Провадження №2/523/1856/21
УХВАЛА

"13" січня 2021 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси в складі :

головуючої судді Середи І.В.,

за участі секретаря Щербан О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі клопотання позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Суворовського районного суду м.Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК», товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Дасті», товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра і гарантія», третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій», про визнання кредитного договору №999-00030508 від 06.12.2012р., укладеного між позивачем та акціонерним товариством «ІМЕКСБАНК» припиненим, зобов`язання товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» внести до кредитної історії позивача відомості про припинення вищезазначеного кредитного договору за способом припинення припинення виконання у порядку ст. 599 Цивільного кодексу України.

Разом з позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просить заборонити ТОВ «Фінансова компанія «Довіра і гарантія» особисто чи через його посадових осіб чи представників, в будь-якій формі, в тому числі листами у письмовому чи електронному вигляді, засобами телефонного зв`язку (телефонні дзвінки та СМС-повідомлення), вимагати від позивача виконання кредитного договору №999-00030508 від 06.12.2012р. чи пропонувати часткову оплату боргу за вищевказаним кредитним договором.

Згідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ст.150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

В силу вимог ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як зазначив Пленум Верховного Суду України в постанові №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У відповідності до ч.10 ст.150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Отже, як було вище зазначено, забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, або ефективний захист, або поновлення порушених або оспарюваних прав або інтересів позивача.

Так, вимога, якою позивач просить забезпечити позов, містить характер способу захисту, що відноситься до вимоги позовної, і не є способам забезпечення позову.

Проаналізувавши вказане суд прийшов до висновку, що підстав для задоволення заяви немає, оскільки дії, які позивач просить заборони вчиняти ТОВ «Фінансова компанія «Довіра і гарантія» , не є способом забезпечення позову.

Керуючись ст. ст.149-153, 260,261,353 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Клопотання позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили негайно з моменту її підписання .

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк .

Ухвала складена та підписана 13.01.2021р.

Суддя :