Справа №345/2381/20
Провадження № 2/345/33/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.05.2021 р.

м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Юрчака Л.Б., з участю секретаря судового засідання Мостової Ю.З., позивача ОСОБА_1 , його представника адвоката Жиляка М.Д., відповідача ОСОБА_2 , її представника адвоката Коваленко О.В., відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області №6 цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 до Об`єднання співвласників будинку «Надія-Завій», ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_3 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Новицька сільська рада Калуського району Івано-Франківської області, про усунення перешкод у користуванні дорогою,-

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 адвокат Жиляк М.Д. звернувся до суду із позовом про усунення перешкод у користуванні дорогою. Свої вимоги мотивує тим, що мешканцями (співвласниками) будинку АДРЕСА_1 , які являються членами Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Надія-Завій», облаштовано ворота, а також паркан зі стовпчиків та сітки металічних, розміщених на дорозі, які фактично перекривають під`їздну дорогу, що протягується (розташована) до будинку (домоволодіння) АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 та слугує заїздом до домоволодіння позивача. Ворота та огорожа, які розміщені на спірній дорозі, являються частиною благоустрою прибудинкової території будинку, ОСББ «Надія-Завій», якого є управителем. Разом з цим, рішеннями Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 24.12.2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 19.02.2015 року, у справі № 345/4303/14-ц, які набрали законної сили та були у 2015 році виконані, встановлено, що спірна дорога (яка входить до предмету даного судового спору) по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 служить заїздом до належного ОСОБА_1 домоволодіння АДРЕСА_1 .

Оскільки, відповідачі добровільно не демонтовують ворота та паркан (огорожу) із металевих сітки та стовпчиків, які перешкоджають у користуванні позивачу вільно користуватись дорогою, яка слугує заїздом до належного ОСОБА_1 домоволодіння АДРЕСА_1 , представник позивача звернувся до суду із вищенаведеним позовом (позовні вимоги уточнено 28.10.2020 у судовому засіданні), в якому просить суд: визнати за ОСОБА_1 право безперешкодного користування дорогою, яка слугує для заїзду (проїзду) до будинковолодіння АДРЕСА_1 та зобов`язати Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Надія-Завій» та ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_3 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 не чинити перешкод (утримуватись від таких дій) у користуванні ОСОБА_1 дорогою, яка слугує для заїзду (проїзду) до будинковолодіння АДРЕСА_1 ; зобов`язати Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Надія-Завій» та ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_3 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 дорогою, яка слугує для заїзду (проїзду) до будинковолодіння АДРЕСА_1 , шляхом проведення відповідачами (за рахунок відповідачів) демонтажу об лаштованих ними металічних воріт, огорожі (із сітки та стовпчиків), розташованих на цій дорозі та впродовж (у відрізку) будинковолодіння ОСОБА_1 .

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15.07.2020 відкрито провадження у справі за позовом представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 до Об`єднання співвласників будинку «Надія Завій», Банах Руслани Степанівни про усунення перешкод у користуванні дорогою, вирішено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження (а.с. 59-60).

12.10.2020 ухвалою суду до участі у розгляді справи залучено співвідповідачів - співвласників будинку АДРЕСА_1 , зокрема, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_3 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 (а.с. 97-99).

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28.10.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с. 108-109).

17.02.2021 до участі у розгляді справи залучено Новицьку сільську раду Калуського району Івано-Франківської області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача (а.с. 210-211).

Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали, просили суд його задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнала, просила суд відмовити у його задоволенні.

Представник ОСОБА_2 адвокат Коваленко О.В. також просила суд відмовити у задоволенні позову, зазначила, що доказів того хто саме із відповідачів чинить позивачу перешкоди не здобуто, так як у судові засіданні всі відповідачі не з`являлись.

Також, відповідач ОСОБА_2 подала суду письмовий відзив на позовну заяву (а.с. 64-66), в якому зазначає, що позивачем не наведено вагомих та законних підстав для задоволення позову. Відповідач звертає увагу суду, що рішення Калуського міськрайонного суду від 24.12.2014 та ухвала Апеляційного суду Івано-Франківської області від 19.02.2015 у справі №345/4303/14-ц не стосуються розгляду даної справи, а тільки демонтажу ОСОБА_20 самовільно збудованої ним тимчасової споруди-гаражу, воріт та паркану, розташованих вздовж будинковолодіння ОСОБА_1 . Водночас, ОСОБА_2 вказує, що рішенням Калуського міськрайонного суду від 20.06.2018 у справі №345/3935/17 ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову до Завійської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області про визнання дій бездіяльними та скасування рішення сільської ради від 24.06.2016 щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою на земельну ділянку ОСББ «Надія-Завій». Враховуючи наведене, відповідач просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 у зв`язку з його безпідставністю.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні заявленого до нього позову не визнав. Зазначив, що предметом спору виступає прибудинкова територія багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , а не під`їзна дорога до будинку позивача ОСОБА_1 .

Відповідачі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 у судове засідання не з`явились.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Новицької сільської ради Калуського району Івано-Франківської області Срібняк М.М. у судовому засіданні просив прийняти рішення згідно із чинним законодавством.

Заслухавши пояснення та доводи сторін, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Згідно ст. 55 Основного Закону, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Положеннями ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 належить домоволодіння, що на АДРЕСА_1 (а.с. 10-16, 17, 18).

Будинок АДРЕСА_1 , перебуває в управлінні Об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку «Надія Завій» керівником, якого являється ОСОБА_2 (а.с. 24, 25, 26-32).

Мешканцями вищевказаного будинку облаштовано ворота, паркан із металічних стовпчиків та сітки (а.с. 23).

Позивач стверджує, що дані ворота і паркан перекривають під`їзну дорогу, що протягується (розташована) до належного йому будинку, що і вбачаться із світлин долучених ОСОБА_1 (а.с. 33).

Також, ОСОБА_1 допитувався у судовому засіданні в якості свідка та пояснив суду, що спірна дорога не являється прибудинковою територією багатоквартирного будинку. Забетонувавши стовпчики та поставивши паркан і сітку, жителі вказаного будинку фактично заблокували йому дорогу до належного домоволодіння, оскільки іншої дороги до нього немає.

Крім того, у судовому засіданні допитувався свідок ОСОБА_21 , який вказав, що спірна дорога роками вела до городів жителів села.

Із рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 24.12.2014 (а.с. 34-37), яке залишено в силі ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 19.02.2015 (а.с. 38-42), вбачається, що предметом спору являлась громадська дорога в с. Завій Калуського району Івано-Франківської області, яка проходить біля господарств будинку, що на АДРЕСА_1 та восьмиквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 , що розташований на цій же вулиці. Рішенням суду встановлено, що відповідач вчиняє дії, які порушують загальний порядок користування громадською дорогою, які призначена для вільного користування будь-кого із жителів села.

Крім того, 05.11.2015 Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області винесено рішення (а.с. 215-217), яке залишено в силі ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 12.01.2016 (а.с. 218-220), та яким встановлено, що на території села Завій є громадська дорога, яка веде від головної вулиці села (Д. Галицького) та слугує під`їзною дорогою до 8-ми квартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 та земельної ділянки ОСОБА_22 , а також будинковолодіння по АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_1 . Судовим рішенням визначено, що спірна дорога не призначена виключно для обслуговування багатоквартирного житлового будинку, не є його прибудинковою територією.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки предметом спору у вищевказаних судових рішеннях і у даній справі, що розглядається судом виступає спірна громадська дорога, суд приходить до висновку, що відповідачі облаштувавши (збудувавши) на дорозі загального користування ворота та огорожу, відповідачі перешкоджають позивачу користуватися проїздом до свого домоволодіння та земельної ділянки.

Згідно з статтею 41 Конституції України використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із статтею 39 ЗК України використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм, регіональних та місцевих правил забудови.

Відповідно до частини третьої статті 71 ЗК України земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об`єкти комунальної власності. До земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, зокрема, землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо) (стаття 83 ЗК України).

Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно з пунктом "б" частини третьої статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, дотримуватися правил добросусідства (стаття 96 ЗК України).

Згідно з частиною першою статті 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей.

Відповідно до положень статті 391 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об`єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача.

Зазначені правові позиції викладені у постановах Верховного Суду (постанова Верховного суду від 18.09.2018 року у справі № 350/1091/16-ц; постанова Верховного Суду від 30.01.2020 року № 307/510/19; постанова Верховного Суду від 17.10.2018 у справі № 369/11929/15у).

На підставі наведеного, суд приходить до переконливого висновку про обґрунтованість доводів позивача та наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 15, 16, 391 ЦК України, ст. ст. 39, 71, 96, 103, 152 ЗК України, ст.ст. 12-13, 15, 76-81, 89, 141, 263- 265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов представника ОСОБА_1 ОСОБА_4 до Об`єднання співвласників будинку «Надія-Завій», ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_3 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Новицька сільська рада Калуського району Івано-Франківської області, про усунення перешкод у користуванні дорогою - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право безперешкодного користування дорогою, яка слугує для заїзду (проїзду) до будинковолодіння АДРЕСА_1 та зобов`язати Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Надія-Завій» та ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_3 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 не чинити перешкод (утримуватись від таких дій) у користуванні ОСОБА_1 дорогою, яка слугує для заїзду (проїзду) до будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Надія-Завій» та ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_3 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 дорогою, яка слугує для заїзду (проїзду) до будинковолодіння АДРЕСА_1 , шляхом проведення відповідачами (за рахунок відповідачів) демонтажу об лаштованих ними металічних воріт, огорожі (із сітки та стовпчиків), розташованих на цій дорозі та впродовж (у відрізку) будинковолодіння ОСОБА_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя