Справа№938/132/21
Провадження № 2/938/88/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2021 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі:

головуючого судді Джуса Р.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Фурманюк В.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача ОСОБА_2

про припинення стягнення аліментів,

за участю:

від позивача: ОСОБА_3

від відповідача: ОСОБА_2 ;

Обставини справи.

ОСОБА_1 звернувся до Верховинського районного суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 06.06.2019.

Ухвалою від 04.03.2021 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначив справу до розгляду в судовому засіданні на 24.03.2021.

В судове засідання 24.03.2021 з`явився позивач. Відповідач в судове засідання не з`явилась, причин неявки не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується наявним у матеріалах справи поштовим повідомленням про вручення.

У зв`язку із неявкою відповідача в судове засідання, розгляд справи було відкладено на

13.04.2021.

29.03.2021 на адресу суду надійшло клопотання позивача в якому він просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, не заперечив проти заочного розгляду справи.

08.04.2021 на адресу суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву. З квитанції долученої до відзиву вбачається, що його копія відзиву надіслана позивачу рекомендованим листом.

В судове засідання 13.04.2021 сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Відповідач причини неявки суду не повідомила.

Зважаючи на наявність відзиву на позовну заяву та відсутність у суду відомостей про те чи позивач отримав такий, а також те, що визначені строки для подачі відповіді на відзив та заперечення на відповідь на відзив не минули, судове засідання було відкладено на 06.05.2021.

В судове засідання 06.05.2021 з`явилися представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 . Представник позивача подав відповідь на відзив. Відповідач в судовому засіданні повідомила про те, що нею не було отримано відповіді на відзив, та заявила клопотання про ознайомлення з відповіддю на відзив. Дане клопотання було задоволено судом. Судове засідання було відкладено на 24.05.2021.

В судове засідання 24.05.2021 з`явився представник позивача та відповідач. Відповідач подали письмові заперечення на відповідь позивача на відзив на позовну заяву.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Правова позиція позивача.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, в позовній заяві позивач посилається на те, що із відповідачем ОСОБА_2 він перебував у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Верховинського районного суду від 26.03.2019 було розірвано. Від спільного подружнього життя у них народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після розірвання їх шлюбу припинення спільного проживання, залишився проживати з матір`ю ОСОБА_2 .

Рішенням Верховинського районного суду від 06.06.2019 з нього на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання їхнього спільного неповнолітнього сина ОСОБА_4 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які підлягають індексації відповідно до закону.

13.02.2021 між ним та відповідачкою було укладено договір про визначення місця проживання дитини, умов утримання та участі батьків у вихованні дитини, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Туманко А.М., відповідно до якого між сторонами досягнуто згоди щодо проживання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 .

Відповідно до п.1.1 вказаного договору сторони, як законні представники малолітнього сина ОСОБА_4 домовились про те, що їхній син перебуватиме на утриманні та буде виховуватисть батьком та проживати з ним за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.1.2 вказаного договору мати дитини має право визначити дні для побачень з сином, який проживає з батьком.

З часу укладення даного договору, син проживає разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, незважаючи на те, що дитина перебуває на його утриманні він продовжує сплачувати аліменти на утримання сина на користь відповідача ОСОБА_2 .

Вважає, що у зв`язку зі змінами обставин, а саме, що на даний час дитина проживає з ним та перебуває на його утриманні наявні підстави для припинення стягнення з нього на користь відповідача аліментів на утримання сина. Просить позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , який являється його батьком пояснив, що дійсно сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та проживали в АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_4 . У 2019 році шлюб було розірвано, а також 06.06.2019 рішенням суду визначено стягувати з ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини у розмірі 1500,00 грн. Під час спілкування сина з відповідачкою він виявив бажання визначити місце проживання дитини з ним за адресою його місця реєстрації, оскільки відповідач не має постійного місця проживання, на що та погодилася, і як результат між ними 13.02.2021 було укладено договір про визначення місця проживання дитини, умов утримання та участі батьків у вихованні дитини. Зазначив, що на даний час, як і на час підписання договору дитина проживала з ним та його дружиною, а Батько дитини - позивач ОСОБА_1 на початку квітня поїхав на роботу за кордон. Мати дитини періодично забирає його до себе, так як і передбачено в договорі від 13.02.2021. Також зазначив, що ОСОБА_1 на даний час у добровільному порядку сплачуються аліменти. Вважає, що у зв`язку з тим, що дитина на даний час проживає з батьком та перебуває на його утриманні стягнення аліментів із ОСОБА_1 є недоцільним, оскільки такі кошти повинні використовуватись виключно на утримання дитини. Просить позовні вимоги задовольнити.

Правова позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву.

Відповідач скористалась своїм правом та подала відзив на позовну заяву в якому вона не визнала позовні вимоги в повному обсязі, вважаючи їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Зокрема, на підтвердження своїх заперечень вона зазначає, що позивач зловживає своїми процесуальними правами, а саме, знаючи достовірно, про місце її фактичного проживання, він не повідомив суд про це, а звернувся із позовом до Верховинського районного суду, а не за місцем проживання малолітньої дитини, намагаючись цим самим позбавити її права на безпосередню участь у судовому процесі. Звертає увагу суду на те, що при винесенні Верховинським районним судом рішення про стягнення з нього аліментів позивач позовні вимоги визнавав та не заперечував проти їх задоволення. Вважає, що позивачем не наведені жодні правові підстави для припинення стягнення аліментів з нього та не додано жодних доказів на обґрунтування позовних вимог, а подання цього позову є підгрунтям для подання у майбутньому позову про стягнення аліментів з неї та позбавлення її батьківських прав. Окрім цього, просить суд звернути увагу на те, що твердження позивача про те, що незважаючи на те, що малолітній ОСОБА_4 проживає з ним, він продовжує сплачувати аліменти згідно з рішенням Верховинського районного суду від 06.06.2019, не відповідають дійсності, так як вона не отримувала виконавчого листа на виконання вказаного рішення суду. Звертає увагу суду на те, що позивач має подвійне громадянство та на даний час перебуває за межами України , а неповнолітній син знаходиться на утриманні його батьків та проживає за іншою адресою, аніж та, що вказана в договорі про визначення місця проживання дитини, умов утримання та участі батьків у вихованні дитини , що свідчить про порушення його умов, а саме п.2.1.1 «Інформувати іншу сторону про місце знаходження дитини, а також забезпечувати можливість спілкування сина з матір`ю по телефону або через інший зв`язок».

В судовому засіданні відповідач позовні вимоги також заперечила, пояснила, що дійсно рішенням Верховинського районного суду було призначено стягнення аліментів з позивача на її користь на утримання дитини, які ним сплачуються у добровільному порядку, так як виконавчого листа вона не отримувала та відповідно не зверталася до виконавчої служби. Однак ці платежі здійснюються нерегулярно, а періодично. Підтвердила те, що дійсно між нею та позивачем 13.02.2021 був укладений договір про визначення місця проживання дитини, умов утримання та участі батьків у вихованні дитини, та такий укладений нею добровільно. Метою цього договору було те, щоб батько більше займався дитиною. Наміру не брати участі у вихованні та утриманні сина у неї не було та не має і на даний час. Вона забирає сина до себе та бере участь в його утриманні. На сьогоднішній день позивач перебуває за кордоном, а тому дитина більше часу проводить з дідусем та бабусею - батьками позивача. На час укладення договору син проживав разом із нею, однак, так як наступним днем після укладення договору був вихідний день, а в такий день син мав бути у батька, то з того часу він залишився проживати у нього. Оплату за відвідування дитячого садка після укладення договору почав нести позивач ОСОБА_1 , однак вона також здійснює оплату за харчування сина в дитячому садочку. На вихідні вона забирає дитину до себе.

Правова позиція позивача викладена у відповіді на відзив.

Позивач скористався своїм процесуальним правом та подав відповідь на відзив на позовну заяву про припинення стягнення аліментів, в якій зазначив, що з відзивом він не згідний у повному обсязі. Вважає, що у ньому йдеться про неіснуючі порушення з його боку, а також робляться надумані та безпредметні висновки, що не базуються на фактах. Так із позовом він звернувся саме до Верховинського районного суду Івано-Франківської області, юрисдикція якого поширюється на територію с. Білоберізка Верховинського району Івано-Франківської області, де офіційно зареєстрована відповідач ОСОБА_2 . Жодних відомостей про зміну місця реєстрації чи тимчасову реєстрацію в м. Чернівці відповідач не надала. Зазначає, що твердження відповідача у відзиві про те, що звертаючись із позовом до Верховинського районного суду, її буде позбавлено безпосередньої участі у судовому процесі є надуманим, оскільки з червня 2020 року по лютий 2021 року відповідач отримувала аліменти та поштові відправлення у відділенні «Укрпошти» в с. Білоберізка Верховинського району Івано-Франківської області. Також вважає, що оскільки на виконання рішення Верховинського районного суду від 06.06.2021 ним у добровільному порядку сплачуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , підстав для примусового стягнення з нього аліментів не має, а звернення із заявою про видачу виконавчого листа є виключно правом особи. Станом на сьогоднішній день, ним у повному обсязі здійснюється утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , а тому вважає що підстав для сплати аліментів на користь відповідачки ОСОБА_2 немає. Звертає увагу суду на те, що у відзиві ОСОБА_2 вказує на те, що ним порушено умови п.2.1.1. договору від 13.02.2021 в частині неінформування іншої сторони про місцезнаходження дитини, а також незабезпечення можливості спілкування з сина з матір`ю по телефону чи через інший зв`язок. Однак таке твердження є надуманим, оскільки ОСОБА_2 впродовж лютого-квітня 2021 безперешкодно спілкується з дитиною, як по телефону, так і особисто, забираючи його на декілька діб. Просить позов задовольнити.

Правова позиція відповідача викладена у запереченні на відповідь на відзив.

18.05.2021 відповідач подала заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, в якому в повному обсязі не погодилася із викладеними у відповіді на відзив доводами позивача. Вважає, що оскільки рішення про стягнення з ОСОБА_1 на її користь аліментів набрало законної сили та не було оскаржено в апеляційному порядку, то це означає, що він із таким рішенням погодився. При цьому, незважаючи на наявність рушення суду, у примусовому порядку вона аліменти з позивача не стягувала, а те що він добровільно надавав кошти, було його волевиявленням, як батька до матері дитини. Ствержуючи у відповіді на відзив на позовну заяву про те, що вона безперешкодно спілкується з сином та забирає його на декілька днів, позивач тим самим підтвердив те, що кошти на утримання сина вона також витрачає. Разом з тим, позивачем не наведено правових підстав для припинення стягненя аліментів.

Фактичні обставини встановлені судом.

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі та рішенням Верховинського районного суду від 26.03.2019 шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 7-8).

ОСОБА_1 є батьком, а ОСОБА_2 є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції 11.07.2014 (а.с.6).

Згідно рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 06.06.2019 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі по 1500,00грн (одній тисячі п`ятсот гривень нуль копійок) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які підлягають індексації відповідно до закону, починаючи з 25.02.2019 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9).

13.02.2021 року між позивачем та відповідачкою було укладено договір про визначення місця проживання дитини, умов утримання та участі батьків у вихованні дитини, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Туманко А.М., відповідно до якого між сторонами досягнуто згоди щодо проживання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 (а. с. 10).

Відповідно до п.1.1 вказаного договору сторони, як законні представники малолітнього сина ОСОБА_4 домовились про те, що їхній син перебуватиме на утриманні та буде виховуватисть батьком та проживати з ним за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.1.2 вказаного договору мати дитини має право визначити дні для побачень з сином, який проживає з батьком.

Згідно акту ПП «Порядок в домі» від 18.02.2021, складному комісією у складі інженера ОСОБА_7 та техніка-доглядача ОСОБА_8 , вбачається, що в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 з 13.02.2021 зареєстрований та фактично проживає малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зі своїм батьком ОСОБА_1 (а.с. 11).

Згідно довідки про склад сім`ї та реєстрацію місця проживання особи від 15.02.2021 №318 у власності ОСОБА_1 перебуває квартира, загальною площею 36,40 кв.м. на шостому поверсі дев`яти поверхового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаній житловій площі зареєстровані та проживають 3 особи, а саме: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.12).

Оцінка суду.

Як вбачається із позовної заяви, спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу аліментних обов`язків батьків по утриманню своїх неповнолітніх дітей та з права сторін, шляхом пред`явлення нового позову вимагати звільнення від сплати аліментів, і такі врегульовано положеннями Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.2ст.181 Сімейного Кодексу України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до ст.18 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способами захисту сімейних прав та інтересів є припинення правовідношення.

Відповідно до п. 17 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Тобто, аліменти на дитину підлягають сплаті тому з батьків, з ким проживає дитина.

Як встановлено судом в ході розгляду справи та не заперечується сторонами, позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 06.06.2019 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі по 1500,00грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які підлягають індексації відповідно до закону, починаючи з 25.02.2019 і до досягнення дитиною повноліття.

Як вбачається із даного рішення, копія якого долучена до матеріалів справи, судом було встановлено, що на момент його ухвалення, неповнолітня дитини проживала разом із матір`ю, тобто ОСОБА_2 , яка була позивачем у даній справі.

Разом з тим, згідно укладеного 13.02.2021 року між позивачем та відповідачкою договору про визначення місця проживання дитини, умов утримання та участі батьків у вихованні дитини, сторони, як законні представники малолітнього сина ОСОБА_4 домовились про те, що їхній син перебуватиме на утриманні та буде виховуватисть батьком та проживати з ним за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно акту ПП «Порядок в домі» від 18.02.2021, складному комісією у складі інженера ОСОБА_7 та техніка-доглядача ОСОБА_8 , вбачається, що в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 з 13.02.2021 зареєстрований та фактично проживає малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зі своїм батьком ОСОБА_1 .

Суд звертає увагу на те, що за умовами даного договору батько зобов`язався не вимагати аліментів від матері на утримання дитини або відшкодування додаткових витрат на утримання дитини.

Дана обставини відповідачем по справі не заперечується. Також відповідачем підтверджено, що з моменту укладення відповідного договору, їх з позивачем син ОСОБА_4 переїхав на постійне проживання до батька, і на даний час проживає за адресою проживання ОСОБА_1 зі своїми дідусем та бабусею, оскільки позивач перебуває за кордоном. Періодично, вона забирає сина до себе, згідно домовленостей які обумовлені договором.

Разом з тим суд критично оцінює долучені відповідачем до справи докази проживання її сина ОСОБА_4 протягом червня-серпня 2020 року у її матері ОСОБА_10 в селі Білорберізка Верховинського району, а також докази подані позивачем з метою спростування таких тверджень, оскільки вони не стосуються предмета доказування.

За приписами ч.1 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що на даний час неповнолітній ОСОБА_4 , 08 липня 2014 року змінив місце проживання, та проживає з батьком ОСОБА_1 і перебуває на його утриманні, тобто змінилися обставини, які існували при ухваленні судом рішення про стягнення аліментів, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд доходить висновку, що подальше стягнення з позивача аліментів на користь відповідачки на утримання сина ОСОБА_4 є безпідставним та підлягає припиненню.

Судові витрати.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача.

Як встановлено з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 908,00 грн.

А тому, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 908 (дев`ятсот вісім ) грн. 00 коп. судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 258, 259, 279, 263- 265, 268 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

позов задовольнити.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі по 1500,00грн (одній тисячі п`ятсот гривень нуль копійок) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановлених рішенням Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 06.06.2019 у справі № 340/98/19 (провадження № 2/340/103/19).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , судові витрати в розмірі 908,00грн (дев`ятсот вісім гривень нуль копійок) .

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд Івано-Франківської області або безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; персональний ідентифікаційний номер- НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: село Білоберізка, Верховинського району Івано-Франківської області, персональний ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 27.05.2021.

Суддя Джус Р.В.