КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 761/41954/18

провадження № 22-ц/824/6076/2021

19 травня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Кирилюк Г.М.,

суддів: Рейнарт І. М., Семенюк Т. А.

при секретарі Гайворонському В. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське незалежне інформаційне агентство новин» про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди,за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Найєма Масі-Мустафи на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14 грудня 2020 року у складі судді Мальцева Д.О.,

встановив:

26.10.2018 ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому з урахуванням заяви про зміну предмету позову просив визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 інформацію, поширену ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 о 12.30 год. на прес-конференції на тему: «Конфлікт ОСОБА_1 з точки зору Діаспори чеченського народу в Україні», що транслювалась Товариством з обмеженою відповідальністю «Українське незалежне інформаційне агентство новин» ( далі- ТОВ «УНІАН») , наступного змісту : «ОСОБА_1 начал открывать двери в рядом идущем автомобиле, выяснять отношения, извлекать оттуда человека», «Есть такое видео, где именно он выходил из автомобиля, именно он первый подходит к водительской двери автомобиля «Гелендваген», и именно он начинает выяснять отношения, лезет в этот автомобиль», «Причиной конфликта было не поведение ребят на дороге, а то, что ОСОБА_1 преградил им дорогу и начал выяснять отношения».

Також просив зобов`язати ОСОБА_2 , ТОВ «УНІАН» протягом 15 календарних днів з дня набрання рішенням законної сили спростувати поширену недостовірну інформацію стосовно позивача шляхом розміщення на тому ж сайті, на якому було поширено недостовірну інформацію, відеозапису організованої прес-конференції, на якій ОСОБА_2 проголосить текст наступного змісту: «Інформація, висловлена на прес-конференції, яка була опублікована ІНФОРМАЦІЯ_5 о 16 год. 32 хв. на веб-сайті ТОВ «УНІАН», а також на відеохостинговому сайті «Ютуб» на каналі «УНІАН», а саме: «ОСОБА_1 начал открывать двери в рядом идущем автомобиле, выяснять отношения, извлекать оттуда человека», «Есть такое видео, где именно он выходил из автомобиля, именно он первый подходит к водительской двери автомобиля «Гелендваген», и именно он начинает выяснять отношения, лезет в этот автомобиль», «Причиной конфликта было не поведение ребят на дороге, а то, что ОСОБА_1 преградил им дорогу и начал выяснять отношения» є неправдивою та недостовірною. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 100 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Просив стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ТОВ «УНІАН» на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 3 235,20 грн та витрати на правову допомогу.

Посилався на ті підстави, що ІНФОРМАЦІЯ_5 о 12 год. 30 хв. в м. Києві у приміщенні ТОВ «УНІАН» відбулась прес-конференція на тему: «Конфлікт ОСОБА_1 з точки зору Діаспори чеченського народу в Україні» за участю представників Всеукраїнської громадської організації «Діаспора чеченського народу» (далі - ВГО «Діаспора чеченського народу»): ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_2 та голови київського міського осередку ВГО «Діаспора чеченського народу» ОСОБА_14.

Дана прес-конференція була опублікована ІНФОРМАЦІЯ_5 о 16 год.32 хв. у мережі Інтернет на веб-сайті ТОВ «УНІАН» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3), а також на відеохостинговому сайті «Ютуб» на каналі ТОВ «УНІАН» (ІНФОРМАЦІЯ_4).

Прес-конференція була проведена з метою обговорення конфлікту, що виник 30.04.2018 за участю ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Внаслідок даного конфлікту було відкрито кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Органами досудового слідства під час кримінального провадження було встановлено, що 30.04.2018 приблизно о 17 год. 40 хв., перебуваючи за адресою м. Київ, вул. Бессарабська, 2, діючи спільно групою осіб ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також ОСОБА_11 , вчиняючи хуліганські дії, що проявлялися у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, які супроводжувались особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, заподіяли тілесні ушкодження народному депутату України ОСОБА_1 .

Під час прес-конференції ОСОБА_2 повідомив наступну інформацію : « ОСОБА_1 начал открывать двери в рядом идущем автомобиле, выяснять отношения, извлекать оттуда человека », «Есть такое видео, где именно он выходил из автомобиля, именно он первый подходит к водительской двери автомобиля «Гелендваген», и именно он начинает выяснять отношения, лезет в этот автомобиль», «Причиной конфликта было не поведение ребят на дороге, а то, что ОСОБА_1 преградил им дорогу и начал выяснять отношения».

Вважав, що ОСОБА_2 навмисно повідомив недостовірну та таку, що принижує честь, гідність та ділову репутацію інформацію про позивача, безпідставно звинуватив його в ініціюванні конфлікту. Висловлювання відповідача справляють негативний вплив на оцінку діяльності позивача, зокрема, як народного депутата України, в очах громадськості, безпосередньо обвинувачує його у зазначеному конфлікті, каже про його нібито неприпустиму поведінку, яка й призвела до вчинення злочину. Поширена інформація не є оціночними судженнями, адже впродовж висловлювань були наведені факти, які можна довести і які стосуються дій позивача.

Внаслідок поширення недостовірної інформації позивачу було завдано значної моральної шкоди, яка полягає у його особистих переживаннях з приводу його ділової репутації, яку він вибудовував протягом останніх років.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 14 грудня 2020 року в задоволенні вказаного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 адвокат Найєм Масі-Мустафа подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Вважає, що при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції не повністю враховано фактичні обставини справи, неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Так, судом першої інстанції не зазначено, які саме докази були досліджені в судовому засіданні, які з них були відхилені та з яких мотивів.

Оскаржуване судове рішення містить посилання на положення ч. 3 ст. 277 ЦПК України, яка була виключена на підставі Закону № 1170-VII від 27.03.2014.

Вважає невірним висновок суду першої інстанції, що поширена на прес-конференції інформація не може трактуватися як поширення недостовірної інформації у розумінні ст. 277 ЦК України, а має бути предметом дослідження в рамках кримінального провадження. У висловлюваннях відповідача містяться обвинувачення позивача у вчиненні протиправних діянь, які можуть кваліфікуватися як хуліганство. Факт поширення інформації відповідачем не оспорювався.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14 грудня 2020 року без змін. Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим. Посилання суду першої інстанції на ч.3 ст. 277 ЦК України є технічною помилкою, яка не впливає на висновки суду та встановлення обставин справи.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Мельник Ю. О. апеляційну скаргу підтримав та просив скасувати рішення.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_12 , представник ТОВ "Українське незалежне інформаційне агентство новин" - Здоровець С. В. просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник ОСОБА_2 додатково пояснила, що останній на прес-конференції виступав в якості представника та захисника Темебурлатова У. Р. та інших осіб, висловлював позицію своїх довірителів, порушень професійних обов`язків адвоката не встановлено, а тому він не може бути притягнутим до цивільно-правової відповідальності.

Представник ТОВ "Українське незалежне інформаційне агентство новин" - адвокат Здоровець С. В.просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 о 12 год. 30 хв. в м. Києві у приміщенні ТОВ «УНІАН» відбулась прес-конференція на тему: «Конфлікт ОСОБА_1 з точки зору Діаспори чеченського народу в Україні» за участю представників ВГО «Діаспора чеченського народу»: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_2 та голови київського міського осередку ВГО «Діаспора чеченського народу» ОСОБА_14.

Під час прес-конференції ОСОБА_2 , діючи як адвокат, повідомив наступну інформацію : «ОСОБА_1 начал открывать двери в рядом идущем автомобиле, выяснять отношения, извлекать оттуда человека»; «Есть такое видео, где именно он выходил из автомобиля, именно он первый подходит к водительской двери автомобиля «Гелендваген», и именно он начинает выяснять отношения, лезет в этот автомобиль»; «Причиной конфликта было не поведение ребят на дороге, а то, что ОСОБА_1 преградил им дорогу и начал выяснять отношения».

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що поширена інформація не може трактуватися як поширення недостовірної інформації у розумінні ст. 277 ЦК України. Така інформація має бути предметом дослідження в рамках кримінального провадження, про яке зазначає сам позивач, а не предметом дослідження в цивільній справі. ТОВ «Українське незалежне інформаційне агентство новин» не несе відповідальності за поширення інформації, яка є дослівним відтворенням публічних виступів або повідомлень. Заподіяння позивачу моральної шкоди не доведено.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ст. 201 ЦК України честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.

Кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі ( ст. 297 ЦК України).

Фізична особа має право на недоторканість своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації ( ч.1, 2 ст. 299 ЦК України).

Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію ( ч. 1, 4 ст.277 ЦК України).

Наєм ОСОБА_13 просив визнати недостовірною інформацію, яка була поширена адвокатом ОСОБА_2 на прес-конференції, проведеній з метою обговорення конфлікту, що виник 30.04.2018 між ним та ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_11 , за наслідками якого було відкрито кримінальне провадження.

Доводи позивача, що поширюючи інформацію адвокат ОСОБА_2 фактично звинуватив останнього у вчиненні кримінального діяння, якого він не вчиняв, є необґрунтованими.

Європейський суд з прав людини констатує, що має проводитись вагоме розрізнення між твердженнями про те, що особа лише підозрюється у вчиненні певного злочину, і відвертим визнанням того, що особа його вчинила (АДРЕСА_1). Слід принципово розрізняти повідомлення про те, що когось лише підозрюють у вчиненні злочину та чітку заяву, зроблену за відсутності остаточного вироку, про те, що особа вчинила злочин (Ismoilovand Othersv. Russia, № 2947/06 від 24 квітня 2008 року). Ніщо не може завадити відповідним органам надавати інформацію про перебіг розслідування в кримінальних справах, адже це б суперечило б праву на свободу вираження поглядів, проголошеному статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Allenet de Ribemont v. Frence від 10 лютого 1995 року, п. 33, п. 38, п. 41).

В даному випадку твердження про те, що: «ОСОБА_1 начал открывать двери в рядом идущем автомобиле, выяснять отношения, извлекать оттуда человека»; «Есть такое видео, где именно он выходил из автомобиля, именно он первый подходит к водительской двери автомобиля «Гелендваген», и именно он начинает выяснять отношения, лезет в этот автомобиль»; «Причиной конфликта было не поведение ребят на дороге, а то, что ОСОБА_1 преградил им дорогу и начал выяснять отношения», не може бути розціненими, як визнання вчинення позивачем злочину, що впливає на його особисті немайнові права.

Крім цього, відповідно до п. 15 ч.1 ст.23 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" не може бути підставою для притягнення адвоката до відповідальності його висловлювання у справі, у тому числі ті, що відображають позицію клієнта, заяви у засобах масової інформації, якщо при цьому не порушуються професійні обов`язки адвоката.

З огляду на те, що на вказаній прес-конференції ОСОБА_2 висловив точку зору своїх клієнтів щодо обставин подій, які відбулися 30.04.2018 на Бессарабській площі у м. Києві за участю позивача, а також враховуючи відсутність доказів притягнення адвоката до відповідальності за порушення своїх професійних обов`язків, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для притягнення останнього до відповідальності за поширення такої інформації.

Помилкове посилання суду першої інстанції на положення ч. 3 ст. 277 ЦПК України, яка була виключена на підставі Закону № 1170-VII від 27.03.2014, не призвело до неправильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстави для висновку, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального права або неправильне застосування норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справа та є обов`язковою підставою для зміни чи скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (§ 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України», заява №63566/00).

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Найєма Масі-Мустафи залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 26 травня 2021 року.

Суддя-доповідач: Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк