалася, відповідач проживає в м. Кодима Одеської області. До пов-ноліття доньки за рішенням Шаргородського районного суду Вінницької облас-ті від 16 вересня 2009 року з відповідача стягувалися аліменти на утримання дитини упродовж 11 років у розмірі 210,00 гривень щомісячно. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 виповнилося 18 років, вона продовжує навчання за денною формою у Барському гуманітарно-педагогічному коледжі імені Михайла Грушевського. Термін навчання передбачений до 30 червня 2021 року. Донька потребує мате-ріального утримання. ОСОБА_2 працевлаштований, отримує регулярну за-робітну плату, має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини на пе-ріод її навчання у розмірі 1/4 частини від свого окладу, зарплати, доходу. ОСОБА_1 просила суд позов задоволити.

Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 24 берез-ня 2021 року позов задоволений частково. З ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуті аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частки від усіх видів його доходу, почина-ючи з 21 грудня 2020 року і до 30 червня 2021 року. У разі припинення навчан-ня ОСОБА_6 стягнення аліментів припиняється. В решті позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 до державного бюджету судовий збір в сумі 908,00 гривень. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Не погоджуючись з ухваленим 24 березня 2021 року рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_2 оскаржує його в апеляційному порядку, про-сить дане рішення скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Скаржник вважає оскаржуване судове рішення таким, що не відповідає нормам процесуального права, фактичним обставинам справи. Позивачкою, за твердженням скаржника, у цій справі не надано жодних доказів про потребу доньки у матеріальній допомозі. Крім цього скаржник стверджує про таке своє майнове становище, яке не дає можливості сплачувати аліменти.

12 травня 2021 року до апеляційного суду надійшов відзив позивачки ОСОБА_1 на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , де вона з посиланням на норми статті 199 СК України наголошує на обов`язку батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідач до 18 років доньки виплачував аліменти на її утримання у розмірі 210,00 гривень щомісячно і вважав таку су-му достатньою для гармонійного розвитку дитини. Подаючи апеляційну скаргу, відповідач діє таким же чином. У задоволенні скарги ОСОБА_2 належить відмовити з огляду на вимоги закону, норми моралі та справедливості. Відпові-дач працевлаштований, згідно його декларації про доходи останні є достатньо високими. На утриманні ОСОБА_2 знаходиться неповнолітній син, 2006 року народження. Дружина відповідача теж має доходи, сім`я придбала буди-нок, кожен з подружжя має автомобіль. Викладене свідчить про забезпеченість сім`ї відповідача, він має можливість сплачувати аліменти у розмірі 1/6 частини своїх доходів на утримання доньки на період її навчання і за законом зобов-язаний це робити. Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскар-жуване рішення суду законне, обгрунтоване, ухвалене на підставі перевірених доказів. ОСОБА_1 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, роз-глянути справу без її участі, окільки прибути в суд вона не має можливості.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, ОСОБА_2 , реагуючи на відзив ОСОБА_7 на його апеляційну скаргу, у зверненні до суду, що надійшло 19 трав-ня 2021 року, ще раз підкреслює відсутність доказів потреби доньки у матері-альній допомозі, невизнання ним вимог позивачки, яка не хоче дотримуватися норм законодавства щодо обов`язків батьків утримувати повнолітніх дітей, їх виконання. Він у силу своїх можливостей крім сплати аліментів надає матері-альну допомогу доньці, але суд цього не взяв до уваги. ОСОБА_2 просить розглядати справу в порядку апеляційного провадження без його участі у зв`яз-ку з віддаленістю його місця проживання.

Отже сторони у справі в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, хоча завчасно в установленому порядку повідомлені про місце, день та час роз-гляду справи. Беручи до уваги, що обидва учасники справи просять розглядати її в межах апеляційного провадження без їхньої участі, у відповідності з норма-ми статті 372 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути дану справу по суті апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції у відсутності сто-рін у справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, проа-налізувавши наявні в ній докази в їх сукупності, перевіривши законність, об-ґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів та вимог апе-ляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Згідно норм статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рі-шення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підста-ву своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам, воно є законним, обґрунтованим та справедливим.

Судом встановлено та не оспорюється сторонами у справі, що вони пере-бували у шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася дочка ОСОБА_9 , що підтвер-джується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 02 січня 2003 року виконавчим комітетом Руданської сільської ради Шаргородсь-кого району Вінницької області. Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 13 липня 2004 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягувалися аліменти на утримання доньки ОСОБА_10 у розмірі 1/4 частини усіх його доходів, але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів гро-мадян щомісячно, починаючи з 06 липня 2004 року і до досягнення дитиною повноліття. За позовом ОСОБА_2 рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 16 вересня 2009 року раніше визначений розмір аліментів на утримання дитини зменшений до 210, 00 гривень щомісячно. Згід-но розрахунку Кодимського РВ ДВС Південного міжрегіонального управління юстиції ( м. Одеса ) ГТУЮ від 16 листопада 2020 року № 42-10915 станом на жовтень 2020 року ОСОБА_2 має заборгованість по сплаті аліменті у розмірі 21479,15 гривень.

У даний час донька сторін у справі досягла повноліття, навчається у Кому-нальному закладі вищої освіти «Барський гуманітарно-педагогічний коледж імені Михайла Грушевського» за денною формою навчання. Терміном закін-чення навчання є 30 червня 2021 року. Дівчина відповідно до довідки Рудансь-кої сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 01 грудня 2020 року № 1236 зареєстрована і проживає в АДРЕСА_1 , перебуває на утриманні матері ОСОБА_1 .

У другому шлюбі відповідач ОСОБА_2 має сина, ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Суд першої інстанції підкреслив, що оскільки ОСОБА_11 навчається на денній формі, то вона позбавлена можливості заробляти кошти на власне утри-мання, перебуває на утриманні матері. ОСОБА_2 належної матеріальної до-помоги на утримання доньки, яка продовжує навчання, не надає, сплачуючи певні кошти, він таким чином погашає утворену і наявну заборгованість з алі-ментів за період неповноліття дитини.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_1 та стягуючи на її користь з бать-ка дитини аліменти на період до ІНФОРМАЦІЯ_4 поки донька закінчить навчання у розмірі 1/6 частини усіх його доходів, суд першої інстанції, керу-ючись нормами статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, статей 6, 141, 150, 182, 198 - 200 СК України, беручи до уваги роз`яснення пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнен-ня аліментів», сталу практику Європейського суду з прав людини, дійшов вис-новку, що право повнолітньої ОСОБА_6 , яка продовжує навчання, на мате-ріальне утримання батьком порушене і підлягає судовому захисту. Суд критич-но оцінив позицію відповідача щодо відсутності потреби доньки в матеріаль-ній допомозі у зв`язку з дистанційним навчанням, його скрутного матеріаль-ного становища. Останнє спростовується доказами, що наявні у справі. Суд першої інстанції ухвалив вірне, об`єктивне, виключно аргументоване та спра-ведливе рішення, захистивши інтереси дитини сторін у справі, яка здобуває освіту, що в подальшому забезпечить можливість молодій людині власне утри-мання.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, викладеними у рішенні від 24 березня 2021 року, як правильними, та-кими, що грунтуються на доказах, представлених сторонами на доведення кож-ним свого інтересу у справі. Позов ОСОБА_1 дійсно слід визнати доведеним та обгрунтованим, заявленим у найвищих інтересах дитини сторін у справі.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основопо-ложних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основополож-них свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Кон-венції», яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або від-сутність обставин ( фактів ), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків ( стаття 76 ЦПК України ).

З фактичних обставин справи, досліджених як судом першої так й апеляцій-ної інстанцій, однозначно не слідує висновок щодо неспроможності ОСОБА_2 надавати доньці матеріальну допомогу на період її навчання. Доводи апе-ляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, вони практично зводяться виключно до переоцінки висновків суду з метою забезпечення свого інтересу та припинення стягнення коштів на утримання дитини.

Керуючись приписами частини десятої статті 84 ЦПК України, зважаючи на значення наявних у матеріалах справи доказів, необхідно зробити висновок про недоведеність позиції ОСОБА_2 , який дійсно є працевлаштованою особою, його доходів безперечно вистачатиме на утримання двох дітей, тим більше, що сума аліментів на утримання доньки визначена у розмірі 1/6 частини його дохо-дів на строк лише до 30 червня 2021 року.

Доводи апеляційної скарги не можна визнати такими, що заслуговують на увагу, вони не є достатніми для задоволення її вимог і скасування законного та справедливого рішення суду першої інстанції. Колегія суддів апеляційного суду не знаходить законних підстав для надання будь-яких преференцій скаржнику у доведеності його позиції щодо безпідставності заявлених до нього позовних ви-мог ОСОБА_1 , а також помилковості, необгрунтованості оскаржуваного ним рішення суду першої інстанції.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті об-ставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та ін-шими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно частини першої статті 77, частини другої статті 78, статті 79, частини першої статті 80 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути під-тверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встано-вити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності да-ють змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з частиною першою статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстан-ції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та пере-віряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах дово-дів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 374, статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись нормами статей 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 24 березня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_12 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, од-нак вона може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду про-тягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 26 травня 2021 року.

Суддя-доповідач Т. О. Денишенко

Судді Л. О. Голота

В. П. Рибчинський