РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

20.05.2021 року Херсонській міський суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Войцеховської Я.В.

при секретарі Кобець А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Європейський Страховий Союз", третя особа: ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, -

в с т а н о в и в :

Позивач в липні 2020р. звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Європейський Страховий Союз" ( надалі ПрАТ "Європейський Страховий Союз") про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди у розмірі 60 391,36 грн., яка складається з суми матеріального збитку з урахуванням відшкодованої МТСБУ суми 30 496,61грн.,пені за прострочення виплати страхового відшкодування в сумі 22 977,93грн., інфляційних витрат в сумі 4856,40грн. та 3 відсотків річних в сумі 2060,42грн. Також просив стягнути витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позову зазначив, що 01.09.2017р. в м.Херсоні на перехресті вул.Бериславське шосе та вул.Миру сталася дорожньо-транспортна пригода з вини водія автомобіля «ВАЗ 2109» державний реєстраційний знак НОМЕР_1 ОСОБА_2 , внаслідок чого пошкоджено автомобіль належний позивачу «Peugeot Partner» державний реєстраційний знак НОМЕР_2 . Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ВАЗ 2109» застрахована в ПАТ "Європейський Страховий Союз". Відповідно до звіту № 137 від 25.09.2017р. вартість збитків спричинених власнику автомобіля «Peugeot Partner» становить 36 496,41 грн. В порушення норм закону ПАТ "Європейський Страховий Союз" не виплатило страхове відшкодування незважаючи на його неодноразові звернення. 06.05.2018р. позивачем було отримано від МТСБУ 6 000грн. відповідно до положення про порядок виплати потерпілим за зобов`язаннями колишніх членів МТСБУ, по відношенню до яких не здійснюються процедури ліквідації за рахунок залишку їх базових гарантованих внесків у фонді захисту потерпілих в межах граничних сум виплат визначених в зазначеному розмірі. До теперішнього часу відповідачем не здійснено виплату страхового відшкодування . Станом на 10.02.2020р. виплата прострочена на 793 дні, розмір пені за період з 10.12.2017р. по 06.05.2018р. складає 4 716,49грн, за період з 07.05.2018р. по 10.02.2020р. становить 18 261,44грн. Інфляційні нарахування за вказаний період становлять 4 856,40грн., 3 відсотки річних 2060,42грн. Звернення позивача до ПрАТ «Європейський страховий союз» про відшкодування шкоди залишилося проігнорованим.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03.07.2020 року прийнято позов до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у даній справі.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13.04.2021 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи за його відсутності за наявними в справі доказами.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду зареєстрованою у встановленому законом порядку юридичною адресою, опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України: https://court.gov.ua/unknown/sud2125.

Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористався. Документів, що підтверджують поважність причин його відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло.

Третя особа в судове засідання не з`явилася, про слухання справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі.

У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст.223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів.

Суд, згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить автомобіль «Peugeot Partner», 2011 року випуску державний реєстраційний знак НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 23.02.2012р.

З постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 20.11.2017р. справа № 766/19747/17 вбачається, що 01.09.2017р. о 19-00 год. в м.Херсоні на перехресті вул.Бериславське шосе та вул.Миру водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем «ВАЗ 2109» державний реєстраційний знак НОМЕР_1 не витримав безпечну швидкість руху та дистанцію, скоїв наїзд на транспортний засіб «Пежо» державний реєстраційний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, а ОСОБА_3 та ОСОБА_4 отримали тілесні ушкодження. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбачено ст.124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Цивільна відповідальність ОСОБА_2 застрахована в ПрАТ "Європейський Страховий Союз" (страховий поліс № АК 4152163 від 01.05.2017 року), що вбачається з повідомлення про дорожньо транспортну пригоду.

Згідно до положень п. 35.1 ст. 35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування за підписом заявника.

Після скоєння ДТП, 11.09.2017 року позивач , на виконання вимог ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», звернувся до ПрАТ «Європейський страховий союз» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду.

Згідно звіту про оцінку автомобіля № 137 від 25.09.2017р. проведеного ДП Українського Експертного центру «Експерт-сервіс Авто» ( сертифікат № 625/15 виданий ФДМ України 07.08.2015р. ( експерт ОСОБА_5 кваліфікаційне свідоцтво МФ № 6988 від 20.06.2009 року ) розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Peugeot Partner» державний реєстраційний знак НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при ДТП складає 36 496,61 грн.

З позовної заяви вбачається, що МТСБУ здійснило страхове відшкодування ОСОБА_1 в сумі 6 000 грн. відповідно до положення про порядок виплати потерпілим за зобов`язаннями колишніх членів МТСБУ, по відношенню до яких не здійснюються процедури ліквідації за рахунок залишку їх базових гарантованих внесків у фонді захисту потерпілих в межах граничних сум виплат визначених в зазначеному розмірі.

Спір між сторонами зводиться до розміру зобов`язань відповідача та штрафних санкцій за прострочення виплати страхового відшкодування .

Судом встановлено, що розпорядженням Нацкомфінпослуг від 29 серпня 2017 року №3620 ліцензія уПрАТ «Європейський страховий союз» на провадження господарської діяльності з надання послуг у сфері страхування, зокрема обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, анульована, а розпорядженням Нацкомфінпослуг від 12 жовтня 2017 року № 4061 ПрАТ «Європейський страховий союз» виключено з Державного реєстру фінансових установ, у зв`язку із анулюванням ліцензій на провадження страхової діяльності.

Відповідно до п.2.1 ст. 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України Про страхування, цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

Згідно ст.1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст.980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Згідно із ст.981 ЦК України договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). У разі недодержання письмової форми договору страхування такий договір є нікчемним.

Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 вказаного Закону передбачено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

За приписами ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За вимогами ч. 1 ст. 628 ЦПК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування" визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку,встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно з пунктом 9.1. статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова компанія зобов`язана здійснити виплату страхового відшкодування в межах страхової суми.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди житло, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 34.1 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку Страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Згідно до п.п. 36.1, 36.2 ст. 36 зазначеного закону Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Згідно п. 37.2 ст. 37 зазначеного закону рішення страховика про відмову у здійсненні страхової виплати повідомляється страхувальнику у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що ПрАТ «Європейський страховий союз» не виплатило позивачу суму страхового відшкодування у розмірі 36 496, 41 грн., позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача пені , інфляційних втрати за час прострочення виконання зобов`язання за період з 10.12.2017р. по 10.02.2020р. у розмірі 4856,40 грн. та трьох процентів річних від простроченої суми за вказаний період в сумі 2060,42 грн.

Відповідно до вимог п. 36.5 ст. 36 Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Судом встановлено, що 08.09.2017року представником відповідача отримано повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

Таким чином, з урахуванням положень п.п. 36.1, 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», пеня, інфляційні втрати та три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов`язання підлягають стягненню з 10.12.2017 року, тобто через 90 днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

Отже, враховуючи вищезазначені норми закону, а також встановлені в судовому засіданні обставини, суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача також підлягає до стягнення й сума пені у загальному розмірі 22 977,93 грн, яка складається з :

- 4716,49 грн. грн. за прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 36496,61 грн. за період з 10.12.2017 року по 06.05.2018 року.

- 18 261,44 грн. грн. за прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 30496,61 грн. за період з 07.05.2018 року по 10.02.2020 року

У частині третій статті 510 ЦК України визначено, що якщо кожна зі сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Отже, грошовим слід вважати зобов`язання, що складається, зокрема, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити кошти на користь кредитора.

Саме до таких грошових зобов`язань належить укладений договір про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки він установлює ціну договору - страхову суму.

З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. У зв`язку з чим доводи страхової компанії в цій частині є безпідставними.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 07 червня 2017 року № 6-282цс17 та підтверджена висновком Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18).

При цьому Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 (провадження № 12-14гс18), вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі.

У відповідності до п. 21 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при безпідставній відмову у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом частини другої до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно аналізу практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві, підраховуючи суми стягнень, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, суди повинні враховувати, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в певний період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Індекси інфляції розраховуються на підставі інформації, опублікованої центральним органом виконавчої влади з питань статистики в газеті «Урядовий кур`єр».

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що він розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

На відміну від інфляційних збитків, розрахунок трьох процентів річних здійснюється за кожен день прострочення за формулою: сума боргу х 3 % / 365 (кількість днів у році) х кількість днів прострочення.

Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 1 жовтня 2014 року при розгляді справи № 6-113 цс 14 зробив правовий висновок, відповідно до якого будь-яке зобов`язання, яке зводиться до сплати грошей, є грошовим зобов`язанням незалежно від правових підстав його виникнення і в разі його порушення підлягає застосуванню ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Оскільки, зобов`язання страховиків у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, то таке зобов`язання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, що передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України. Зокрема, сплата боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Річні проценти, так само як і інфляційні втрати на суму боргу, входять до складу грошового зобов`язання, і на відміну від пені не є санкцією за порушення грошового зобов`язання, а є способом захисту майнового права та інтересу, що полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних відсотків і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, що належить сплатити кредиторові. Тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання. Таким чином, інфляційні нарахування на суму боргу та три проценти річних є наслідком невиконання грошового зобов`язання.

Згідно до п.п. 36.1, 36.2 ст. 36 зазначеного закону Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Отже, з урахуванням встановленого індексу інфляції та суми простроченого грошового зобов`язання у розмірі 30 496,61 грн. за період з 10.12.2017 р. по 10.02.2020 року інфляційні втрати складають 4 856 гривні 40 коп.

Розрахунок трьох процентів річних здійснюється за кожен день прострочення за формулою: сума боргу х 3 % / 365 (кількість днів у році) х кількість днів прострочення.

Так, з урахуванням прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 36 496,61 грн. три відсотки річних складають за період з 10.12.2017р. по 06.05.2018 року (148 дні) 443,96 грн.,; з урахуванням прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 30 496,61 грн. три відсотки річних складають за період з 07.05.2018р. по 10.05.2020 року ( 645 дні) 1 616,46 грн. Загальна сума за 793 дні становить 2060,42грн.

Таким чином, у межах позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума страхового відшкодування у розмірі 36 496, 41 грн, а також за період з 10.12.2017 по 10.02.2020 року підлягають стягненню: три проценти річних у розмірі 2060,42 грн, інфляційні втрати у розмірі 4 856,40 грн та пеня згідно з пунктом 36.5 статті 36 зазначеного Закону у розмірі 22 977,93 грн.

Згідно ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 840,80 гривень у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 11, 22, 510,625, 627,628, 979-981ЦК України, ст.ст. 22, 30, 34, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в порядку, передбаченому ст.ст.4,12,39,81, 141,258,259, 264, 265 ,268,274-284,352,354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Європейський Страховий Союз", третя особа: ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Європейський Страховий Союз" на користь ОСОБА_1 завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди суму страхового відшкодування в розмір 30 496 (тридцять тисяч чотириста дев`яносто шість ) гривень 41 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Європейський Страховий Союз" на користь ОСОБА_1 три проценти річних у розмірі 2 060 ( дві тисячі шістдесят ) гривень 42 коп., інфляційні втрати у розмірі 4 856 ( чотири тисячі вісімсот п`ятдесят шість ) гривень 40 коп.; пеню у розмірі 22 977(двадцять дві тисячі дев`ятсот сімдесят сім ) гривень 93 коп., які виникли за період за період з 10.12.2017 по 10.02.2020 року.

Стягнути Приватного акціонерного товариства "Європейський Страховий Союз" на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 840 ( вісімсот сорок) гривень 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача , поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає: АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство "Європейський Страховий Союз" юридична адреса: м.Київ вул.Академіка Туполєва 18 В офіс 4

Третя особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ЄДРПОУ не відомий.

Суддя Я.В.Войцеховська

Повний текст рішення складено 20.05.2021р.