Справа №345/1410/21
Провадження № 2-о/345/36/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.05.2021 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючої судді Кулаєць Б.О.,

за участю секретаря судового засідання Заткальницької Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі судових засідань м. Калуш цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції заявника та заінтересованої особи:

заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання на час відкриття спадщини із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та встановити факт постійного проживання на час відкриття спадщини із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , в с. Монастирець Жидачівського району Львівської області.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_5 померла її бабуся ОСОБА_3 . Реєстрація смерті відбулася виконавчим комітетом Монастирецької сільської ради Жидачівського району Львівської області, про що 07.03.2008 складено відповідний актовий запис № 8. Свідченням даного факту слугує свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 , яке видано повторно Калуським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Івано-Франківськ) від ІНФОРМАЦІЯ_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_7 померла рідна сестра бабусі заявниці ОСОБА_4 . Реєстрація смерті відбулася Монастирецькою сільською радою Жидачівського району Львівської області, про що в Книзі реєстрації смерті 25.12.2009 зроблено відповідний актовий запис за № 35 та видано свідоцтво про смерть серія НОМЕР_2 .

На час смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були постійно зареєстровані і проживали в селі Монастирець Жидачівського району Львівської області. Спадщина, що відкрилася після смерті спадкодавців, складається з сертифікату на право приватної власності на землю в розмірі 0,88 га серія ЛВ № 11260 (068654), який видано ОСОБА_3 31.05.1997, та сертифікату на право приватної власності на землю в розмірі 0,93 га серія ЛВ № 11253(068647), який видано ОСОБА_4 . За життя спадкодавці заповіту не залишали та станом на теперішній час заявниця є єдиним спадкоємцем після їх смерті, оскільки ОСОБА_4 протягом свого життя не перебувала у шлюбі і дітей не мала, бабуся ОСОБА_3 мала від спільного шлюбу доньку, маму заявниці, ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , а рідний брат заявниці ОСОБА_2 на спадкове майно не претендує.

Приватним нотаріусом Жидачівського районного нотаріального округу заявниці було видано два листи відмови у реєстрації спадкових справ після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у зв`язку з пропуском заявницею строків для прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду з позовом про встановлення факту постійного проживання із спадкодацями на час відкриття спадщини. Незважаючи на відсутність реєстрації із спадкодавцями, заявниця змушена була переїхати до села Монастирець та проживала разом із спадкодавцями, оскільки вони були людьми похилого віку і потребували постійного догляду, а родичів, які б змогли належно здійснювати догляд у селі, не залишилось.

Представник заявниці адвокат Гиваль В.П у судовому засіданні вимоги заяви підтримав та просив її задовольнити повністю з підстав, викладених в ній, надав пояснення аналогічні викладеному обґрунтуванню заяви та вказав, що заявниця на час смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 постійно проживала разом з ними однією сім`єю у їх будинку в с. Монастирець Жидачівського району Львівської області, таким чином фактично прийняла спадщину. Заінтересована особа спадщину у встановлений строк не прийняв та не має наміру приймати.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судовому засіданні вимоги заяви визнав повністю, не заперечував проти її задоволення. Підтвердив той факт, що дійсно його сестра, заявник по справі- ОСОБА_1 , на час смерті спадкодавців ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживала разом із ними без місця реєстрації. Він на спадкове майно померлих не претендує. Чоловік ОСОБА_3 зник безвісти багато років тому.

Свідок ОСОБА_6 суду показала, що вона проживає в с. Монастирець. Заявниця ОСОБА_1 та її брат ОСОБА_2 нароилися та багато років проживали в цьому ж селі. Згодом вони переїхали. Однак, коли бабця сторін ОСОБА_3 та тітка ОСОБА_4 досягли похилого віку та потребували догляду і допомоги, ОСОБА_1 переїхала до них та проживала біля своєї бабусі ОСОБА_3 та тітки ОСОБА_4 по день їх смерті. Вона займалася господарством, прала, готувала їжу, доглядала жінок, лікувала їх. Вони спільно жили як одна сім`я, любили одна одну. Коли вони померли, то вона здійснила обряд їх поховання.

Свідок ОСОБА_7 суду показав, що він живе в тому ж селі Монастирець, де жили ОСОБА_3 та її сестра ОСОБА_4 . Заявниця внучка ОСОБА_3 та внучата племінниця ОСОБА_4 останнім часом жила біля них, опікувалась ними, оскільки вони були людьми похилого віку та потребували її допомоги. До початку 2000-х років заявниця та її брат постійно проживали в с. Монастирець від народження разом з померлими.

Заяви та клопотання заявника та заінтересованої особи, процесуальні дії у справі:

ухвалою суду від 06.04.2021 відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами окремого провадження з викликом сторін.

Фактичні обставини, встановлені судом:

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого повторно 27.08.2020 Калуським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), ІНФОРМАЦІЯ_5 померла бабуся заявниці ОСОБА_3 (а.с.11).

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 25.12.2009 Монастирецькою сільською радою Жидачівського району Львівської області, ІНФОРМАЦІЯ_7 померла рідна сестра бабусі заявниці ОСОБА_4 (а.с.13)

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого повторно 27.08.2020 Калуським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), ІНФОРМАЦІЯ_8 померла мама заявниці ОСОБА_5 (а.с.12).

Згідно зі сертифікатом на право приватної власності на землю серія ЛВ № 11260 (068654) від 31.05.1997 ОСОБА_3 передано у приватну власність землю в розмірі 0,88 га. для ведення селянського або колективного господарства, яка розташована в с.Монастирець, а відповідно до сертифікату на право приватної власності на землю серія ЛВ № 11253(068647) від 31.05.1997 ОСОБА_4 передано у приватну власність землю в розмірі 0,93 га, для ведення селянського або колективного господарства, яка розташована в с.Монастирець. Сертифікати на право приватної власності на землю спадкодавці отримали на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА від 30.054.1997 за № 332 (а.с. 24, 25).

31.08.2020 за № 7/02-14 та № 8/02-14 приватним нотарусом Жидачівського районного нотаріального округу заявниці ОСОБА_1 було видано листи - відмови у реєстрації спадкових справ після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у зв`язку з пропуском строків для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися в суд з позовом про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцями (а.с. 14, 15).

Відповідно до довідки, виданої Монастирецькою сільською радою Жидачівського району Львівської області № 459 від 23.06.2020, ОСОБА_3 була постійно зареєстрована та проживала до дня смерті, яка наступила ІНФОРМАЦІЯ_5 , в с. Монастирець Жидачівського району Львівської області. У виконавчому комітеті Монастирецької сільської ради заповіту від ОСОБА_3 не посвідчувалось. Її сестра ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала разом зі своєю сестрою ОСОБА_3 до дня її сестри та її смерті, яка наступила ІНФОРМАЦІЯ_7 . Також разом із ОСОБА_3 в с. Монастирець Жидачівського району Львівської області проживала без реєстрації її внучка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка проживала там до кінця грудня 2009 року (а.с. 16).

Відповідно до довідки, виданої Монастирецькою сільською радою Жидачівського району Львівської області № 460 від 23.06.2020, ОСОБА_4 була постійно зареєстрована та проживала до дня смерті, яка наступила ІНФОРМАЦІЯ_7 , в с. Монастирець Жидачівського району Львівської області. У виконавчому комітеті Монастирецької сільської ради заповіту ОСОБА_4 не посвідчувалось. До дня її смерті і на день її смерті разом із ОСОБА_4 в с. Монастирець Жидачівського раону Львівської області проживала без реєстрації її внучата племінниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка проживала там до кінця грудня 2009 року (а.с.17).

З пояснень свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7 наданих у судовому засіданні, встановлено, що вони є односельчанами померлих жінок. Вони підтвердили, що ОСОБА_1 по 2009 рік проживала разом із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в с. Монастирець Жидачівського району Львівської області без реєстрації.

У зв`язку з тим, що заповіту померлі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не залишили, заявниця бажає успадкувати після їх смерті майно та звернулася до нотаріуса, однак приватний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та рекомендував звернутися в суд з позовом про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцями. Встановлення факту проживання однією сім`єю має для заявниці юридичне значення, оскільки вона зможе реалізувати своє право на прийняття та оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ..

Оцінка суду:

суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, надані заявником на обґрунтування заяви, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, взявши до уваги відсутність заперечень зі сторони заінтересованої особи, вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 16 ЦК України та ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Ч. 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник.

Як вбачається з ч. 2 ст. 3 СК України, особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки - складають сім`ю.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

В судовому засіданні встановлено, що померлі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заповіту не складали, тому після їх смерті спадкування здійснюється за законом.

Отже, встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцями породжує для заявника юридичні наслідки, вона може оформити свої спадкові права. Крім того, встановлення даного факту не пов`язується з наступним вирішенням підвідомчого суду спору про право та чинним законодавством не передбачено порядок іншого (позасудового) його встановлення.

У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 р. роз`яснено, що, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи заявника про те, що вона проживала в с.Монастирець Жидачівського району Львівської областьі спільно із своєю покійною бабусею ОСОБА_9 та її рідною сестрою ОСОБА_4 .

Виходячи з цього, суд вважає за необхідне заяву задовольнити та встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на час відкриття спадщини.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 127, 1264, ЦК України, ст.ст. 2, 4, 13, 76,77, 78, 81, 229, 293, 293, 294, 315, 318 ЦПК України, та керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 273, 319 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Встановити факт постійного місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , на час відкриття спадщини за адресою: с. Монастирець Жидачівського району Львівської області.

Встановити факт постійного місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , на час відкриття спадщини за адресою: с. Монастирець Жидачівського району Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 28.05.2021.

Суддя: