ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 598/1024/20Головуючий у 1-й інстанції Левків А.І.
Провадження № 22-ц/817/235/21 Доповідач - Костів О.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2021 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Міщій О. Я., Шевчук Г. М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу № 598/1024/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 24 листопада 2020 року, ухваленого суддею Левків А.І., у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного агропромислового підприємства «Збаразьке» про розірвання договору оренди землі,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року ОСОБА_2 звернулась в суд із позовом до Приватного агропромислового підприємства «Збаразьке» (далі ПАП «Збаразьке») про розірвання договору оренди землі.

В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалася на те, що 06 березня 2009 року між ОСОБА_3 та ПАП «Збаразьке» було укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 2.7384 га, кадастровий номер :01:001:0142 терміном на 10 років. У зв`язку з смертю ОСОБА_4 земельна ділянка перейшла у спадок її внучці ОСОБА_2 . Разом з тим 08 листопада 2017 року між ОСОБА_2 та ПАП «Збаразьке» укладено додаткову угоду до вищевказаного договору оренди землі, згідно якої внесено зміни, а саме змінено Орендодавця із ОСОБА_4 на ОСОБА_2 , а також зазначено строк дії договору 15 років. Відповідач, в порушення умов договору, не здійснив виплату орендної плати за період з 2018 року, що є підставою для розірвання договору оренди землі.

Враховуючи наведене, просила розірвати договір оренди земельної ділянки від 06 березня 2009 року, що зареєстрований у Збаразькому районному відділі Тернопільської регіональної філії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 22 квітня 2019 року за № 31, та додаткову угоду до даного договору від 08 листопада 2017 року, які укладені між позивачкою та відповідачем.

Заочним рішенням Збаразького районного суду Тернопільської області від 24 листопада 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_2 адвокат Тришак О.Г. подав на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом неповно встановлено фактичні обставини справи та дано невірну оцінку доказам.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідач не подавав заперечень проти позову, а тому, на думку апелянта, вказана обставина свідчить про те, що відповідач визнав даний позов.

Враховуючи наведене, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Відзив на апеляційну скаргу від учасників по справі не надходив.

За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При цьому дана справа є незначної складності.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи із наступного.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено наступні обставини.

06 березня 2009 року між ОСОБА_3 та ПАП «Збаразьке» укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 2.7384 га, кадастровий номер :01:001:0142. терміном на 10 років, що підтверджується копією договору оренди землі (а.с.6-9).

У зв`язку із смертю ОСОБА_4 земельна ділянка перейшла у спадок її внучці ОСОБА_2 та 08 листопада 2017 року між ОСОБА_2 та ПАП «Збаразьке» укладено додаткову угоду до вищевказаного договору оренди землі із рядом змін.

Зокрема, змінено Орендодавця із ОСОБА_4 на ОСОБА_2 , а також збільшено строк дії договору з 10 до 15 років.

Вказані обставини підтверджуються державним актом на право власності на земельну ділянку, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 25 вересня 2017 року, витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та іншого речового права (а.с.10-14).

Відповідно до додаткової угоди внесено зміни до п.5 договору оренди, відповідно до якого орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі готівкою через касу Орендаря з письмовим підтвердженням Орендодавця факту отримання готівки в день її отримання. Розмір орендної плати у рік складає 3038.40 грн., що становить 3% від нормативної грошової оцінки землі, або у натуральній чи відробітковій формі по діючим цінам на продукцію, роботи та послуги.

Згідно п.11 договору оренди землі від 06 березня 2009 року орендна плата вноситься щорічно до 31 грудня.

Відповідно до п.38 вказаного договору його дія припиняється шляхом його розірвання, зокрема, за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно з вимогами ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.2 ст.83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до ч.1 ст.84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно ч.2 ст.89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Із позовної заяви вбачається, що ОСОБА_2 вказує, як на причину розірвання договору оренди землі, несплату орендної плати за користування земельною ділянкою за 2018-2019 роки, тобто, неналежне виконання умов договору оренди Орендарем ПАП «Збаразьке». Однак, позивачкою не надано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження зазначених нею обставин.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачкою не доведено неналежного виконання відповідачем умов договору оренди землі, зокрема, несплати орендної плати за 2018-2019 роки.

Доводи апелянта про те, що неподання відповідачем заперечень проти позову свідчить про його визнання, колегія суддів відхиляє, оскільки розгляд даної справи проводився без участі відповідача, а тому в матеріалах справи відсутні доводи відповідача про визнання чи заперечення проти позовних вимог.

Враховуючи наведене, позивач у даній справі повинен довести обставини, які мають значення для справи і на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Твердження апелянта про те, що ненадання відповідачем доказів, з метою спростування позовних вимог слід розцінювати як недобросовісне виконання відповідачем своїх обов`язків, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.8 ст. 178 ЦПК України).

Апеляційний суд враховує те, що в матеріалах справи відсутні докази звернення позивача до відповідача чи суду із клопотанням про витребування у ПАП «Збаразьке» доказів на підтвердження обставин сплати ОСОБА_2 орендної плати за період 2018-2019 років.

Обґрунтовуючи своє рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Відмовляючи у задоволенні позову судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи та дано правильну оцінку доказам.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 24 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Дата складення повного тексту постанови 19 січня 2021 року.

Головуючий

Судді