КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження 22-ц/824/2192/2021 Доповідач - Рубан С.М.
У Х В А Л А

19 січня 2021року Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Рубан С.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 01 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до держави України, третя особа: Київський апеляційний суд, про відшкодування шкоди, заподіяної особі бездіяльністю суду, виражене у явному обмеженні в доступі до правосуддя, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 01 грудня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до держави України, третя особа: Київський апеляційний суд, про відшкодування шкоди, заподіяної особі бездіяльністю суду, виражене у явному обмеженні в доступі до правосуддя - визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала.

Не погоджуючись з ухвалою суду, 15 грудня 2020 року ОСОБА_1 безпосередньо до Київського апеляційного суду подав апеляційну скаргу. З прохальної частини апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 01.12.2020 року та вирішити спір по суті. Також, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить визначити підсудність для апеляційного оскарження, так як Київський апеляційний суд є заінтересованою особою.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

Статтею 356 ЦПК України встановлено вимоги щодо форми та змісту апеляційної скарги.

Однак, апеляційна скарга не оформлена у відповідності до вимог, встановлених п. 3 ч. 1ст. 356 ЦПК України, оскільки скаржником не вказано найменування всіх учасників справи та їх місцезнаходження.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що учасниками справи є позивач - ОСОБА_1 , відповідач - держава Україна та третя особа - Київський апеляційний суд. Тобто, відповідачем позивач визначив державу Україна.

Між тим, як визначено законодавцем, держава бере участь у справі як відповідач через відповідні органи державної влади, зокрема, орган, діями якого, на думку позивача, завдано шкоду.

Проте, як вбачається з апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів, скаржником не визначено, який орган, наділений повноваженнями саме у даних спірних правовідносинах, зокрема і представляти Державу в суді та не вказано місцезнаходження відповідача, як того вимагає п. 3 ч. 1 ст. 356 ЦПК України.

Враховуючи вищекладене, ОСОБА_1 необхідно подати до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу в новій редакції, форма та зміст якої повинні відповідати вимогам ст. 356 ЦПК України.

Крім того, відповідно до вимог п. 2 ч. 4 ст. 356 ЦПК України, ОСОБА_1 необхідно надати копії апеляційної скарги у новій редакції для всіх учасників справи, тобто в кількості 3 екземпляри (один для суду та два для учасників справи).

Також, апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України, а саме: не додано документів, що підтверджують сплату судового збору.

Вдповідно до п. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на судові рішення справляється судовий збір.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 4 Закону судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу суду фізичною особою становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (420,40 грн).

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, ОСОБА_1 не надав доказів сплати судового збору у розмірі визначеному Законом або доказів звільнення від сплати судового збору, відповідно до Закону.

Посилання скаржника на п.13 ч.2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», як на підставу звільнення від сплати судового збору, суд не приймає до уваги, оскільки відповідно до вказаних положень Закону судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

В данному випадку ОСОБА_1 звертається до суду з апеляційною скаргою, а не позовною заявою.

Таким чином, скаржнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 420,40 грн. на належний розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду:

Отримувач коштів ГУК у м. Києві/Солом.р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783

Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0026010

Код класифікації доходів бюджету 22030101

та подати до суду оригінал квитанції про сплату вказаних коштів.

Щодо заявленого в апеляційній скарзі клопотання скаржника про визначення підсудності для апеляційного оскарження, суд вказує наступне.

Законодавцем встановлено, що підстави та порядок визначення підсудності цивільних справ передбачено в Главі 2 «Цивільна юрисдикція» Розділу І ЦПК України. Зокрема, згідно ч. 1 ст. 26 ЦПК України, підсудність справи, у якій однією зі сторін є суд або суддя суду, до підсудності якого віднесена ця справа за загальними правилами, визначається ухвалою суду вищої інстанції, постановленою без повідомлення сторін.

В свою чергу, порядок та підстави подання апеляційної скарги, а також вимоги щодо форми та змісту апеляційної скарги, законодавцем визначено в Главі 1 «Апеляційне провадження» Розділу V ЦПК України. Зокрема, вимоги щодо форми і змісту апеляційної скарги встановлено у статті 356 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, визначення підсудності має вирішуватися не шляхом подання апеляційної скарги, а за окремо поданим клопотанням (заявою).

Таким чином, ОСОБА_1 порушено процесуальний порядок подання клопотання про визначення підсудності, оскільки законодавець не передбачає одночасне вирішення питання про визначення підсудності, заявлене в апеляційній скарзі, та розгляд апеляційної скарги.

Отже, ОСОБА_1 необхідно визначитися, з якою процесуальною вимогою він звернувся до суду апеляційної інстанції.

Згідно ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Положенням ст. 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки вказані обставини перешкоджають розгляду справи в апеляційній інстанції, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 185, 357 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 01 грудня 2020 року - залишити без руху.

Надати строк для усунення виявлених в ній недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали суду.

Роз`яснивши при цьому, що в разі не усунення у визначений судом строк недоліків апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута.

Суддя Рубан С.М.