Справа № 681/1104/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 року м.Полонне

Полонський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Горгулько Н.А.,

з участю секретаря Гром С.В.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в місті Полонне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів,

в с т а н о в и в:

В серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд із вказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що відповідач по справі ОСОБА_2 згідно з наказом Полонського районного суду від 28 листопада 2019 року, зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. На підставі вказаного судового наказу Корабельним районним відділом державної виконавчої служби у м.Херсон Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження. Відповідач в повному обсязі не сплачує аліменти. За розрахунками державного виконавця сума неустойки (пені) з 30 жовтня 2019 року по 15 липня 2020 року становить 20164,36 грн., яку просить стягнути з відповідача на її користь. Крім того, просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в сумі 3000 грн.

16 вересня 2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та постановлено розгляд справи здійснювати без повідомлення (виклику) сторін.

12 жовтня 2020 року відповідач надав відзив на позовну заяву. Вказав, що 04 лютого 2020 року був офіційно працевлаштований та щомісячно отримував заробітну плату, про що в телефонному режимі повідомляв державного виконавця. Вважає, що, за таких обставин, державний виконавець мав би визначати розмір аліментів у відповідності до судового наказу, починаючи з 04.02.2020 року. За його підрахунками, виходячи з розміру щомісячного платежу, заборгованість за період з 04.02.2020 року по 15.07.2020 року становить. 13175,74 грн. А, отже, від суми неустойки, яку просить стягнути позивач, погоджується сплатити лише 9130,64 грн. (20164,36 грн. - 11033,72 грн. = 9130,64 грн.).

Крім того, 12 жовтня 2020 року відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про часткове скасування заборгованості по аліментах.

Ухвалою суду від 13 жовтня 2020 року у відкритті провадження за зустрічною позовною заявою для ОСОБА_2 відмовлено.

26 жовтня 2020 року позивач ОСОБА_1 надала відповідь на відзив, в якому вказала, що відповідно до запиту державного виконавця у виконавчому провадженні №60904564 відсутня інформація у ДФС щодо джерел доходів ОСОБА_1 станом на 30.03.2020 року. Окрім того, незрозумілим є визнання відповідачем боргу в сумі 9130,64 грн., оскільки, відповідно до наданого до відзиву розрахунку неустойки (пені) за прострочення сплатити аліментів із суми боргу 13175,74 грн. за період з 30.10.2019 року по 15.07.2020 року заборгованість складає 11033,72 грн. Зазначає, що, хоча й відповідач стверджує, що офіційно прийнятий на роботу 04.02.2020 року, проте станом на 30.03.2020 року інформація у ДФС щодо джерел доходів ОСОБА_1 відсутня, тому необхідно брати до уваги лише розмір заборгованості, визначений державним виконавцем.

04 листопада 2020 року відповідач ОСОБА_2 надав клопотання про долучення письмових доказів оригіналу довідки державного виконавця щодо розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за період з 30.10.2019 року по 30.09.2020 року, відповідно до якого заборгованість ОСОБА_2 становить 14850, 56 грн. та оригіналу довідки державного виконавця щодо розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за період з 30.10.2019 року по 28.10.2020 року, відповідно до якого в ОСОБА_2 станом на 28.10.2020 року заборгованість відсутня.

16 листопада 2020 року позивач ОСОБА_1 надала заяву про зменшення розміру позовних вимог. В заяві вказала, що з надісланої відповідачем на її адресу довідки державного виконавця щодо розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за період з 30.10.2019 року по 30.09.2020 року вбачається, що заборгованість ОСОБА_2 становить 14850, 56 грн., з чим вона погоджується. Проте, в цій довідці зазначено, що боржник сплачував аліменти щомісячно, але це не відповідає дійсності, оскільки повністю суперечить змісту попередньої довідки державного виконавця. Крім того, в погашення заборгованості по аліментах, 13 жовтня 2020 року вона від відповідача ОСОБА_2 одним платежем отримала 14707,65 грн., що підтверджено скріном з Приват24,

У зв`язку з цим, зважаючи, що заборгованість по аліментах за період з 30.10.2019 року по 30.09.2020 року погашено лише 13 жовтня 2020 року, а також з урахуванням вимог ч.1 ст. 196 СК України в частині того, що неустойка не може бути більшою, ніж 100 відсотків заборгованості, просить стягнути з відповідача неустойку в сумі 14850,56 грн. та витрати на правничу допомогу.

Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову.

Встановлено, що відповідач згідно з наказом Полонського районного суду від 28 листопада 2019 року, зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття (а.с.11).

На підставі вказаного судового наказу Корабельним районним відділом державної виконавчої служби у м.Херсон Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження.

За розрахунками державного виконавця сума заборгованості ОСОБА_2 зі сплати аліментів за період з 30.10.2019 року по 30.09.2020 року становить 14850, 56 грн. (а.с.60).

За розрахунками державного виконавця сума заборгованості ОСОБА_2 зі сплати аліментів за період з 30.10.2019 року по 28.10.2020 року заборгованість відсутня (а.с.61).

Відповідно до даних скріна транзакції через додаток Приват24 вбачається, що 13.10.2020 року ОСОБА_1 одним платежем отримала безготівкове зарахування в рахунок стягнення аліментів з ОСОБА_2 в сумі 14707,65 грн. (а.с.65, 66).

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з прецендентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченогостаттею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (рішення від 20 липня 2004 року у справі "Шмалько проти України").

Відсутність гарантії виконання судового рішення у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачені гарантії надані сторонам - справедливий, відкритий і швидкий розгляд.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України, що суд повинен був урахувати при встановленні доведеності вини відповідача.

Крім того, обов`язок надавати дитині допомогу (аліменти) батько несе не лише на підставі рішення суду, а й з факту народження дитини згідно з вимогами СК України.

Частиною 4 статті 194 Сімейного кодексу України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років.

Відповідно до ч. 3 ст. 195 Сімейного кодексу в тій же редакції розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Згідно чч. 1, 2 ст. 196 Сімейного кодексу в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`зання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на один відсоток пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Отже, пеня за прострочення зі сплати аліментів нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, після чого розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується та визначається загальна сума пені за порушення аліментних зобов`язань.

Враховуючи наведене, зважаючи на дані розрахунку державного виконавця щодо наявної заборгованості по аліментах (а.с.60), загальний розмір неустойки (пені) із заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_2 становить 3738, 48 грн., виходячи з наступного розрахунку:

- 1,52 грн. (1% від заборгованості по аліментах) х 2 (кількість днів прострочки) = 3,04 грн. (пеня за затримку аліментів за жовтень 2019 року);

- 23,58 грн. (1% від заборгованості по аліментах) х 30 (кількість днів прострочки) = 707,65 грн. (пеня за затримку аліментів за листопад 2019 року);

- 23,58 грн. (1% від заборгованості по аліментах) х 31 (кількість днів прострочки) = 730,98 грн. (пеня за затримку аліментів за грудень 2019 року);

- 23,21 грн. (1% від заборгованості по аліментах) х 31 (кількість днів прострочки) = 719,51 грн. (пеня за затримку аліментів за січень 2020 року);

- 9,5 грн. (1% від заборгованості по аліментах) х 29 (кількість днів прострочки) = 275, 50 грн. (пеня за затримку аліментів за лютий 2020 року);

- 9,5 грн. (1% від заборгованості по аліментах) х 31 (кількість днів прострочки) = 294,65 грн. (пеня за затримку аліментів за березень2020 року);

- 9,5 грн. (1% від заборгованості по аліментах) х 30 (кількість днів прострочки) = 285 грн. (пеня за затримку аліментів за квітень 2020 року);

- 9,5 грн. (1% від заборгованості по аліментах) х 31 (кількість днів прострочки) = 294,65 грн. (пеня за затримку аліментів за травень 2020 року);

- 9,5 грн. (1% від заборгованості по аліментах) х 30 (кількість днів прострочки) = 285 грн. (пеня за затримку аліментів за червень 2020 року);

- 9,5 грн. (1% від заборгованості по аліментах) х 15 (кількість днів прострочки) = 142,5 грн. (пеня за затримку аліментів за липень 2020 року).

Статтями 12, 13 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій; учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Однак відповідачем у ході судового розгляду справи не надано будь-яких заперечень чи спростувань фактів, викладених у позовній заяві.

Відповідач не виконав рішення суду щодо сплати аліментів на утримання своєї малолітньої дитини, внаслідок чого мав заборгованість зі сплати аліментів.

Зазначена заборгованість виникла з його вини, будь-яких доказів протилежного відповідачем у ході судового розгляду справи не надано. У зв`язку з наведеним, відповідно до вимог чинного законодавства, позивач має право на стягнення з відповідача неустойки (пені) від суми несплачених аліментів у сумі 3738, 48 грн.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Частиною другою статті 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Отже, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі - 3000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Частиною 6 статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а тому з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. на користь держави.

Керуючись ст.ст. 180, 195, 196 СК України, ст.ст. 2, 3, 12, 13, 23, 81, 95, 133, 141, 258, 264, 265, 272, 273, 352, 354, 355 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку від суми несплачених аліментів за період з 30 жовтня 2019 року по 15 липня 2020 року включно в розмірі 3738 (три тисячі сімсот тридцять вісім) грн. 48 грн. та 3000 (три тисячі) судових витрат на професійну правничу допомогу.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Рішення може бути оскаржене до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання до Полонського районного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів після його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 ;

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя Н.А.Горгулько