Справа № 464/6033/20
пр.№ 2/464/59/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.01.2021 року

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючої -судді Бойко О.М.

секретар судового засідання Комарницька Р.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користуванням житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право на коритування квартирою квартирою АДРЕСА_1 . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що він є власником вказаної квартири. У зазначеній квартирі, окрім нього, зареєстровані його діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Зазначає, що його колишня дружина ОСОБА_5 , з якою вони розірвали шлюб 08.11.2013 року, добровільно виїхала з квартири, разом із дітьми, 12.08.2015 року. Відповідно, відповідач відсутній за місцем реєстрації з 2015 року, про що складені відповідні акти ЖБК № 252. У зв`язку з тим, що відповідач зареєстрований у квартирі, але в такій не проживає тривалий час, не приймає участі в оплаті послуг на її утримання, він, як власник майна, позбавлений можливості в повній мірі користуватись та розпоряджатись нею, а тому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаним житлом.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні надали пояснення аналогічні змісту позову, додатково пояснивши, що до повноліття відповідача позивач не звертався із зазначеним позовом, однак, після досягнення ним повноліття неодноразово пропонував проживати у його квартирі та нести витрати на її утримання, однак, відповідач відмовився. Просять такий задоволити, не заперечили проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча згідно з ст.130 ЦПК України належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу заочно у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 405 Цивільного кодексу України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Питання втрати членом сім`ї власника права користування житлом вирішується на підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України. Так, даною нормою закону передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31.12.2003 р.

Відповідно до запису в будинковій книзі квартири АДРЕСА_1 , в спірній квартирі зареєстровані позивач, ОСОБА_3 (син) та ОСОБА_4 (донька). Зазаначене також підтверджується даними довідки з місця проживання про склад сім`ї та прописки від 27.07.2020 року, виданої Житлово будівельним кооперативом № 252.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є сином позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Як вбачається з актів ЖБК № 252 від 06.05.2019 р. 03.01.2020 р., 31.07.2020 року та 12.11.2018 р. відповідач ОСОБА_3 не проживає у квартирі АДРЕСА_1 з 2015 року.

Окрім цього, факт непроживання відповідача за вищевказаною адресою підтверджується показаннями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , допитаних у судовому засіданні, які ствердили, що відповідач з часу розлучення батьків не проживає у спірній квартирі, після досянення повноліття позивач пропонував йому жити у цій квартирі, однак, відповідач цього не хотів. Жодних перешкод у користуванні квартирою позивач відповідачу не чинив.

Як вбачається із відповідей Сихівського відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області від 03.08.2020 року та Управління житлового господарства департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, відповідач з приводу створення перешкоду у користуванні житлом не звертався.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач з часу досягнення повноліття, не проживаючи у спірній квартирі понад встановлений законом строк збереження права користування житлом, втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1 . Доказів наявності поважних причин непроживання чи створення йому перешкод у користуванні житлом відповідачем суду не надано, відповідно підстав для збереження за відповідачем права користування спірною квартири не встановлено. З огляду на наведені обставини суд вважає, що позов слід задоволити.

Окрім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 840 грн. 80 коп.

На підставі ст. ст. 16, 317, 319, 321, 391, 405 Цивільного Кодексу України та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 130, 141, 263-265, 280-289 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

в и р і ш и в :

позов задоволити.

Визнати ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) 840 грн. 80 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 11 січня 2021 року.

Головуюча