Номер провадження: 22-ц/813/6388/21
Номер справи місцевого суду: 758/8435/20
Головуючий у першій інстанції Донцов Д. Ю.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Комлевої О.С.,

за участю:

секретаря Хухрова С.В.,

апелянта ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданніапеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 19 листопада 2020 року про залишення позову без розгляду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» про стягнення суми та відшкодування моральної шкоди,

встановив:

27.07.2020 року до Подільського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» (далі - ПАТ «ІМЕКСБАНК») про стягнення суми та відшкодування моральної шкоди (а.с.1-5).

31.07.2020 року ухвалою Подільського районного суду м. Одеси цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ПАТ «ІМЕКСБАНК» про стягнення суми та відшкодування моральної шкоди передано на розгляд за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси (а.с. 25-26).

09.09.2020 року ухвалою Приморського районного суду було прийнято до розгляду та відкрито провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ПАТ «ІМЕКСБАНК» про стягнення суми та відшкодування моральної шкоди (а.с.32-33).

19 листопада 2020 року від ОСОБА_1 до Приморського районного суду надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду (а.с. 44).

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 19 листопада 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ «ІМЕКСБАНК» про стягнення суми та відшкодування моральної шкоди, залишити без розгляду (а.с.51).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування ухвали Приморського районного суду м.Одеси від 19 листопада 2020 року (а.с.53-55).

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про залишення позовної заяви без розгляду суд першої інстанції виходив із того, що оскільки позивач подав заяву про залишення позову без розгляду до початку розгляду справи по суті, то вона підлягає задоволенню.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком районного суду, оскільки він відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, з огляду на наступні обставини.

Згідно ч. 1 п. 5 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Як вбачається зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Враховуючи наведене, суд зобов`язаний залишити заяву без розгляду, якщо позивач або його представник звернулися з таким клопотанням.

При цьому, звернення із заявою про залишення заяви без розгляду робить неможливим вирішення спору, навіть якщо на цьому наполягає відповідач.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.11.2020 року ОСОБА_1 подав до суду першої інстанції заяву про залишення позову без розгляду на стадії підготовчого засідання (а.с.44), тобто до початку розгляду справи по суті, як передбачено п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України.

З урахуванням того, що заява про залишення позову без розгляду була подана з дотриманням стадії процесу, а також те, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви позивача та залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до ПАТ «ІМЕКСБАНК» про стягнення суми та відшкодування моральної шкоди,

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що ніяких заяв, щодо залишення позову без розгляду ОСОБА_1 , до суду першої інстанції не подавав,колегія суддів вважає безпідставними, оскільки жодних доказів того, що ОСОБА_1 не подавав вище вказану заяву ні суду першої ні суду апеляційної інстанції не надано.

Більше того, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 надав суду пояснення, що він дійсно писав цю заяву, однак він не розумів її значення і не думав, що суд залишить його позовну заяву без розгляду.

Враховуючи той факт, що заява про залишення позову без розгляду подана ОСОБА_1 з дотриманням норм діючого законодавства, а саме до початку розгляду справи по суті, є правом позивача та його волевиявленням, тому суд першої інстанції не допустив порушень прав як позивача, так і відповідача при постановленні оскаржуваної ухвали.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що за змістом ч.2 ст. 257 ЦПК України залишення позову без розгляду не позбавляє позивача ОСОБА_1 звернутись до суду з новим позовом повторно, після усунення умов, що були підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

З огляду на вищевикладене апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки оскаржувана ухвала відповідає нормам процесуального права, у зв`язку з чим підстави для її скасування відсутні.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваної ухвали суду та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів також зазначає, що Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, доводи апеляційної скарги її не спростовують, оскільки ухвалу у справі постановлено у відповідності до вимог процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 19 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24.05.2021 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

О.С. Комлева