КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 362/562/19
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/6769/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Коцюрби О.П., Білич І.М.,

за участю секретаря судового засідання Верес Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Івасюк Ірини Юріївни в інтересах ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «Голос.Юа» на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 лютого 2021 року у складі судді Марчука О.Л.,

у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Голос.Юа», ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Золота середина», ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування інформації та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

У січні 2019 року ТОВ «Голос.Юа», ОСОБА_1 звернулися у суд із позовною заявою до ТОВ «Золота середина», ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування інформації та зобов`язання вчинити дії.

Позов обґрунтовано тим, що на сайті Інтернет видання "Обозреватель", що належить ТОВ "Золота середина" і на сторінці ОСОБА_2 в Facebook було розміщено статтю під назвою " ІНФОРМАЦІЯ_1 " наступного змісту:

ІНФОРМАЦІЯ_2 " распространяет про меня грязные фейки за деньги российского олигарха и афериста ОСОБА_7 (он же - ОСОБА_7). "Пятой колонне" ведь неважно, кому продаваться.

Как я выяснил, этим "сливным бачком" владеет жена предателя Украины ОСОБА_5 - ОСОБА_6. Давно известно, что эта семейка зависит от москвы. Да и ОСОБА_7 СМИ подозревают в связях с ФСБ.

Вообще, интересная ситуация получается. Коммунистическую партию и идеологию в Украине запретили. А вот фейкомет коммунистов спокойно себе работает.

Я такой несправедливости не потерплю. Они заплатят за каждую строчку вранья, написанную обо мне. И за каждую строчку, которая навредила моей стране.

А вы как считаете, нужно закрывать издания "пятой колонны"? Пошел в суд.

Посилаючись на те, що поширена у вказаній статті інформація, не відповідає дійсності, принижує ділову репутацію ТОВ «Голос.Юа» та порочить честь і гідність ОСОБА_1 , позивачі просять:

1) визнати недостовірною інформацію, поширену на сайті ІНФОРМАЦІЯ_3 та на сторінці Facebook ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_4 у статті під назвою " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", такого змісту:

- Издание коммунистов "голос.юа" распространяет про меня грязные фейки за деньги российского олигарха и афериста ОСОБА_7 (он же - ОСОБА_7). "Пятой колонне" ведь неважно, кому продаваться.

- "…Давно известно, что эта семейка зависит от москвы."

2) визнати такою, що порушує ділову репутацію ТОВ «Голос.Юа» інформацію, поширену на сайті ІНФОРМАЦІЯ_5 - ІНФОРМАЦІЯ_6 та на сторінці ІНФОРМАЦІЯ_4 у статті під назвою " ІНФОРМАЦІЯ_1 ":

- Издание коммунистов "голос.юа" распространяет про меня грязные фейки за деньги российского олигарха и афериста ОСОБА_7 (он же - ОСОБА_7). "Пятой колонне" ведь неважно, кому продаваться.

Как я выяснил, этим "сливным бачком" владеет жена предателя Украины ОСОБА_5

- ОСОБА_6. Давно известно, что эта семейка зависит от москвы.

… А вот фейкомет коммунистов спокойно себе работает.

3) визнати такою, що принижує честь, гідність ОСОБА_1 , інформацію, поширену на сайті ІНФОРМАЦІЯ_3 та на сторінці Facebook ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_4 у статті під назвою " ІНФОРМАЦІЯ_1 ":

- "Как я выяснил, этим "сливным бачком" владеет жена предателя Украины ОСОБА_5 - ОСОБА_6. Давно известно, что эта семейка зависит от москвы.",

4) зобов`язати ТОВ "Золота Середина" спростувати розповсюджену недостовірну інформацію у спосіб, в який така інформація була поширена, а саме на сайті https://www.obozrevatel.com

5) зобов`язати ОСОБА_2 видалити статтю, розміщену на власній соціальній сторінці у Facebook і спростувати її шляхом поширення такого спростування у такий же спосіб, в який така інформація була поширена.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 лютого 2021 року вимоги ТОВ «Голос.Юа», ОСОБА_1 залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі адвокат Івасюк І.Ю. в інтересах позивачів ОСОБА_1 , ТОВ «Голос.Юа» посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просила рішення суду скасувати, як незаконне та необґрунтоване та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Вказано, що своєю публікацією відповідачі порушили немайнові права позивачів у зв`язку з поширенням недостовірної інформації, яка порочить ділову репутацію ТОВ «Голос.Юа» та принижує честь та гідність ОСОБА_1 .

Зазначено, що поширюючи негативну та недостовірну інформацію про позивачів, відповідачі не зробили належного посилання на те, що інформація ними отримана з офіційних джерел, а тому є достатні підстави стверджувати, що інформація про позивачів є неправдивою, недостовірною та носить негативний характер щодо них.

Крім того, районний суд, не дивлячись на висновок експертизи, ухвалив незаконне рішення та дійшов до необґрунтованого висновку про те, що така інформація не порушує ділову репутацію ТОВ «Голос.Юа» та не принижує честь та гідність ОСОБА_1 , оскільки із загального змісту досліджуваного тексту, його стилістичних особливостей, значень лексичних єдностей, за допомогою яких характеризуються дії ТОВ «Голос.Юа» та особистість ОСОБА_1 , як його керівника, можна стверджувати, що у загальному контексті висловлювань ці словосполучення та фразові єдності мають виражену негативну конотацію, тобто є носіями негативної інформації, а зміст вказаних в цьому пункті фрагментів текстового матеріалу полягає у змалюванні негативного образу ОСОБА_1 , яка будучи керівником засобу масової інформації - ТОВ «Голос.Юа» нехтує нормами журналістської етики, розповсюджує неправдиву («фейкову») інформацію, користуючись при цьому підтримкою Російської Федерації. Звичайно, що такий негативний образ суперечить нормам моралі і поведінки (з урахуванням широкого контексту, а саме суспільно-політичної ситуації в сучасній Україні), а отже є інформацією негативного характеру щодо особи ОСОБА_1 та ТОВ «Голос.Юа».

Враховуючи викладене, просила суд задовольнити апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 просить рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 лютого 2021 року залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Вказано, що інформація, яка була опублікована на сайті Обозреватель та соціальній мережі Фейсбук, жодним чином не порушує прав позивачів.

Зазначено, що особа, яка висловлює не факти, а власні погляди, критичні висловлювання, припущення не може бути зобов`язана доводити їх правдивість, оскільки це є порушенням свободи на власну точку зору, що визначається фундаментальною частиною права, захист якого передбачено ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Колегія суддів, вислухавши пояснення адвоката Івасюк І.Ю. в інтересах позивачів ОСОБА_1 , ТОВ «Голос.юа», яка просила скасувати рішення районного суду та задовольнити її апеляційну скаргу, адвоката Захарову О.М. в інтересах ТОВ «Золота середина» та ОСОБА_2 , яка просила в задоволенні апеляційної скарги відмовити, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як убачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_7 в ТОВ «Золота середина» в мережі Інтернет на веб-сайті Інтернет видання «Обозреватель» за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 розміщено статтю під заголовком " ІНФОРМАЦІЯ_1 " наступного змісту:

Издание коммунистов "голос.юа" распространяет про меня грязные фейки за деньги российского олигарха и афериста ОСОБА_7 (он же - ОСОБА_7). "Пятой колонне" ведь неважно, кому продаваться.

Как я выяснил, этим "сливным бачком" владеет жена предателя Украины ОСОБА_5 - ОСОБА_6. Давно известно, что эта семейка зависит от москвы. Да и ОСОБА_7 СМИ подозревают в связях с ФСБ.

Вообще, интересная ситуация получается. Коммунистическую партию и идеологию в Украине запретили. А вот фейкомет коммунистов спокойно себе работает.

Я такой несправедливости не потерплю. Они заплатят за каждую строчку вранья, написанную обо мне. И за каждую строчку, которая навредила моей стране.

А вы как считаете, нужно закрывать издания "пятой колонны"? Пошел в суд. (т. 1, а.с. 46).

Встановлено із роздруківки з сайту ІНФОРМАЦІЯ_4 на Інтернет-сторінці в соціальній мережі Facebook через особисту сторінку ОСОБА_2 , останній написав: «

Вдруг раздался голос с унитаза. За деньги ОСОБА_7. Издание коммунистов &quot;голос.юа " распространяет про меня грязные фейки за деньги российского олигарха и афериста ОСОБА_7 (он же - ОСОБА_7). "Пятой колонне" ведь неважно, кому продаваться.

Как я выяснил, этим "сливным бачком" владеет жена предателя Украины ОСОБА_5 - ОСОБА_6. Давно известно, что эта семейка зависит от москвы. Да и ОСОБА_7 СМИ подозревают в связях с ФСБ.

Вообще, интересная ситуация получается. Коммунистическую партию и идеологию в Украине запретили. А вот фейкомет коммунистов спокойно себе работает.

Я такой несправедливости не потерплю. Они заплатят за каждую строчку вранья, написанную обо мне. И за каждую строчку, которая навредила моей стране.

А вы как считаете, нужно закрывать издания "пятой колонны"? Пошел в суд.» (т. 1, а.с. 47).

Зі змісту висновку № 14870 лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи від 10 січня 2020 року, за яким текст статті ОСОБА_2 « Вдруг раздался голос с унитаза. За деньги ОСОБА_7» містить висловлювання в яких наявна негативна інформація щодо особи ОСОБА_1 і ТОВ «Голос.Юа» (т. 2, а.с. 63 - 71).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ТОВ «Голос.Юа», ОСОБА_1 , районний суд виходив з його безпідставності та необґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком районного суду, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 32 Конституції України, кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини свобода вираження поглядів є однією з важливих засад демократичного суспільства та однією з базових умов прогресу суспільства в цілому і самореалізації кожної окремої особи. Відповідно до п.2 ст.10 конвенції вона стосується не тільки "інформації" чи "ідей", які сприймаються зі схваленням чи розглядаються як необразливі або нейтральні, але й тих, які можуть ображати, шокувати чи непокоїти. Саме такими є вимоги плюралізму, толерантності та широти поглядів, без яких немає "демократичного суспільства" (рішення у справі "Карпюк та інші проти України" від 6.10.2015).

Отже праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію, а також інформацію, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про інформацію" інформація - це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про інформацію" основними принципами інформаційних відносин є: гарантованість права на інформацію; відкритість, доступність інформації, свобода обміну інформацією; достовірність і повнота інформації; свобода вираження поглядів і переконань; правомірність одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації; захищеність особи від втручання в її особисте та сімейне життя.

Статтею 27 Закону України "Про інформацію" передбачено, що порушення законодавства України про інформацію тягне за собою дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність згідно із законами України.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Автором є особа, від якої пролунали певні висловлювання, зміст яких став підставою для позову про спростування недостовірної інформації. Автор одночасно є і поширювачем інформації. Автор відповідає за зміст повідомленою ним інформації. Поширювачем інформації також може бути особа, із використанням технічних можливостей якої поширена автором інформація набула ще більшого розголосу.

Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, що не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Згідно положень статті 277 ЦК України і статті 12,13 ЦПК України обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Статтею 3 Конституції України передбачено, що честь та гідність визнаються найвищими соціальними цінностями та їх порушення, внаслідок поширення про особу недостовірної інформації, надають особі прав вимагати в судовому порядку спростування цієї інформації та визнання її недостовірною (ст.32 Конституції України, 277 ЦК України).

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п. 15 постанови «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

При цьому, під час вирішення вимог про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування інформації слід враховувати хто поширював інформацію та за яких обставин мало місце поширення інформації.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, необхідним є визначення характеру такої інформації та з`ясування, чи вона є фактичним твердженням чи оціночним судженням.

Згідно частин 1, 2 статті 30 Закону України "Про інформацію" ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов`язок відшкодувати завдану моральну шкоду.

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини у справі "ТОВ "Інститут економічних реформ" проти України" від 02 червня 2016 року зазначено, що суд у своїй практиці розрізняє твердження щодо фактів та оціночні судження. Існування фактів можна довести, тоді як правдивість оціночних суджень не піддається доведенню. Вимогу довести правдивість оціночних суджень неможливо виконати і вона порушує свободу вираження поглядів як таку, що є фундаментальною частиною права, що охороняється статтею 10 Конвенції (рішення у справі "Лінгенс проти Австрії", п.46). Однак навіть у разі, якщо висловлення є оціночним судженням, пропорційність втручання може залежати від того, чи існує достатнє "фактологічне підґрунтя" для оспорюваного висловлювання, в іншому випадку воно буде надмірним (рішення у справі "Ліндон, Очаковський-Лоран та Жулі проти Франції", п.55). Щоб розрізнити твердження щодо фактів та оціночні судження необхідно враховувати обставини справи та загальний тон висловлювань (рішення у справі "Бразільє проти Франції", заява № 71343/01, п.37, від 11 квітня 2006 року), оскільки судження з питань, які становлять суспільний інтерес, можуть на цій підставі становити оціночні судження, а не твердження щодо фактів (рішення "Патурель проти Франції", заява № 54968/00, п.37, від 22 грудня 2005 року).

Колегія суддів, враховуючи викладене, а також обставини справи, вважає правильними висновки районного суду про відсутність підстав до задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги щодо доведеності вимог позову, ретельно досліджувалися судом першої інстанції, зміст статті « Вдруг раздался голос с унитаза. За деньги ОСОБА_7 » піддано належному аналізу згідно з обособленими висловлюваннями за кожним із них, вони отримали належну оцінку у рішенні й обґрунтовано визнані безпідставними.

Факт поширення відповідачами в мережі Інтернет на веб-сайті Інтернет видання «Обозреватель» і у Facebook вказаної вище статті матеріалами справи доведено.

Колегія суддів погоджується з висновками районного суду про те, що поширена у мережі Інтернет оспорювана інформація щодо висловів: Давно известно, что эта семейка зависит от москвы. Да и ОСОБА_7 СМИ подозревают в связях с ФСБ» не стосується відповідачів, остільки носить неконкретний характер.

Висловлювання: «Вообще, интересная ситуация получается. Коммунистическую партию и идеологию в Украине запретили», відповідає дійсності.

Висловлювання : «Издание коммунистов "голос.юа" распространяет про меня грязные фейки за деньги российского олигарха и афериста ОСОБА_7 (он же - ОСОБА_7). "Пятой колонне" ведь неважно, кому продаваться», не містить тверджень про фінансування ТОВ «Голос.Юа» конкретними особами чи державою.

Висловлювання : «Как я выяснил, этим "сливным бачком" владеет жена - ОСОБА_6», відповідає дійсності, остільки відповідно до матеріалів, власником ТОВ «Голос .Ю.а» є ОСОБА_1 .

Колегія суддів погоджується з висновками районного суду про те, що інші висловлювання чи їх частина містить оціночні судження, які не підлягають спростуванню в порядку ст. 277 ЦК України.

Свобода вираження поглядів являє собою одну з важливих засад демократичного суспільства та одну з базових умов його прогресу та самореалізації кожного. Предмет пункту другого статті 10 застосовується не тільки до «інформації» чи «ідей», які були отримані зі згоди чи розглядаються як необразливі чи як малозначущі, але й до тих, які можуть ображати, шокувати чи непокоїти. Такими є вимоги плюралізму, толерантності та відкритості думок, без чого неможливе «демократичне суспільство». Як передбачено в статті 10, ця свобода має винятки, які, проте, повинні чітко тлумачитись, та потреба в таких обмеженнях має бути переконливо встановлена (sf., Jersild v. рішення від 23.09.1994, Series A по. 298, р. 23. п. 31; Janowski v. Poland, № 25716/94 n. 30; Nilsen and Johnsen v. Norway, № 23118/93; Fuentes Bobo v. Spain, № 39293/98, від 29.02.2000).

Окрім цього, колегія суддів враховує і ту обставину, що наслідком спірної публікації була стаття видання «Голос Юа», у якій було оприлюднено відомості про те, що ОСОБА_2 планує створити партію «Регіони вперед» й взяти участь у виборах, а також поширена інша недостовірна інформація.

Відповідно до рішення Києво-Святошинського районного суду Київської обл.. від 11.09.2019року встановлено факт недостовірності оприлюдненої виданням Голос Юа інформації.

Як свідчать матеріали справи, саме викладена у статті інформація стала підставою критичних висловлювань, опублікованих ОСОБА_2 у мережі Інтернет.

Отже, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції у тому, що докази надані позивачами не встановлюють факту недостовірності поширеної інформації, а також те, що дана інформація порушує ділову репутацію ТОВ «Голос.Юа» і принижує честь, гідність ОСОБА_1 .

Тому, доводи апеляційної скарги не наводять жодних аргументів та не дають жодного доказу на підтвердження того, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим та безпідставним.

Згідно з частиною першою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Належних та допустимих доказів на спростування зазначеного позивачем у розпорядження судів надано не було.

Загалом доводи апеляційної скарги позивача були предметом розгляду суду першої інстанції та зводяться до переоцінки доказів, а також до власного тлумачення норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, та норм процесуального права.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, суд повинен всебічно і повно з`ясувати усі обставини, що складають предмет доказування, дослідити кожен доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості, окремо та всі докази у їх сукупності у порядку, передбаченому законом, що достеменно відображено у рішенні суду, яке оскаржується стороною відповідача. Відхилення того чи іншого доказу, перевагу одного доказу над іншим має бути мотивованим.

Жодних доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції матеріали справи не містять.

Суд у своєму рішенні навів достатні мотиви з яких не прийняв до уваги доводи позивача щодо наявності підстав для задоволення позову, дав вірну оцінку запереченням відповідача щодо наявності підстав для відмови у задоволенні позову. Інші доводи апеляційної скарги, які зводяться до неналежної оцінки зібраних у справі доказів та необхідності у задоволенні позову, також не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваного судового рішення, такі доводи є безпідставними та такими, що не можуть вплинути на правильність висновків суду по суті спору.

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції з мотивів, викладених у апеляційній скарзі, відсутні, а отже, слід відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Івасюк Ірини Юріївни в інтересах позивачів ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «Голос.Юа» залишити без задоволення.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 26 травня 2021 року.

Суддя-доповідач:

Судді: