Справа № 366/3009/19
Провадження № 2/367/1915/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Мерзлого Л.В.,

при секретарі Кузнєцовій П.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Ірпінь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Іванківської районної держадміністрації Київської області, про позбавлення батьківських прав,-

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Іванківської районної держадміністрації Київської області, про позбавлення батьківських прав, в якій зазначено, що ОСОБА_1 , 27 липня 2012 року уклала шлюб із ОСОБА_2 , зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Іванківського районного управління юстиції у Київській області. За час спільного сімейного життя у сторін народилась дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Син проживає з позивачем, знаходиться на її повному утриманні. 05.02.2014 року позивач розірвала шлюб з Відповідачем. Також 05.02.2014 року за рішенням Іванківського районного суду Київської області було стягнуто аліменти на користь позивача на утримання спільної дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1000 гривень щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. З 2013 року Відповідач покинув сім`ю та виїхав на інше постійне місце проживання. Вказує про те, що позивач надає синові необхідні умови для нормального розвитку, проживання та навчання. На даний час дитина навчається в 1-В класі Іванківської загальноосвітньої школи І-Ill ступенів №1 Іванківського району Київської області. Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, підготовкою до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом та лікуванням, не спілкується з сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, та фактично, не бажає навіть зустрічатися з ним. За час окремого проживання, Відповідач зовсім не надавав матеріальної допомоги на утримання дитини, не сплачує аліменти, що свідчить про відсутність бажання підтримувати будь-які стосунки з позивачем та сином. Станом на 01.11.2019 р., заборгованість по несплаті аліментів відповідача складає 67322,58 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 просила задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 проти задоволення позовних вимог не заперечував.

В судове засідання представник третьої особи - Служба у справах дітей та сім`ї Іванківської районної держадміністрації Київської області, не з`явився, до суду направили, заяву в якій просили розгляд справи проводити за їх відсутності.

Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши думку сторін, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 27 липня 2012 року ОСОБА_1 уклала шлюб із ОСОБА_2 , зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Іванківського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис №50. Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . 05.02.2014 року шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Іванківського районного суду Київської області з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1000 гривень щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Дитина навчається в 1-В класі Іванківської загальноосвітньої школи І-Ill ступенів №1 Іванківського району Київської області. Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом та лікуванням, не спілкується із сином. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не сплачує аліменти. Станом на 01.11.2019 р., заборгованість по несплаті аліментів відповідача складає 67322,58 грн., що підтверджено листом Ірпінського MB ДВС ГТУЮ у Київській області. Згідно Актів комісії Іванківської селищної ради Київської області від 04.10.2019, 06.09.2019 у квартирі, власником якої є ОСОБА_1 , є всі необхідні умови для виховання та проживання малолітнього ОСОБА_3 . Згідно довідки Іванківської селищної ради Київської області за №3342 від 04.10.2019, малолітній ОСОБА_3 проживає разом із матір`ю і знаходиться на її утриманні. ОСОБА_1 характеризується позитивною характеристикою, яка видана Іванківською селищною радою Київської області. ОСОБА_3 навчається у школі та зарекомендував себе з гарної сторони як старанний учень, мати якого надає йому всіляку підтримку. Батько навчанням сина не цікавиться. Згідно витягу з протоколу № 12 засідання Комісії з питань захисту прав дитини Іванківської районної державної адміністрації від 16.11.2020, вважають доцільним позбавити ОСОБА_2 батьківських праві відносно його малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно нотаріально посвідченої заяви від 16.11.2020, ОСОБА_2 не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно його малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування та ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ч. 3 ст. 5 Сімейного кодексу України передбачено, держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки, судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню свого малолітнього сина, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, а тому, є передбачені законом підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітньої дитини.

На підставі ст.ст. 84, 150, 155, 157, 164 -165, 180-182 СК України, п. п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 200, 206, 247, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Іванківської районної держадміністрації Київської області, про позбавлення батьківських прав- задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , батьківських прав відносно малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір в розмірі 768,40 гривень.

Повний текст судового виготовлено 26.05.2021 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Л.В. Мерзлий