Справа № 588/1648/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.05.2021 року м.Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області в складі: головуючого судді Линник О.С., з участю секретаря судових засідань Ноздріної В.О., з участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача Голубничого В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тростянецький Агропромбуд» про відшкодування завданих збитків,

В С Т А Н О В И В:

12.09.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду із указаним позовом, який мотивований тим, що він є власником будинку із господарськими спорудами по АДРЕСА_1 .

За рішенням Тростянецької міської ради №228 від 22.08.2018 він також є власником земельних ділянок, розташованих по АДРЕСА_1 : площею 0,1000 га із кадастровим номером :00:005:0333 площею 0,1000 га, наданої для будівництва і обслуговування жилого будинку; площею 0,8660 га із кадастровим номером :00:005:0334, наданої для ведення особистого селянського господарства.

У період із 31.10.2016 по 20.11.2016 він, як інвалід армії, знаходився на оздоровленні у санаторії для ветеранів війни «Салют» у м.Одеса.

Повернувшись із санаторію позивач установив, що невідомими особами із застосуванням спеціальної техніки, через земельну ділянку, яка належить йому на приватної власності, вздовж була прорита траншея довжиною 97 м., глибиною до 2 метрів, шириною 87 см, із пошкодженням шарів родючого ґрунту. Будь-яких дозволів щодо використання належної на праві приватної власності земельної позивачем нікому не надавалися.

Із метою перевірки земельного законодавства позивач звернувся до відділу поліції, після перевірки яким ознак кримінального правопорушення не було установлено.

Також за зверненням позивача відділом контролю за використанням та охороною земель у В.Писарівському, Краснопільському, Охтирському та Тростянецькому районах Управління з контролю за використанням та охороною земель була проведена перевірка, якою установлено, що на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , власником якої є позивач, підприємством Райагропромбуд (керівник Голубничий В.І.), без відповідних погодження із власником приватної земельної ділянки самовільно зайнята земельна ділянка із проведенням зняття родючого ґрунту на площу 0,1164 га., вирити рів глибиною 1 м та вмонтовано водогінну трубу, а у кінці городу установлено бетонний колодязь, розворочено земельну ділянку із глибиною покрову довжиною 97 м та шириною 12 м. Було складено акт обмеження земельної ділянки №5-1 за ст.53-1 КУпАП, акт проведення перевірки за №50-1 від 31.03.2017, видано припис про усунення порушення за №5-1 від 31.03.2017, складено протокол про адміністративне правопорушення за №5-1 від 31.03.2017.

Позивач указує, що внаслідок зняття і ушкодження родючого ґрунту є необхідність у його відновленні. Вирішити питання у позасудовому порядку вирішити не можливо у зв`язку із небажанням відповідача. Позивач звертався в усному порядку до відповідача із приводу виплати йому компенсації у зв`язку із порушенням його прав на землю, але у цьому йому було відмовлено. Позивач є інвалідом і йому важко пересуватися, важко докладати зусиль для відновлення своїх прав. Жодного разу сторона відповідача не намагалася зв`язатися із позивачем для вирішення питання мирним шляхом.

Завдані збитки позивач оцінює у 70000,00 грн. і вважає, що єдиним способом вирішення земельного спору є стягнення із відповідача на його користь витрат на відновлення родючого ґрунту.

За указаних обставин, посилаючись на ст.ст.355-357,360,368,369,372 ЦК України, ст.ст.105,152,158 ЗК України, позивач просить стягнути із ТОВ «Тростянецький Агропромбуд» на його користь у рахунок відшкодування завданих збитків 70000,00 грн., судові витрати розподілити відповідно до ст.141 ЦПК України.

Провадження за даним позовом було відкрите 23.09.2019 за ухвалою судді, визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання (а.с.23 том 1).

Своїм правом, визначеним ст.178 ЦПК України, на подання відзиву на позов відповідач скористався та 08.10.2019 подав відзив (а.с.26-27 том 1).

Заперечення відповідача мотивовані тим, що 10.10.2016 між Тростянецькою міською радою, як замовником, та ТОВ «Тростянецький Агропромбуд», як підрядником, був укладений договір підряду на будівництво інженерних мереж водопостачання та водовідведення за № НОМЕР_1 , за яким підрядник зобов`язався за завданням та кошти замовникам власними за залученими силами і засобами, на свій ризик виконати роботи, зазначені у кошторисі, щодо об`єкту «Будівництво інженерних мереж водопостачання та водовідведення промислового парку «Тростянець», який належить замовнику, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи.

Замовником була надана проектна документація, розроблена ФОП ОСОБА_3 , у якій було указано технічні вимоги, місце розташування водогону. Проект містив містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки, відповідно до якої земля, на якій планувалося будівництво водогону належить до комунальної власності. Також був наявний ордер на виконання робіт за №27 від 12.10.2016 із погодженням контролюючих органів у т.ч. органів благоустрою та архітектури міської ради.

У зв`язку із виконанням робіт, замовником були оплачені підрядні роботи, підписані акти виконаних робіт, подана декларація про початок виконання будівельних робіт, пройдена експертиза проекту будівництва у філії ДП «Укрдержбудекспертиза у Сумській області» та отримано сертифікат ДАБІ у Сумській області про відповідність закінченого будівництва.

Надані позивачем акт перевірки не є належним доказом, оскільки не містить навіть план-схеми земельної ділянки, що обстежувалася.

Під час виконання робіт й на сьогоднішній день у підрядника відповідача, не має жодних підстав вважати, що роботи дійсно виконувалися на земельній ділянці позивача, тобто відсутня протиправна поведінка.

Якщо припустити, що це дійсно так, то у даному випадку у ТОВ «Тростянецький Агропромбуд» відсутня вина, оскільки будівельні роботи проводилися згідно наданого Тростянецькою міською радою проекту. Під час проведення робіт проводився технічний нагляд ОСОБА_4 та авторський нагляд ОСОБА_3 .

Відповідач вважає, що у його діях відсутній елемент цивільної відповідальності вина, що виключає можливість застосування відповідальності.

Крім того, у спорах про відшкодування збитків, обґрунтування їх розміру та обсягу покладається на позивача. Відповідач вважає, що заявлена позивачем сума у розмірі 70000,00 грн. є необґрунтованою та значно перевищує завдану шкоду. У наданому позивачем протоколі про адміністративне правопорушення розмір шкоди указаний у розмірі 3182,43 грн.

Відповідач вважає, що позивачем не доведено існування усіх елементів складу цивільної відповідальності, а саме протиправної поведінки, вини відповідача та обґрунтування суми збитків, тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

27.10.2020 у справі було проведено підготовче засідання та справа призначена до судового розгляду (а.с.218 том 1).

У судовому засіданні позивач та його представник заявлений позов підтримали із підстав указаних у ньому, просили урахувати розрахунок розміру збитків, складений відповідно до постанови Кабінету Міністрів України за №963 від 25.07.2007 «Про затвердження Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу (із змінами та доповненнями), за яким сума збитків завдана позивачу у зв`язку із порушенням, яке сталося у 2016 році на протязі 2017-2021 років терпить незручності, складає суму у розмірі 73004,00 грн. Також сторона позивача просила вирішити питання щодо судових витрат у справі.

Представник відповідача у судовому засіданні із позовними вимогами не погодився, із підстав, указаних у відзиві на позов, просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши позицію позивача, представників сторін, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи із таких мотивів.

Судом установлено, що ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 12.01.1993, на праві власності належать домогосподарство по АДРЕСА_1 .

На підставі державних актів на право власності на землю серій ЯЛ №;413084, 413085 від 02.06.2011, виданих на підставі рішення Тростянецької міської ради за №228 від 22.08.2008, №144 від 235.03.2011, ОСОБА_1 є власником земельних ділянок, розташованих по АДРЕСА_1 : площею 0,1000 га із кадастровим номером :00:005:0333 площею 0,1000 га, наданої для будівництва і обслуговування жилого будинку; площею 0,8660 га із кадастровим номером :00:005:0334, наданої для ведення особистого селянського господарства (а.с.5,6 том 1).

Як пояснив позивач уперіод із 31.10.2016 по 20.11.2016 він, як інвалід армії, знаходився на оздоровленні у санаторії для ветеранів війни «Салют» у м.Одеса. Повернувшись із санаторію він установив, що невідомими особами із застосуванням спеціальної техніки, через земельну ділянку, яка належить йому на приватної власності, вздовж була прорита траншея довжиною 97 м., глибиною до 2 метрів, шириною 87 см, із пошкодженням шарів родючого ґрунту. Будь-яких дозволів щодо використання належної на праві приватної власності земельної ділянки позивачем нікому не надавалися. Із метою перевірки земельного законодавства позивач звертався до відділу поліції та контролюючих земельне законодавство органи.

Указане підтверджується медичною документацією, зверненнями ОСОБА_1 до Державної інспекції сільського господарства у Сумській області від 02.12.2016, на «гарячу лінію» ДУ «Урядовий контактний центр» та до Тростянецького відділення поліції Охтирського відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області від 29.04.2017 (а.с.188-190,).

За висновком інспектора Тростянецького ВП ОВП ГУ НП в Сумській області лейтенанта поліції Білокопитова Р.В. від 30.11.2016 під час виїзду на місце події було установлено, що на приватизованій земельній ділянці ведуться земельні роботи по викопуванню траншеї для встановлення водопостачання. Ознак кримінального діяння, передбаченого кримінальним кодексом України не було установлено. Матеріали перевірки приєднано до справи. Про прийняте рішення повідомлено заявника (а.с.21,191 том 1).

На виконання доручення Головного управління Держгеокадастру у Сумській області за №38 від 23.03.2017, за зверненням ОСОБА_1 державним інспектором -головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Великописарівському, Краснопільському, Охтирському, Тростянецькому районах Управління з контролю за використанням та охороною земель Мовчаном Євгеном Петровичем була проведена перевірка фактів, викладених у зверненні позивача.

Під час проведення 31.03.2017 перевірки головним спеціалістом Мовчаном Є.П. було установлено, що на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 без відповідних погоджень із власником приватної земельної ділянки ОСОБА_1 підприємством Райагропромбуд, керівником якого є ОСОБА_5 , самовільно зайнята земельна ділянка із проведення зняття родючого шару ґрунту на площі 0,1164 га. У результаті чого виритий рів глибиною приблизно 1 метр та вмонтована водогінна труба, а у кінці городу установлено бетонний колодязь, розворотивши земельну ділянку із глиняного покрову довжиною 97 метрів та шириною 12 метрів (а.с.18 том 1).

За наслідками перевірки державним інспекторомголовним спеціалістом Мовчаном Є.П. за статтею 53-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення складено: акт обстеження земельної ділянки №5-1, акт проведення перевірки за №50-1 від 31.03.2017, видано директору ТОВ «Тростянецький Агропромбуд» ОСОБА_5 припис на усунення порушення за №5-1 від 31.03.2017, складено протокол про адміністративне правопорушення за №5-1 від 31.03.2017, розгляд якого призначено на 04.04.2017. Правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду (збитки у сумі 181,12 грн. (а.с.9,11-12,19 том 1)

За статтею 54 КУпАП складено: акт обстеження земельної ділянки №6-1, акт проведення перевірки за №53-1 від 31.03.2017, видано припис на усунення порушення за №8-1 від 31.03.2017, складено протокол про адміністративне правопорушення за №8-1 від 31.03.2017 відносно, розгляд якого призначено на 04.04.2017. Правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду (збитки) у сумі 3182,43 грн. (а.с.10,13-14,18,20 том 1).

Під час розгляду 04.04.2017 протоколів про адміністративні правопорушення за ст.ст.53-1,54 КУпАП, представник відповідача, керівник ТОВ «Тростянецький Агропромбуд» ОСОБА_5 був присутній особисто, про що свідчать його підписи у даних протоколах (а.с.11-14 том 1).

Постановою державного інспектора - головного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель у Великописарівському, Краснопільському, Охтирському, Тростянецькому районах Управління з контролю за використанням та охороною земель Мовчаном Є.П. за №5-1 від 04.04.2017 керівника ТОВ «Тростянецький Агропромбуд» ОСОБА_5 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53-1 КУпАП було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу у сумі 340,00 грн. (а.с.16-17).

У обґрунтування заперечень стороною відповідача були надані письмові докази, на які представник відповідача посилався у відзиві на позов, а саме:

-договір підряду на будівництво інженерних мереж водопостачання та водовідведення за №160 від 10.10.2016, укладеного між Тростянецькою міською радою у особі міського голови ОСОБА_6 та ТОВ «Тростянецький Агропромбуд» у особі директора Голубничого В.І., за яким підрядник зобов`язався за завданням та кошти замовникам власними за залученими силами і засобами, на свій ризик виконати роботи, зазначені у кошторисі, щодо об`єкту «Будівництво інженерних мереж водопостачання та водовідведення промислового парку «Тростянець», який належить замовнику, а замовник зобов`язався прийняти та оплатити виконані роботи (а.с.28-30 том 1);

-додаткові договори за №2 від 30.12.2016, за №4 від 269.06.2017 до договору за №160 від 10.10.2016 (а.с.31,32 том 1);

-проектування будівництва інженерних мереж водопостачання та водовідведення (Промисловий парк «Тростянець), розроблену , розроблена ФОП ОСОБА_3 (а.с.33 том 1);

-містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки по АДРЕСА_2 (а.с.34 том 1);

-ордер виконання робіт за №27 від 12.10.2016 (а.с.35 том 1);

-технічні умови на водопостачання КП «Тростянецькомунсервіс» від 04.04.2015 (а.с.36.37 том 1);

-декларацію на початок виконання будівельних робіт, згідно якої технічний нагляд здійснює ОСОБА_4 (а.с.38-39 том 1);

-Сертифікат Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області (а.с.40 том 1).

У судовому засіданні були оглянуті оригінал проектування будівництва інженерних мереж водопостачання та водовідведення (Промисловий парк «Тростянець), розроблену, розроблена ФОП ОСОБА_3 та кошторисна документація до проектування, надані ТОВ «Тростянецький Агропромбуд», які були витребувані судом (а.с.111 том 1).

Із наданих стороною відповідача доказів судом установлено, що ТОВ «Тростянецький Агропромбуд» мало договір підряду та ряд дозвільних документів на будівництво інженерних мереж водопостачання та водовідведення.

Разом із тим, судом не було установлено та стороною відповідача не надано доказів, що ТОВ «Тростянецький Агропромбуд» мало будь-який дозвіл чи погодження на будівництво інженерних мереж водопостачання та водовідведення через земельні ділянки (кадастрові номери :00:005, :00:005:0334), що розташовані по АДРЕСА_1 , власником яких є ОСОБА_1 .

Допитаний у судовому свідок ОСОБА_7 пояснив, що він працює заступником міського голови Тростянецької міської ради. До промислового парку вони проводили комунікації. Роботи проводилися відповідно до проектно-кошторисної документації, була проведена експертиза, тендери, складені акти на виконання земельних робіт. Замовником проектно-кошторисної документації була Тростянецька міська рада. Дані про земельну ділянку позивача не були внесені до Публічної кадастрової карти і тому побачити цю земельну ділянку не було можливості. Ніхто не міг знати, що вказана земельна ділянка належить позивачу. Як на той час, так і на цей час земельна ділянка позивачем не використовувалася, не огороджена, відсутні межові знаки. На час, коли вони проводили обстеження, ніяких робіт на земельній ділянці позивачем не проводилося, город не був засаджений.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що у кінці листопада 2016 року його покликав ОСОБА_1 подивитися як понівечили його земельну ділянку. Метрів 100 по ширині була вирита траншея. ОСОБА_1 сказав, що із ним не узгоджували вириття траншеї. Вимірював він із ОСОБА_1 довжину, ширину, оскільки позивач збирав докази. Потім він бачив, що траншея була засипана глиною, неякісно. Відшкодовувати збитки позивачу не обіцяли.

Вирішуючи вказаний спір суд застосовує такі норми права.

За змістом частин першої, другої, третьої статті 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

За змістом статті 157 ЗК України, відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року № 7 (зі змінами та доповненнями) власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом абзацу 1 пункту 2 постанови Пленум Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Отже, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування майнової шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Згідно з частиною другою статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивач надав суду 11.05.2021 року рахунок розміру збитків по позову (а.с.31-40 т.2), посилаючись при тому на Постанову КМУ від 25.07.2007 р. № 963 «Про затвердження Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, відповідно до якого розрахував суму збитків - 73004 грн., однак просив задовольнити позов у межах заявленої у позові суми 70000 грн..

Разом із тим суд не може погодитись із наданим позивачем розрахунком, так як у розрахунку позивач посилається на вказану Методику у редакції станом на 09.09.2020 р., тоді як позов пред`явлений до суду 12.09.2019 році та спірні правовідносини виникли у жовтні-листопаді 2016 року, отже, у даному разі суд вважає за необхідне при визначенні розміру шкоди застосувати редакцію Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, яка діяла станом на 05.08.2016 р. Крім того, позивач на власний розсуд застосовує формулу визначення розміру шкоди та вихідні показники, що суперечить вказаній Методиці.

Таким чином, суд вважає розрахований під час перевірки державним інспектором-головним спеціалістом управління контролю за використанням і охороною земель ГУ Держгеокадастру у Сумській області Мовчаном Є.П. розмір завданих збитків позивачу внаслідок зняття родючого шару ґрунту у сумі 3182,43 грн. є вірним, та саме вказаний розмір збитків підлягає стягненню із відповідача на користь позивача.

Посилання представника відповідача на відсутність вини у спричиненні збитків позивачеві суд вважає недоведеними з наступних підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 168 ЗК України ґрунти земельних ділянок є об`єктом особливої охорони. Власники земельних ділянок та землекористувачі не мають права здійснювати зняття та перенесення ґрунтового покриву земельних ділянок без спеціального дозволу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Відповідач в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що Товариство з обмеженою відповідальність «Тростянецький Агромпромбуд» виконувало роботи лише на землях комунальної власності відповідно до договору підряду з Тростянецькою міською радою та проектно-кошторисною документацією.

При цьому відповідач посилається на договір підряду від 10.10.2016 року № 160, укладений між Тростянецькою міською радою (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Тростянецьким Агропромбуд» (Підрядник), за умовами якого Підрядник зобов`язався за завданням та за кошти Замовника та залученими силами та засобами, на свій ризик виконати роботи, зазначені в Кошторисі щодо об`єкту «Будівництво інженерних мереж водопостачання та водовідведення до промислового парку «Тростянець»», який належить Замовнику, а Замовник зобов`язався прийняти роботи і оплатити їх.

Отже, за завданням замовника Товариством з обмеженою відповідальністю «Тростянецький Агропромбуд» мали проводитись роботи виключно на землях комунальної власності.

Однак, відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів до суду, що прокладення інженерних мереж водопостачання та водовідведення фактично відбулося не через земельну ділянку приватної форми власності ОСОБА_1 , яка згідно Плану меж земельної ділянки межує з трьох сторін із землями Тростянецької міської ради, у тому числі межує з землями міської ради по АДРЕСА_3 .

Представник відповідача посилався лише на те, що вважає, що роботи мали проводитись на землях комунальної власності і оскільки роботи Тростянецькою міською радою прийняті та оплачені, то на його думку відповідати має за спричинені збитки Тростянецька міська рада.

Оскільки позивач не надав доказів того, що завдання Тростянецької міської ради передбачало виконання робіт з прокладення інженерних мереж водопостачання та водовідведення через земельну ділянку приватної власності за адресою: АДРЕСА_4 , Товариством з обмеженою відповідальністю «Тростянецьким Агропромбуд» було фактично виконано роботи з відхиленням від завдання Замовника в частині проведення таких робіт виключно на землях комунальної власності.

Відповідно до пункту 4.3.8 Договору підряду від 10.10.2016 року Підрядник зобов`язаний інформувати Замовника про обставини, що перешкоджають виконанню Договору та заходи необхідні для їх усунення.

Разом із тим, доказів інформування відповідачем Замовника про те, що власник земельної ділянки ОСОБА_1 повідомляє про порушення його прав під час проведення робіт відповідачем на його земельній ділянці - суду не надано.

Згідно з приписами частини 2 статті 1172 ЦК України замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника.

Отже, оскільки відповідач не надав доказів виконання робіт за завданням замовника та правомірного використання земельної ділянки ОСОБА_1 та дозволу на зняття родючого шару ґрунту в ході проведення робіт, які виконувались Товариством з обмеженою відповідальністю «Тростянецький Агропромбуд», суд дійшов висновку, що державним інспектором Мовчаном Є.П. правомірно встановлено самовільне зайняття земельної ділянки, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 та зняття родючого шару ґрунту без відповідного дозволу, та позивачем доведені ці обставини доказами..

Із урахуванням викладеного, суд робить висновок про доведеність позову у частині завдання позивачу збитків внаслідок зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) у розмірі 3182,43 грн., а у задоволенні іншої частини позову слід відмовити.

Вирішуючи питання судових витрат, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд, у зв`язку із частковим задоволенням позову суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь держави, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору як інвалід 2 групи, судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у сумі 41,31 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10-13,141,259,264,265,273,354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тростянецький Агропромбуд» про відшкодування завданих збитків задовольнити частково.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Тростянецький Агропромбуд» на користь ОСОБА_1 3182 грн. 43 коп. (три тисячі сто вісімдесят дві гривні 43 копійки) у відшкодування завданих збитків.

У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Тростянецький Агропромбуд» судовий збір у розмірі 41 грн. 31 коп. (сорок одна гривня тридцять одна копійка) на користь держави.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає АДРЕСА_4 ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Тростянецький Агропромбуд» (, вул. В.Веселий, 15, м.Тростянець Сумська область).

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складене 26 травня 2021 року.

Суддя О.С.Линник