"27" травня 2021 р.
Справа №642/7991/19
Провадження №2-др/642/8/21
27 травня 2021 року Ленінський районний суд м.Харкова у складі:
головуючого судді Грінчук О.П.,
за участю секретаря Мотора В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №642/7991/19,
Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 20.04.2021, повний текст якого виготовлений 30.04.2021, відмовлено в позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , про визнання недійсним договору дарування, визнання майна спільною сумісною власністю, та відмовлено в зустрічних позовах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа на боці відповідача, яка не заявляє самостійні вимоги: ОСОБА_3 , про визнання недійсним договору підряду та надання послуг. Витрати зі сплати судового збору залишено за позивачем за первісним та за позивачем та зустрічними позовами відповідно.

На виконання п. 8 ст. 141 ЦПК України, 19.04.2021 ОСОБА_1 подала заяву про подання протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду доказів про розмір судових витрат.

26.04.2021 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі з приводу розподілу судових витрат, в якому вона просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь витрати на правову допомогу в розмірі 34 000 грн.; судовий збір, сплачений ОСОБА_2 за подання позову та збільшення позовних вимог покласти на ОСОБА_2 ; судовий збір, сплачений ОСОБА_1 за зустрічні позовні заяви, та інші витрати, пов`язані в межах розгляд зустрічних позовних вимог - покласти на позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 30.04.2021 заяву прийнято до розгляду з викликом сторін.

20.05.2021 від представника ОСОБА_2 адвоката Саніна А.О. надійшло клопотання про зменшення розміру судових витрат, в якому він просив зменшити судові витрати на правову допомогу з 34 000 грн. до 3400 грн., вказуючи, що заявлена сума витрат не є співмірною із часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, та обсягом виконаної роботи.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд питання розподілу судових витрат без її участі.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, про дату та час розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду невідомі.

За таких обставин, враховуючи ч.3 ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглядати заяву ОСОБА_1 за відсутності осіб, що не з`явились.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Пунктом 3 ч.1 ст.270 ЦПК України встановлено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до положень п.8 ст.141 ЦПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

У відповідності до ст.1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги встановлюється і розподіляється судом за умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачено) відповідною стороною або третьою особою.

Дана правова позиція викладена в постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19.

У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».

Як вбачається з матеріалів справи, 10.12.2019 між ОСОБА_1 та адвокатом Чуфаровим Володимиром Миколайовичем було укладено Договір №08ц19 про надання правової допомоги в суді, за умовами якого останній прийняв на себе зобов`язання з надання ОСОБА_1 юридичної допомоги: представництво та захист інтересів ОСОБА_1 у справі №642/7991/19. (а.с. 58 том. 5)

Також, ОСОБА_1 надано Доповнення №1 до вказаного договору, укладене між сторонами 10.12.2019, відповідно до умов якого сторони домовились, що ОСОБА_1 (клієнт) повинна сплатити адвокату плату за послуги та роботу з правової допомоги, визначеної пунктом 1.1. Договору, в розмірі 40 000 (сорок тисяч) грн. шляхом розстрочення платіжу щомісячно по 5000 (п`ять тисяч) грн. не пізніше 16 числа кожного місяця. (а.с. 59 том 5)

На підтвердження понесених відповідачем ОСОБА_1 витрат на правову допомогу нею надано: копію Акту № 1 прийняття-передачі виконаних робіт та наданих послуг за договором №08ц19 від 10.12.2019, складений 24.04.2021; звіт про виконані роботи та надані послуги по договору №08ц19 про надання правової допомоги в суді від 10.12.2019, складений 22.04.2021; копії квитанцій про сплату ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 : 5000 грн. (розрахункова квитанція №03/19 від 10.12.2019), 5000 грн. (копія квитанції №0.0..1 від 10.01.2020), 5000 грн. (копія квитанції №0.0..1 від 11.02.2020), 5000 грн. (копія квитанції №0.0..1 від 06.03.2020), 5000 грн. (копія квитанції №0.0..1 від 03.04.2020), 5000 грн. (копія квитанції №0.0..1 від 06.05.2020), 5000 грн. (копія квитанції №0.0..1 від 02.06.2020), 5000 грн. (копія квитанції №0.0..1 від 04.07.2020), із зазначенням призначення платежу: «Оплата винагороди (адвокатського гонорару) за дог. №08ц19 від 10.12.2019». (а.с. 60-71, 100-102 том 5).

Таким чином, ОСОБА_1 документально підтвердила понесені витрати на правову допомогу у справі №642/7991/19 в розмірі 40 000 грн.

В той час, в межах розгляду первісного позову ОСОБА_2 , в задоволенні якого судом відмовлено, ОСОБА_1 просить стягнути з позивача за первісним позовом витрати на правову допомогу у розмірі 34 000 грн.

Як зазначено в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц «При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Враховуючи вищезазначені вимоги закону та досліджені письмові докази, надані на підтвердження понесення ОСОБА_1 витрат на правову допомгу, вимога про стягнення з ОСОБА_2 34 000 грн. є обгрунтованою та підлягає задоволенню.

Крім того, в межах зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 просила: витрати, пов`язані з правовою допомогою в розмірі 6000 грн. та 400 грн. за послуги із нотаріального засвідчення заяви, залишити за нею.

Враховуючи, що в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено, витрати на правову допомогу та за послуги нотаріуса, понесені ОСОБА_1 в межах зустрічних позовних вимог, залишити за нею.

В той час, в задоволенні вимоги про здійснення розподілу судових витрат сторін у вигляді сплаченого судового збору суд відмовляє, оскільки при ухваленні рішення 20.04.2021 (повний текст 30.04.2021), судом вже було вирішено це питання та ухвалено залишити витрати зі сплати судового збору за позивачем за первісним позовом та за позивачем за зустрічними позовами відповідно, що й було зазначено вкінці мотивувальної частини та в резолютивній частині рішення.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №642/7991/19 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн. 00 коп. судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме витрат на професійну правничу допомогу.

Судові витрати, понесені позивачем за зустрічними позовами ОСОБА_1 в розмірі 6400,00 грн. залишити за нею.

В іншій частині вимог відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня оголошення додаткового рішення.

Головуючий