Провадження № 2/127/3778/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2021 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Шаміної Ю.А.,

при секретарі судового засідання Чорнобров О.Л.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про визначення розміру частки спадкодавця у спільній сумісній власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

16.10.2020 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Лавренчука А.С. звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про виділення та визначення розміру частки спадкодавця у спільній сумісній власності на земельну ділянку. Позов мотивований тим, що із свідоцтва про право приватної власності № НОМЕР_1 від 03.03.1994 року вбачається, що ОСОБА_6 є власником 100% домоволодіння, яке знаходиться у АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу №3 від 22.12.1978 року. 10.06.1994 року укладено договір дарування №883, згідно якого ОСОБА_6 подарував ОСОБА_3 (доньці) 7/25 частин жилого будинку в АДРЕСА_1 . Відповідно до Витягу з рішення 35 сесії 5 скликання від 27.02.2009 року №2279 Вінницької міської ради вирішено передати ОСОБА_6 та ОСОБА_3 земельну ділянку по АДРЕСА_1 , площею 482 кв.м у спільну сумісну власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. 21.09.2009 видано державний акт серії ЯЗ №333095 на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :02:058:0013, площею 0.0482 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_6 , співвласник ОСОБА_3 , але розмір частки кожного із співвласників у державному акті не вказано.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер. 07.02.2013 року Першою вінницькою державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу №126/2013 від 07.02.20132 року після смерті ОСОБА_6 . В межах вищевказаної спадкової справи було оформлено спадщину на відповідну частку у житловому будинку. Спадкоємцем 1/6 (обов`язкової) частки майна ОСОБА_6 є його дружина ОСОБА_1 , спадщина на яку в указаній частці видане свідоцтво про право на спадщину за законом складається з 18/25 часток у житловому будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за №1-1124 від 18.06.2013 року. Спадкоємцем 5/6 часток за заповітом є син померлого, ОСОБА_5 , спадщину на яку в указаній частці видане свідоцтво про право на спадщину за законом складається з 18/25 часток у житловому будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за №1-1128 від 18.06.2013 року.

25.08.2020 року до Першої вінницької державної нотаріальної контори було направлено адвокатський запит щодо можливості видачі свідоцтва ОСОБА_1 про право на спадщину за законом на відповідну частку спадщини у земельній ділянці, кадастровий номер :02:058:0013, площею 0,0482 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності з ОСОБА_3 . 22.09.2020 року державним нотаріусом Першої вінницької нотаріальної контори Дишкант М.В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, кадастровий номер :02:058:0013, площею 0,0482 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЗ №333095 від 21.10.2009 року, з причин не надання документа, що підтверджує право власності спадкодавця на відповідну частку у вищезазначеній земельній ділянці.

На підставі викладеного, позивач ОСОБА_1 позбавлена можливості в інший спосіб реалізувати свої права щодо оформлення права на спадщину, тому, посилаючись на положення ч. 4 ст. 120 ЗК України, звернулася до суду з даним позовом, у якому просила виділити та визначити, що частка померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,0482 га, кадастровий номер :02:058:0013, цільове призначення «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд», розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , становить 18/25 часток.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.11.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в загальному позовному провадженні.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.12.2020 року витребувано з Першої вінницької державної нотаріальної контори завірену у встановленому законом порядку копію спадкової справи щодо майна ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.02.2021 року витребувано у ДП «Подільське державне підприємство геодезії, картографії та кадастру» відомості та справу (технічну документацію), що була сформована на підставі звернення до підприємства у 2008 році ОСОБА_6 щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою кадастровий номер :02:058:0013, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок чого був складений кадастровий план 2302-07-11-08-СДА.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 31.03.2021 року витребувано у ДП «Подільське державне підприємство геодезії, картографії та кадастру» відомості та наявну технічну документацію щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою кадастровий номер :02:058:0013, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок чого був складений кадастровий план 2302-07-11-08-СДА.

12.01.2021 року представник відповідачки ОСОБА_3 адвокат Оверковський К.В. надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву (вх. №1473) згідно якого заперечив щодо задоволення позову. Зауважив, що позивачем поєднано дві вимоги «виділити» та «визначити» частки померлого в розмірі 18/25 часток. Водночас зазначив, що визначення частки передбачає встановлення ідеальної (арифметичної) частки у праві на спільне майно, в той час як виділ передбачає отримання учасником, який виділяється, певного майна зі складу спільного у натурі та (або) грошової компенсації і тягне за собою припинення права спільної власності для того учасника, який виділився. Вказав, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, при цьому зазначив, що підстав для відступлення від поділу земельної ділянки порівну в сторону суттєвого збільшення частки позивача (майже 72 % від загальної площі) немає.

Зазначив, що за життя померлого ОСОБА_6 співвласники визначилась щодо порядку користування земельною ділянкою, у зв`язку з чим було виготовлено кадастровий план земельної ділянки Подільським державним підприємством геодезії, картографії та кадастру №2302-07-11-08-СДА згідно якого було визначено порядок користування земельною ділянкою із яким відповідачка ОСОБА_3 погоджується, так як, на її думку, він є найоптимальнішим варіантом для обслуговування та користування її частиною будинку. Представник відповідачки зауважив, що площу будинку було змінено, так як відповідачкою було добудовано додаткові приміщення до своєї частки 7/25 будинку на що позивачем було надано дозвіл. Згідно технічного паспорту БТІ від 29.07.2020 року дані приміщення придатні для надійної та безпечної експлуатації. Представник відповідача заперечив щодо задоволення позову, оскільки така частина буде явно виходити за межі реальної розміщення частини будинку, що не надасть можливості нормального догляду за частиною будинку відповідачки та його вільним використанням.

08.02.2021 року представником позивачки ОСОБА_1 - адвокатом Лавренчуком А.С. надіслано на адресу суду відповідь на відзив (вх. №8366) згідно якого просив позов задовольнити у повному обсязі. Посилаючись на правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 12.09.2018 року у справі №127/20/16-ц зауважив, що частка померлого у праві власності на земельну ділянку має пропорційно відповідати частці у спільній власності на житловий будинок та має становити 18/25 часток земельної ділянки згідно загального принципу цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташовано. Зазначив, що визначення та виділення частки у спільній сумісній власності на землю має здійснюватись, як вказувалось у прохальній частині позову, за померлим ОСОБА_6 . Вказав, що наданий відповідачкою ОСОБА_3 кадастровий план, виготовлений Подільським державним підприємством геодезії, картографії та кадастру не є документом, що підтверджує досягнення згоди щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою у визначеній ним конфігурації та площі співвласниками, ОСОБА_3 та померлим ОСОБА_6 . Крім того, зауважив, що у наданому кадастровому плані в графі «Порядок користування земельною ділянкою погоджую» відсутні підписи співвласників земельної ділянки, що вказує на факт відсутності погодження користування земельною ділянкою з боку ОСОБА_6 . Доказом який би підтверджував порядок користування земельною ділянкою встановлений між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 є відповідний договір про встановлення порядку користування земельною ділянкою посвідчений нотаріусом. Водночас зазначив, що згідно Реєстру будівельної діяльності за реквізитами пошуку по адресі та кадастровому номеру відсутні будь-які дозвільні документи щодо здійснення ОСОБА_3 прибудов до будинку сторін. Поряд з тим, згідно листа Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради від 22.01.2021 року №36-00-0103088 в Єдиному реєстрі будівельної діяльності відсутня інформація щодо подання ОСОБА_3 декларації про готовність об`єкта до експлуатації, тобто введення будь-яких прибудов до будинку в експлуатацію, у зв`язку з чим також відсутнє у відповідача право на перерахунок часток будинку. Зауважив, що зведенні ОСОБА_3 прибудови до будинку є самочинним будівництвом, на яке не набуто право власності жодною особою, а відтак, дані прибудови не можуть впливати на розмір часток в будинку та на визначення частки у спільній сумісній власності на земельну ділянку відповідача та померлого спадкодавця.

Відповідач ОСОБА_5 своїм правом на подання відзиву не скористався.

25.01.2021 року Першою вінницькою державною нотаріальною конторою надано до суду копію спадкової справи №126/2013, заведеної 07 лютого 2013 року після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.101- 175).

26.02.2021 року ДП «Подільське державне підприємство геодезії, картографії та кадастру» надано до суду копію технічної документації щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що виготовлялись підприємством в 2009 році.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28 квітня 2021 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Лавренчук А.С. позов підтримали, з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, та просили його задовольнити. Представник позивача зазначив, що доданий до відзиву відповідачкою кадастровий план не містить погодження із співвласником щодо встановленого порядку користування земельною ділянкою. Разом з тим, зауважив, що здійсненні відповідачкою ОСОБА_3 прибудови не введенні в експлуатацію та не можуть враховуватись при вирішенні даного спору.

Відповідачка ОСОБА_3 та її представник адвокат Оверковський К.В. позов у частині визначення частки померлого ОСОБА_6 у спільній сумісній власності в розмірі 11/25 часток визнали. Відповідачка ОСОБА_3 пояснила, що самовільна прибудова здійснювалась за згоди обох батьків, у тому числі померлого ОСОБА_6 .

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися в порядку, визначеному чинним законодавством.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, у тому числі, матеріали спадкової справи № 126/2013, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами Цивільного кодексу України.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва № НОМЕР_1 про право приватної власності на будівлю від 03.03.1994 року виданого на підставі рішення виконкому Вінницької міської Ради народних депутатів №109 від 24.02.1994 р. замість договору-купівлі продажу від 22.12.1978 р. №3-2647, виконавчим комітетом Вінницької міської ради посвідчено, що 100 процентів домоволодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1 дійсно належить ОСОБА_6 на праві приватної власності (а.с. 9).

10.06.1994 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 укладено договір дарування, посвідчений державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Павлюк І.І., зареєстрований в реєстрі за №2-2053, згідно якого ОСОБА_6 подарував, а ОСОБА_3 прийняла у дар 7/25 частин жилого будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 під номером двадцять п`ятим. На земельній ділянці розташовані: жилий будинок з прибудовами, цегляний, жилою площею 67.3 кв.м, означений в плані літерою «А», огорожа №1-4, хлів-гараж Б. В постійне користування обдарованої відходять кімнати 1-7, 1-8, загальною площею 30,5 кв.м. (а.с. 10-11).

Згідно технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , складеного на 20.03.2006 року співвласниками є ОСОБА_6 (18/25 частки), ОСОБА_3 (7/25 часток) (а.с. 12-15).

Згідно витягу з рішення Вінницької міської ради від 27.02.2009 р. №2279, 35 сесії 5 скликання «Про передачу земельних ділянок у власність і оренду та визнання п. 1.11 рішення виконкому міської ради від 26.06.2000 р. №902 таким, що втратив чинність і внесення змін до п. 19 додатку №1 рішення міської ради від 11.11.2008.р. №2147, п. 1.39 додатку №2 рішення міської ради від 19.09.2008 р. №2081, п. 1.18 додаток №2 рішення міської ради від 24.12.2008 р. №2206» вирішено передати ОСОБА_6 , ОСОБА_3 на АДРЕСА_1 земельну ділянку площею 482 кв.м. безоплатно в спільну сумісну власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд згідно з даними матеріалів інвентаризації від 17.12.2008 р. (а.с. 16).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, за актовим записом №2513 (а.с. 108).

Позивачка ОСОБА_1 є дружиною спадкодавця ОСОБА_6 та спадкоємцем за законом.

Відповідачка ОСОБА_3 є співвласником спірної земельної ділянки, дочкою ОСОБА_6 .

Відповідач ОСОБА_5 є сином ОСОБА_6 , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької міської ради Вінницької області 05.02.1998 року, за актовим записом № 473 (а.с. 118) та єдиним спадкоємцем за заповітом.

Як вбачається із заповіту, посвідченого 29.09.2003 року державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Ценделіною О.В. за реєстровим №1-673, ОСОБА_6 все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, взагалі все те, що буде належати йому на день його смерті, на що за законом матиме право, заповів синові - ОСОБА_5 (а.с. 119).

18.06.2013 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом посвідчене державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Болотновою М.М., за реєстровим №1-1124 (спадкова справа №126/2013), згідно якого дружина ОСОБА_1 є спадкоємцем на 1/6 частку зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке складається з 18/25 часток житлового будинку, що знаходиться у АДРЕСА_1 (а.с. 18).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №5028531 від18.06.2013 року ОСОБА_1 є власником 9/75 часток житлового будинку у АДРЕСА_1 (а.с.19).

18.06.2013 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідчене державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Болотновою М.М., за реєстровим №1-1128 (спадкова справа №126/2013 року), згідно якого син ОСОБА_5 є спадкоємцем на 5/6 часток зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке складається з 18/25 часток житлового будинку, що знаходиться у АДРЕСА_1 (а.с. 20).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №217860629 від 27.07.2020 року ОСОБА_5 та ОСОБА_1 є власниками часток житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (9/15 часток та 9/75 часток відповідно) (а.с. 23-24).

Як слідує з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-020 від 25.08.2020 року земельна ділянка кадастровий номер :02:058:0013, площею 0,0482 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 перебуває на праві власності у ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , Державний акт від 21.10.2009 року ЯЗ 333095 (а.с. 25).

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку від 21.10.2009 року серії ЯЗ №333095 виданого на підставі рішення Вінницької міської ради від 27.02.2009 року №2279 - 35 сесії 5 скликання, ОСОБА_6 є власником земельної ділянки площею 0,0482 га у межах згідно з планом, розташованої у АДРЕСА_1 . Співвласником земельної ділянки є ОСОБА_3 (а.с. 29).

25.08.2020 року адвокат Лавренчук А.С. звернувся із адвокатським запитом (вих. №381) до Першої вінницької державної нотаріальної контори просив повідомити чи можлива видача свідоцтва ОСОБА_1 про право на спадщину за законом на відповідну частку спадщини у земельній ділянці, кадастровий номер :02:058:0013, площею 0,0482 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності з ОСОБА_3 , за умови надання оригіналів правовстановлюючих та інших документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, однак за відсутності визначеного розміру частки померлого у праві спільної сумісної власності у правовстановлюючому документі (державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №333095 від 21.10.2009 року), у випадку неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину за законом надати відповідне роз`яснення з даного приводу (а.с 30).

Однак, 22.08.2021 року державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Дишкант М.В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії якою відмовлено ОСОБА_1 у видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належну її чоловікові ОСОБА_6 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки не надано документ, що підтверджує право власності спадкодавця на відповідну частку зазначеної земельної (а.с. 31).

Як слідує технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку ОСОБА_6 , ОСОБА_3 розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , остання розроблялась без визначення часток у спільній власності на вказану земельну ділянку (а.с. 210-225).

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників) належить їм на праві спільної сумісної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Відповідно ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.

Також законом встановлено, що при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. (ч.4 ст.120 ЗК України ).

Позивач, заявляючи вимогу про визначення частки померлого ОСОБА_6 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, посилається на розмір часток сторін у праві власності на житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , які визначені відповідними правовстановлюючими документами.

Будь - яких домовленостей між співвласниками житлової будівлі щодо іншого розміру часток у праві спільної сумісної власності судом не встановлено (суду з цього приводу не надано жодних належних та допустимих доказів).

Таким чином, вищезазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість, про що також звернув увагу Верховний Суд у своїй постанові від 12.09.2018 року у справі №127/50/16-ц (провадження №61-5958зпв18).

При цьому суд враховує роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що викладені в п. 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, де зазначено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

А тому, зважаючи на вищевикладене, є всі достатні підстави вважати, що частка померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,0482 га, кадастровий номер :02:058:0013, цільове призначення «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд», розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , на день його смерті становила 18/25 часток.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовна вимога про визначення розміру частки померлого ОСОБА_6 в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0482 га, кадастровий номер :02:058:0013, цільове призначення «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд», розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , в розмірі, що зазначений у позовних вимогах, а саме 18/25, підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 в частині виділення частки померлого ОСОБА_6 в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0482 га, кадастровий номер :02:058:0013, цільове призначення «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд», розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , в розмірі 18/25 часток, то суд дійшов висновку про відмову в задоволенні цієї позовної вимоги зважаючи на наступне.

Позивачем поєднано дві вимоги «виділити» та «визначити» частки померлого в розмірі 18/25 часток. Однак, визначення частки передбачає встановлення ідеальної (арифметичної) частки у праві на спільне майно, в той час як виділ передбачає отримання учасником, який виділяється, певного майна зі складу спільного у натурі та (або) грошової компенсації і тягне за собою припинення права спільної власності для того учасника, який виділився, а тому позовна вимога про виділення частки є передчасною та задоволенню не підлягає.

Суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, враховуючи, приходить до висновку, що позовні вимоги частково знайшли підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат суд проводить відповідно до ст.141 ЦПК України. Зважаючи, що позивач відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, а позов задоволений частково з відповідачів на користь держави необхідно стягнути по 227 грн судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 317, 355, 368, 372 ЦК України, ст. 89, 120, 158 ЗК України, ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Визначити, що частка ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0482 га, кадастровий номер :02:058:0013, цільове призначення «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд», розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , становила 18/25.

У решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_5 на користь держави по 227 грн (двісті двадцять сім гривень) судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , року народження, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер, НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду виготовлено 28.05.2021 року.

Суддя Шаміна Юлія Анатоліївна