Справа № 487/5456/20
Провадження № 2/487/593/21
РІШЕННЯ

Іменем України

30.04.2021 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Кузьменка В.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Рафальської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ ФК "ІНВЕСТ ХАУС", тертя особа приватний нотаріус Івано - Франківської міського нотаріального округу Личук Т.В. про визнання виконавчого напису нотаріуса від 19.05.2020 року таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

22.09.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 до ТОВ ФК "ІНВЕСТ ХАУС", тертя особа приватний нотаріус Івано - Франківської міського нотаріального округу Личук Т.В., в якій просив визнати виконавчий напис №1180 постановлений 19.05.2020 року приватним нотаріусом Івано - Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. про стягненя заборгованості з ОСОБА_1 згідно кредитного договору №03/1/338/06-Z від 06.10.06 таким, що не підлягає виконанню. Стягнути з ТОВ ФК "ІНВЕСТ ХАУС" на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 630 гривень. Стягнути з ТОВ ФК "ІНВЕСТ ХАУС" на користь ОСОБА_1 затрати на правову допомогу в сумі 7000 гривень.

Ухвалою суду від 28.09.2020 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 03.12.2021року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Суд, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов наступних висновків.

06.10.2006 року був укладений кредитний договір за №03/1/338/06-Z між ОСОБА_1 та Відкритим акціонерним товариством "Кредитпромбанк", за яким ОСОБА_1 одержав кредит у розмірі 9000,00 доларів США з кінцевим терміном повернення строком по 05.10.2011 року включно.

Судом встановлено, що 19.05.2020 року приватним нотаріусом Івано Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. було вчинено виконавчий напис, у зв`язку із заборгованістю ОСОБА_1 за кредитним договором №03/1/338/06- Z від 06.10.2006 року на користь ТОВ "ФК"ІНВЕСТ ХАУС" в сумі 157377,13 гривні.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5.

Відповідно до п. 2 Переліку документів для одержання виконавчого напису, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису за кредитним договором додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.

П. 3.5 Глави 16 Порядку визначено, що при вчиненні виконавчого напису, нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Розрахунок боргу, здійснений банком щодо наявності грошового зобов`язання позивача по кредиту та процентах, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника.

У даному випадку не можна говорити про безспірність стягнення на користь ТОВ "ФК"ІНВЕСТ ХАУС" із позивача грошової суми, адже наведена у виконавчому написі нотаріуса грошова сума кредитної заборгованості утворилася поза межами строку позовної давності.

Таким чином, документи, що подані нотаріусу не можливо вважати безспірними.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Таким чином, нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було з`ясовано чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат».

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтованими та доведеними, такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат та професійну правничу допомогу, суд приходить до наступного.

Відповідно до частин 1-6 ст. 137 ЦПК України - витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат : 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються - згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат - учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Позивачем дотримано вимоги ч. 4 ст. 137 ЦПК України надано квитанцію до прибуткового касового ордеру № 142 від 22.07.2020 р. про сплату за договором надання правничої допомоги - 7000 грн.;

Таким чином, враховуючи обсяг виконаних адвокатом робіт по наданню позивачу правничої допомоги, складність справи; час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); ціну позову та значення справи для сторони, суд вважає, що на користь позивача з відповідача необхідно стягнути витрати на правничу допомогу в загальній сумі 7000 гривень.

Розподіляючи судові витрати по сплаті судового збору, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог позивача, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Керуючись ст. ст. 223, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ ФК "ІНВЕСТ ХАУС", тертя особа приватний нотаріус Івано - Франківської міського нотаріального округу Личук Т.В. про визнання виконавчого напису нотаріуса від 19.05.2020 року таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №1180 постановлений 19.05.2020 року приватним нотаріусом Івано - франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 згідно кредитного договору №03/1/338/06-Z від 06.10.2006 року таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з відповідача ТОВ "ФК"ІНВЕСТ ХАУС" на користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючої за адресою АДРЕСА_2 , суму судових витрат - 420,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Згідно з п.п.15.5 п.15 ч.1 перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається учасниками справи до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва.

Суддя В.В. Кузьменко