Справа №173/1527/20
Провадження №2/173/44/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2021 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого: - судді Петрюк Т.М.

При секретареі Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального провадження, в м. Верхньодніпровську цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», представник позивача Сазонов Олександр Сергійович, до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

ВСТАНОВИВ:

09.09.2020 року до суду звернувся позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна», представник позивача Сазонов О.С., з позовом до відповідачів ОСОБА_1 , і ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки.

07.10.2020 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідачів - фізичних осіб.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 08.10.2020 року відкрите провадження по цивільній справі та справу призначено до розгляду за правилами загального провадження в підготовче судове засідання на 02.12.2020 року.

02.12.2020 року розгляд справи в підготовчому судовому засіданні відкладений до 19.01.2021 року в зв`язку з неявкою відповідачів.

19.01.2021 року закінчене підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду в судовому засідання на 19.01.2021 року

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до положень ст. 247 ЦПК України

Згідно заявлених позовних вимог позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру загальною площею 67.3 кв.м., житловою площею 40.1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за договором іпотеки від 04.05.2007 року № PCL-308/0224/2007 в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за кредитним договором № МL-300/0224/2007 від 04.05.2007 року, укладеного із закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», в розмірі: 900487.93 грн., що складається з: 770.176.36 грн., - заборгованість по кредиту; 30 311.57 грн., заборгованість за відсотками; 100 000.00 грн., пеня, шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною, визначеною за процедурою, яка передбачена законом України «Про виконавче провадження», на рівні не нижчому ніж звичайні ціни на цей вид майна визначеної на підставі оцінки майна, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступне: 04.05.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого відповідно до статуту є АТ «ОТП Банк», який в свою чергу відступив права вимоги до ТОВ «ОТП Факторинг Україна) та ОСОБА_1 , було укладено кредитний договір № МL-300/0224/2007.

Позичальник отримав кредитні кошти за цим договором у розмірі 63 065.00 доларів США з кінцевим терміном повернення 04.05.2017 року.

04.05.2007 року з метою забезпечення повного і своєчасного виконання боргових зобов`язань за вищевказаним кредитним договором між ЗАТ «ОТП БАНК» і ОСОБА_1 , і ОСОБА_2 , було укладено договір Іпотеки (майнова порука) № PCL-308/0224/2007 посвідчений приватним нотаріусом Верхньодніпровського міського нотаріального округу Питомець В.А., реєстровий номер 21.

Предметом іпотеки за цим договором є квартира, загальною площею 67.3 кв.м., житловою площею 40.1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до п.4.4. Договору Іпотеки, вартість предмета Іпотеки становить 454 967.00 грн.

Факт державної реєстрації іпотеки підтверджується Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі іпотек від 04.05.2007 року № 12376512, а також інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 221246239 від 21.08.2020 року.

Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфеля від 12.11.2010 року ПАТ «ОТП Банк» у відповідності до ст. 512,514, 1077-1079, 1082, 1084 ЦК України відступив, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № МL-300/0224/2007 від 04.05.2007 року, укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» та відповідачем.

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області по справі № 173/2414/14-ц від 14.01.2015 року позовні вимоги Позивача були задоволені та стягнуто з відповідача суму боргу за кредитним договором № МL-300/0224/2007 від 04.05.2007 року в сумі 876 577.63 грн., яка складається яз наступного: 770.176.36 грн., - заборгованість по кредиту; 30 311.57 грн., заборгованість за відсотками; 100 000.00 грн., - пеня; 3 654.00 грн.. судові витрати. Дане рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області на сьогоднішній день фактично не виконане, що підтверджується роздруківкою інформації з автоматизованої системи виконавчого провадження по боржнику ОСОБА_1 , довідкою ТОВ «ОТП Факторинг Україна» від 31.08.2020 року про стан боргу, що й стало причиною звернення до суду.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність згідно якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи.

Відповідачі ОСОБА_1 ,. і ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явилися про дату час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Зазначені відповідачами причини неявки суд вважає не поважними. Відзив на позовну заяву відповідачі не надали.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст.55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини

Судом встановлено, що 04.05.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого відповідно до статуту є АТ «ОТП Банк»), який в свою чергу відступив права вимоги до ТОВ «ОТП Факторинг Україна та ОСОБА_3 , було укладено кредитний договір № МL-300/0224/2007, що підтверджується копією кредитного договору та копією договору купівлі-продажу кредитного портфеля.

Позичальник отримав кредитні кошти за цим договором у розмірі 63 065.00 доларів США з кінцевим терміном повернення 04.05.2017 року.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 2 ст. 6 ЦК України, передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України).

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичайно ставляться.

Судом встановлено, що позивач належним чином виконав покладені на нього обов`язки за укладеним кредитним договором, а саме видав споживачу кредит в сумі 63065,00 дол. США., що підтверджується випискою по особовому рахунку

Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти) у такій самі сумі або речі, визначеними родовими ознаками, у такій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядок, що встановлені договором.

Проте, відповідач належним чином умови договору не виконував в результаті чого банк звернувся до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення заборгованості з відповідача ОСОБА_1

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області по справі № 173/2414/14-ц від 14.01.2015 року позовні вимоги Позивача були задоволені та стягнуто з відповідача ОСОБА_1 , суму боргу за кредитним договором № МL-300/0224/2007 від 04.05.2007 року в сумі 876 577.63 грн., яка складається яз наступного: 770.176.36 грн., - заборгованість по кредиту; 30 311.57 грн., заборгованість за відсотками; 100 000.00 грн., - пеня; 3 654.00 грн.. судові витрати, що підтверджується копією рішення суду..

Також судом встановлено 04.05.2007 року з метою забезпечення повного і своєчасного виконання боргових зобов`язань за вищевказаним кредитним договором. між ЗАТ «ОТП БАНК» і ОСОБА_1 , і ОСОБА_2 , було укладено договір Іпотеки (майнова порука) № PCL-308/0224/2007. Посвідчений приватним нотаріусом Верхньодніпровського міського нотаріального округу Питомець В.А,, реєстровий номер 21, що підтверджується копією договору Іпотеки

Предметом іпотеки за цим договором є квартира, загальною площею 67.3 кв.м., житловою площею 40.1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до п. 4.4 Договору Іпотеки, вартість предмета Іпотеки становить 454 967.00 грн.

Факт державної реєстрації іпотеки підтверджується Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі іпотек від 04.05.2007 року № 12376512, а також інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 221246239 від 21.08.2020 року.

Оскільки відповідачем заборгованість за укладеним кредитним договором не погашається і рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області по справі № 173/2414/14-ц від 14.01.2015 року відповідачем не виконане, позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки за укладеним з відповідачем договором Іпотеки.

За змістом частини першої статті 575 ЦК України та статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, - це вид забезпечення виконання зобов`язання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або належного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до п. 6.4.2 укладеного між сторонами договору Іпотеки встановлено, що при виникненні Іпотечного випадку Іпотекодержавтель надсилає Іпотекодавцям Іпотечне повідомлення ( цінним листом або листом з повідомленням про вручення за адресою, вказаною в цьому договорі) з вказівкою про загальну суму боргових зобов`язань. У випадку непогашення Іпотекодавцем -1 боргових зобов`язань у строк, передбачений у Іпотечному повідомленні, право власності на Предмет Іпотеки переходить від Іпотекодавців до Іпотекодержателя в день, наступний за останнім днем погашення боргових зобов`язань, вказаному в Іпотечному повідомленні. При цьому Іпотекодержатель зобов`язаний реалізувати Предмет Іпотеки протягом 1 року, а суму отриману від боргових зобов`язань направити на погашення боргових зобов`язань та інших фактичних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Іпотеку» - У разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Отже, за змістом частини першої статті 12, частини першої статті 33 та статті 35 Закону реалізації права іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки передує реалізація ним права вимагати дострокового виконання основного зобов`язання. І лише тоді, якщо останнє невиконане чи неналежно виконане, іпотекодержатель, якщо інше не передбачено законом, може звертати стягнення на предмет іпотеки. Недотримання цих правил є перешкодою для звернення стягнення на предмет іпотеки, але не перешкоджає іпотекодержателю звернутися з позовом до боржника про виконання забезпеченого іпотекою зобов`язання відповідно до частини другої статті 35 Закону. Недотримання іпотекодержателем процедури звернення стягнення на предмет іпотеки є однією з підстав для відмови в позові (Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ, що виникають з кредитних правовідносин (2009 - 2010 роки), підготовлене Судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України).

Таким чином сторони погодили в укладеному договорі Іпотеки, обов`язкове направлення вимоги (Іпотечного повідомлення) Іпотекодавцю про усунення порушень до початку процедури звернення стягнення на предмет Іпотеки.

Проте доказів того, що відповідачам надсилалась письмова вимога (Іпотечне повідомлення) про усунення порушень або виконання основного зобов`язання суду не надано.

Таким чином позивачем порушений порядок звернення стягнення на предмет Іпотеки, визначений ЗУ «Про Іпотеку» та погоджений сторонами в укладеному договорі Іпотеки.

Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, виходячи з того, що судом ухвалюється рішення про відмову в задоволенні позовних вимог понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору за рахунок відповідача не відшкодовуються та покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 293 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (юридична адреса:03150 м. Київ вул.. Фізкультури, 28 ), представник позивача Сазонов Олександр Сергійович, 49000 вул. Центральна, 12 м. Дніпро, до ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , і ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру загальною площею 67.3 кв.м., житловою площею 40.1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за договором іпотеки від 04.05.2007 року № PCL-308/0224/2007 в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (юридична адреса:03150 м. Київ вул.. Фізкультури, 28 ) за кредитним договором № МL-300/0224/2007 від 04.05.2007 року, укладеного із закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», в розмірі : 900487.93 грн., що складається з: 770.176.36 грн., - заборгованість по кредиту; 30 311.57 грн., заборгованість за відсотками; 100 000.00 грн., пеня, шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною, визначеною за процедурою, яка передбачена законом України «Про виконавче провадження», на рівні не нижчому ніж звичайні ціни на цей вид майна визначеної на підставі оцінки майна, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій - відмовити.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2102.00 (дві тисячі сто дві) грн. покласти на позивача.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення

Повний текст рішення складений 19.01.2021 року.

Суддя Петрюк Т.М.

Направлене до ЄДРСР: 21.01.2021 року

Дата набрання законної сили: 19.02.2021 року