25.05.2021 227/1237/21
25 травня 2021 року м.Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Здоровиці О.В.,
за участю секретаря с/з Сисенко Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, заочно, в залі суду м.Добропілля, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням (ЄУНСС № 227/1237/21),-
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Обґрунтовуючи позов позивач вказує, що квартира за вказаною адресою є державною власністю, позивач отримала ордер на право зайняття однієї кімнати житловою площею 16 м2 у квартирі АДРЕСА_1 , на підставі рішення виконкому міської ради депутатів трудящих міста Добропілля від 06.08.1980 року. Згідно ордеру, до складу сім`ї входять ОСОБА_3 - дружина, ОСОБА_2 - син. У квартирі відповідач, який є сином позивача, не мешкає з 2000 року, квартирою не цікавиться, особистих речей в квартирі не має, не приймає участі у ремонтних роботах квартири оплату за комунальні послуги не проводить. На підставі ст.ст.71,72 ЖК України, позивач просить, у зв`язку з відсутністю відповідача за місцем мешкання понад встановлені законом строки, визнати останнього таким, що втратив право користування квартирою, розташованою за вищевказаною адресою.
В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки про виклик за місцем реєстрації. Відзиву чи будь-яких клопотань, заяв від відповідача на адресу суду не надходило. На підставі п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, відповідач є таким, якому вручена судова повістка.
Відповідно до ст. 223, 280 ЦПК України неявка відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Суд, враховуючи думку позивача, відсутність відзиву на позов, керуючись вимогами ст.ст.280-281 ЦПК України вважав можливим розглянути справу заочно, про що була постановлена ухвала.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось (ч.2 ст.247 ЦПК України).
Судом, на підставі досліджених матеріалів справи встановлено такі обставини.
На підставі рішення виконкому міської ради депутатів трудящих міста Добропілля від 06.08.1980 року (а.с.8), ОСОБА_1 (позивач) отримав ордер № 882 на житлове приміщення - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .
З копії ордеру на житлове приміщення (а.с.8) вбачається, що ордер виданий 06.08.1980 року і до складу сім`ї входять: ОСОБА_1 - основний квартиронаймач, ОСОБА_2 - син, ОСОБА_3 - дружина.
Довідкою з виконавчого відділу реєстрації Добропільської міської ради № 16.01-08/1461 від 18.03.2021 року (а.с.9) та інформацією з відділу реєстрації Добропільської міської ради від 31.03.2021 року № 16-23/291 (а.с.14) підтверджується, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 29.11.1996 року.
З копії свідоцтва про народження НОМЕР_1 , виданого 15.04.1980 року вбачається, що відповідач ОСОБА_2 є сином позивача ОСОБА_1 (а.с.7).
Відсутність відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджуються актом, складеним головою правління ОСББ « БАМ» Івановим В.М. з якого вбачається, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 не проживає за місцем своєї реєстрації за вказаною адресою, з 2000 року і по теперішній час. (а.с.10).
Виходячи з наведеного, в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 має право користування вказаною квартирою як член сім"ї основного квартиронаймача - позивача ОСОБА_1 , але в той же час за місцем своєї реєстрації не мешкає понад 20 років.
Під час вирішення справи по суті, суд вважає, що правовідносини у даній цивільній справі регулюються положеннями Житлового кодексу Української РСР, якими передбачені права наймачів житлових приміщень та членів родини останніх.
Відповідно до ст.58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення.
Відповідно до положень ст.ст. 64, 65 Житлового кодексу України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.
Згідно ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Понад шість місяців жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї у випадках, передбачених пунктами 1-7 ч.3 ст.71 ЖУ України.
Відповідно до ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
У роз`ясненнях, що містяться в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 № 2, зазначено, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
Згідно ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, у якому фізична особа проживає постійно або тимчасово.
Згідно ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.
Поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та правил норм процесуального закону щодо оцінки доказів.
Правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.
Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Аналіз статті 71 ЖК УРСР дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутністю поважних причин для такого не проживання.
Відтак, на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 71 ЖК УРСР строки у жилому приміщенні, а на відповідача довести, що така відсутність обумовлена поважними причинами.
Даних, які б свідчили про поважність причин не проживання відповідача в квартирі за адресою АДРЕСА_1 в судовому засіданні судом не встановлено. В той же час, суд вважає, що відсутність проживання відповідача у вказаній квартирі понад 20 років, позивачем доведено, про що свідчить акт від 24.03.2021 року, виданий головою ОСББ "Будинок активних мешканців" (а.с.10).
Будь-яких заперечень проти позовних вимог від відповідача до суду не надходило.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням, добровільно залишивши жиле приміщення і без поважних причин в ньому не проживає більше шести місяців, що відповідно до вимог ст. 71 ЖК України дає суду підстави визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .
Керуючись ст.71,72 ЖК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 273, 280-283, 354 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
ОСОБА_2 визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області.
Позивач, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право, відповідно до ч.2 ст.354 ЦПК України, на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Копію рішення направити сторонам та третій особі.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , паспорт НОМЕР_3 виданий 04.02.2005 року Добропільським МРВ УМВС України в Донецькій області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Надруковано в нарадчій кімнаті у одному примірнику.
Суддя О.В. Здоровиця