ПОСТАНОВА

Іменем України

18 січня 2021 року м. Кропивницький

справа № 941/469/20

провадження № 22-ц/4809/314/21

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Мурашка С.І.,

учасники справи:

позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

відповідач приватне сільськогосподарське підприємство «Зарічне»,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 03 листопада 2020 року у складі судді Шаєнко Ю.В.

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до Приватного сільськогосподарського підприємства «Зарічне» про усунення перешкод у здійсненні права власності.

В обґрунтування позову зазначали, що їм на праві приватної власності належать земельні ділянки: ОСОБА_1 - земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:3209, площею 4,5429 га та земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:1209, площею 2,0689 га; ОСОБА_2 - земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:1213, площею 8,2139 га; ОСОБА_3 - земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:1231, площею 7,1215 га; ОСОБА_4 - земельною ділянкою з кадастровим номером :02:000:0211, площею 6,52 га, та 1/3 частина земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0210, площею 6,39 га; розташовані на території Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Позивачі зазначали, що вказані земельні ділянки згідно з договорами оренди землі від 22.03.2006 були передані в оренду ПСП «Зарічне» строком на 10 років.

Дія договорів оренди припинена відповідно до п.37 договорів, в зв?язку із закінченням строку, на який їх було укладено, що підтверджується рішеннями про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Однак, відповідачем земельні ділянки їм не повернуті, натомість використовуються ним фактично після припинення строку обміну.

Позивачі просили усунути перешкоди у користуванні вказаними земельними ділянками, шляхом зобов`язання ПСП «Зарічне» передати їх власникам згідно актів прийому-передачі та заборони вчинення ПСП «Зарічне» дій, які можуть порушити права позивачів, а саме: подальше використання вказаних земельних ділянок.

02.06.2020 від представника відповідача ПСП «Зарічне» надійшло клопотання зупинення провадження у справі, з посиланням на те, що в даний час в Петрівському районному суді Кіровоградської області слухаються інші справи за позовами Приватного сільськогосподарського підприємства «Зарічне» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договорів оренди землі поновленими, визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору за №941/495/20, №941/497/20, №941/496/20, №941/494/20.

Враховуючи те, що предметом вказаних позовів є визнання поновленими орендних правовідносин за договорами оренди землі від 22.03.2006, щодо належних відповідачам земельних ділянок, які на їх думку протиправно використовуються ПСП «Зарічне», рішення у вказаних цивільних справам буде мати значення для розгляду даної справи.

Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 03 листопада 2020 року провадження у даній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ПСП «Зарічне» про усунення перешкод у здійсненні права власності - зупинено до набрання законної сили судовими рішеннями у справах за позовами ПСП «Зарічне» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договорів оренди землі поновленими, визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору за №941/495/20, №941/497/20, №941/496/20, №941/494/20.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою ОСОБА_4 та ОСОБА_2 подали апеляційні скарги, в яких просили скасувати оскаржувану ухвалу та направити цивільну справу до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 зазначила, що зупинивши провадження у даній справі, де вона є позивачем і не має жодного відношення до справ за позовами ПСП «Зарічне» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договорів оренди землі поновленими, визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору за №941/495/20, №941/497/20, №941/496/20, №941/494/20, суд фактично порушив її право на звернення до суду за захистом своїх прав, передбачене ч.1 ст. 4 ЦПК України та право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку, передбачене п. 1 ст.6 Конвенції.

ОСОБА_2 в апеляційні скарзі вказав, що наявність зазначених відповідачем цивільних справ за його позовами не є підставою, за якою провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, оскільки наявні в даній справі докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, у зв`язку з чим, суд першої інстанції помилково послався на об`єктивну неможливість розгляду даної цивільної справи.

Позивачі вважають, що суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, своє рішення щодо наявності встановлених процесуальним законом підстав для зупинення провадження у даній справі належним чином не мотивував, та дійшов необґрунтованого висновку, а зупинення провадження лише має наслідком затягування розгляду справи та порушення розумних строків для вирішення виниклого спору.

У відзивах на апеляційні скарги представник відповідача не погоджується з доводами апеляційних скарг, вважає, що суд дійшов правильного висновку щодо неможливості подальшого розгляду справи до моменту вирішення інших справ, що перебувають в провадженні того ж суду, в рамках яких ПСП «Зарічне» пред?явлено вимоги про визнання поновленими орендних правовідносин стосовно спірних земельних ділянок. Вказує, що у випадку задоволення позовів ПСП «Зарічне» відпаде підстава виникнення позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , що зводиться до відсутності правового обґрунтування використання підприємством належних позивачам земельних ділянок.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду, зазначену в пункті 14 частини першої статті 353 цього Кодексу, а саме ухвала суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі, розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 28 грудня 2020 року відповідно до вимог ч.1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи був призначений в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції, пославшись на п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, зазначив, що в провадженні Петрівського районного суду Кіровоградської області перебувають цивільні справи за позовами приватного сільськогосподарського підприємства «Зарічне» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договору оренди землі поновленим, визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору за №941/495/20, №941/497/20, №941/496/20, №941/494/20.

У вказаних справах предметом спору є земельні ділянки, власниками яких є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Тому суд першої інстанції вважає, що провадження у справі має бути зупиненим до вирішення іншої справи у зв`язку з об`єктивною неможливістю розгляду цієї справи.

Суд апеляційної інстанції частково погоджується з такими висновками суду.

Статтею 251 ЦПК України визначено підстави, за яких суд зобов`язаний зупинити провадження у справі.

Зокрема, у пункті 6 частини першої статті 251 ЦПК України визначено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Визначаючи наявність підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для цієї справи.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у даній справі №941/469/20 є усунення перешкод в користуванні земельними ділянками, шляхом витребування та вилучення їх з незаконного володіння та користування та повернення їх у законне користування.

Предметом спору у справах №941/495/20, №941/497/20, №941/496/20, №941/494/20 є визнання договорів оренди земельних ділянок поновленими та визнання укладеними додаткових угод про поновлення договорів.

Об`єктами спору у вказаних вище справах є земельні ділянки, які належать ОСОБА_1 з кадастровим номером :02:000:3209, площею 4,5429 га та земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:1209, площею 2,0689 га; ОСОБА_2 - земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:1213, площею 8,2139 га; ОСОБА_3 - земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:1231, площею 7,1215 га.

З матеріалів справи вбачається, що провадження у даній справі відкрито 25 березня 2020 року (а.с.84), а у справах №941/495/20, №941/497/20, №941/496/20, №941/494/20 17 квітня 2020 року.

Дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що зібрані у справі докази не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти) за позовами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки в іншій справі, за позовом ПСП «Зарічне» до зазначених осіб, не можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог та умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Таким чином, виникла необхідність в зупиненні провадження у справі, оскільки неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі за позовом ПСП «Зарічне». Тобто між справами, що розглядаються, існує тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Колегія суддів вважає, що до вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для визнання спірних договорів оренди земельних ділянок поновленими не можливо вирішити питання про усунення перешкод користування цими ділянками.

Разом з тим, судом не було надано належної оцінки правильності вирішення клопотання ПСП «Зарічне» про зупинення провадження у справі стосовно позовних вимог ОСОБА_4 .

Як убачається з матеріалів справи ПСП «Зарічне» не пред`являло до ОСОБА_4 позову про визнання договору оренди землі поновленим та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору.

Відтак, в порушення вимог ст. 251 ЦПК України, суд безпідставно зупинив розгляд справи в частині вирішення позову ОСОБА_4 до ПСП «Зарічне» про усунення перешкод у здійсненні права власності.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню в частині зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ПСП «Зарічне» як така, що постановлена в цій частині з порушенням норм процесуального права з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду в цій частині.

В іншій частині, за позовами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ухвала суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 376, 381-383 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково, апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 03 листопада 2020 року скасувати в частині зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Зарічне» про усунення перешкод у здійсненні права власності, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду в цій частині.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

Головуючий суддя А.М. Головань

Судді О.Л. Карпенко

С.І. Мурашко