№ 207/3186/20
№ 2/207/95/21
12 квітня 2021 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Подобєд О.К.
при секретарі Онищенко Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янське цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» в особі Генерального директора Іжаковського О.В. до відповідача-1 ОСОБА_1 , відповідачки-2 ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
У грудні 2020 року представник ТОВ «Вердикт Капітал» звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за кредитним договором № 014/08-11/030/2-07 від 28.04.2007 р. у розмірі 248 389,04 грн.; 3 725,84 грн. витрат по сплаті судового збору; 20 000,00 грн. витрат на правову допомогу.
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що між ОСОБА_1 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», був укладений кредитний договір № 014/08-11/030/2-07 від 28.04.2007 року за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 40 000,00 дол. США зі сплатою 14,5% річних. З метою забезпечення належного виконання Позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором, Банк та ОСОБА_2 уклали договір поруки № 014/08-11/2-07/4 від 28.04.2007 року. 28.12.2018 р. між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Оксі Банк» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 114/69, відповідно до якого АТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило ПАТ «Оксі Банк», а ПАТ «Оксі Банк» набуло право вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в тому числі до договором кредиту № 014/08-11/030/2-07 від 28.04.2007 року. 28.12.2018 року між ПАТ «Оксі Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір відступлення права вимоги, відповідно до якого ПАТ «Оксі Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в тому числі за Договором кредиту № 014/08-11/030/2-07 від 28.04.2007 року. Таким чином ТОВ «Вердикт Капітал» наділено правом вимоги до відповідачів, а ПАТ «Оксі Банк» втратив такі права.
Загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню станом на 05.11.2020 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 86 019,00 дол. США, що за курсом НБУ станом на 05.11.2020 року становить 2 452 178,04 грн. з яких: 31 531,60 дол. США, що за курсом НБУ становить 898 883,93 грн. заборгованість за кредитом (тіло кредиту); 45 864,10 дол. США, що за курсом НБУ станом на 05.11.2020 року становить 1 307 466,24 грн. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 8 623,30 дол. США, що за курсом НБУ станом на 05.11.2020 року становить 245 827,86 грн.- заборгованість за нарахованими відсотками згідно Кредитного договору.
Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 28.01.2020 р. відкрито провадження у справі за вказаним позовом у порядку спрощеного позовного провадження.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.
Відповідачі у судове засідання не з`явились. Судом вживалися заходи щодо їх повідомлення про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про що свідчить довідка про доставку смс -повідомлення в матеріалах справи.
Відповідно до положень ч.1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст. 280 та відповідно до ч.1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
На підставі ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
До суду від відповідачів відзив не надходив.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що 28.04.2007 р. між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 014/08-11/030/2-07, відповідно до умов якого, позивач надав позичальнику кредит у розмірі 40 000,00 дол. США зі сплатою 14,5 % річних для використання на споживчі цілі (а.с 9-11).
28.04.2007 року з метою забезпечення належного виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, Банк та ОСОБА_2 уклали договір поруки № 014/08-11/2-07/4 (а.с. 14-15).
28.12.2018 р. між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Оксі Банк» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 114/69, відповідно до якого АТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило ПАТ «Оксі Банк», а ПАТ «Оксі Банк» набуло право вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в тому числі до договором кредиту № 014/08-11/030/2-07 від 28.04.2007 року.
28.12.2018 року між ПАТ «Оксі Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір відступлення права вимоги, відповідно до якого ПАТ «Оксі Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в тому числі за Договором кредиту № 014/08-11/030/2-07 (а.с. 36-43).
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України.
Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором.
Відповідно до вимог ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 05.11.2020 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 86 019,00 дол. США, що за курсом НБУ станом на 05.11.2020 року становить 2 452 178,04 грн. з яких: 31 531,60 дол. США, що за курсом НБУ становить 898 883,93 грн. заборгованість за кредитом (тіло кредиту); 45 864,10 дол. США, що за курсом НБУ станом на 05.11.2020 року становить 1 307 466,24 грн. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 8 623,30 дол. США, що за курсом НБУ станом на 05.11.2020 року становить 245 827,86 грн.- заборгованість за нарахованими відсотками згідно Кредитного договору.
Однак користуючись своїм правом позивач просить стягнути інфляційні витрати та 3% річних у зв`язку з чим загальна сума заборгованості станом на 05.11.2020 року відповідно до розрахунку заборгованості, становить 248 389,04 грн. що складається з пені за період 05.11.2019 -05.11.2020 року у розмірі 167 404,30 грн. та відсоткової ставники 3%річних за період 05.11.2019-05.11.2020 року у розмірі 80 984,74 грн.
Згідно ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником; порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі; поручителем може бути одна особа або кілька осіб.
Згідно ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що ї боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки; особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.
Враховуючи викладене судом встановлено, що у відповідача-1 ОСОБА_1 та відповідача -2 ОСОБА_2 утворилась заборгованість перед позивачем за кредитним договором, що свідчить про неналежне виконання останніми умов цього договору, а тому суд доходить висновку, що позивачем, на виконання вимог ст. 81 ЦПК України, доведені позовні вимоги та підлягають повному задоволенню.
Крім того, позивач просить стягнути з відповідачів 20 000,00 грн. в рахунок отримання правничої допомоги.
Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Частиною 2, 3 та 4 ст 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Так, для підтвердження витрат на правову допомогу позивачем було надано, договір про надання правової допомоги від 21.12.2019 року, заявку про надання правових послуг, акт прийому-передачі робіт, укладених між ТОВ «Вердикт Капітал» та ОА «Вердикт» з детальним описом наданих ОА «Вердикт» послуг, відповідно до якого визначено розмір витрат на правничу допомогу, який складає в сукупності 20 000,00 грн., а також платіжне доручення на суму 200 000,00 грн.
Втім, у наданому платіжному дорученні не зазначено, що ці кошти були сплачені за надання правової допомоги саме за дану позовну заяву, а тому в даній частині позов задоволенню не підлягає.
У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідачів на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3 725,84 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 10, 11,76-84, 130, 141, 209, 258, 259, 265, 268, 273, 280, 354 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 599, 631, 1048, 1049 ЦК України,
В частині стягнення витрат на правову допомогу -відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Головуючий суддя О.К. Подобєд