ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року м. Херсон

Номер справи: 648/4891/14-ц

Номер провадження 22-ц/819/27/21

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого (суддя-доповідач) Ігнатенко П.Я.,

суддів: Воронцової Л.П.,

Полікарпової О.М.

за участю секретаря Сікора О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Лапка Єдуарда Миколайовича, який діє від імені ОСОБА_1 , на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області у складі судді Сокирко Л.М. від 02 листопада 2020 року у справі за заявою ОСОБА_2 про скасування тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, стягувач - ОСОБА_1 , державний виконавець - Білозерський районний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2020 року ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Мурашкін Андрій Вікторович, звернулась до суду із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві її виїзду за межі України, застосованого ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 10 жовтня 2014 року на підставі виконавчого листа № 648/4811/13-ц, виданого 27.05.2014 року Білозерським районним судом Херсонської області.

Заявниця мотивує свою заяву тим, що на виконанні Білозерського районного відділу державної виконавчої служби перебуває виконавче провадження № 43485943 з виконання виконавчого листа, виданого 27.05.2014 року Білозерським районним судом Херсонської області у справі № 648/4811/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 96 163,06 грн.

Проте, на теперішній час підстава для тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України давно перестали існувати, оскільки з 2017 року вона щомісячно перераховує по 1000 грн на рахунок Білозерського районного відділу державної виконавчої служби на погашення боргу, а тому вважає відсутнім факт її ухилення від виконання судового рішення. При цьому, заявниця зазначила, що про обмеження її у праві виїзду за кордон вона дізналася лише 18 лютого 2020 року, коли мала намір виїхати за межі України для тимчасового працевлаштування.

Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 02 листопада 2020 року заяву ОСОБА_2 про скасування тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, стягувач: ОСОБА_1 , державний виконавець: Білозерський районний відділ Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), задоволено. Скасовано тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон застосоване на підставі ухвали Білозерського районного суду Херсонської області від 10 жовтня 2014 року.

В апеляційній скарзі адвокат Лапко Єдуард Миколайович, який діє від імені ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви про скасування тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

В ході апеляційного розгляду ОСОБА_1 та адвокат Лапко Е.М., який діє від його імені, заперечуючи проти скасування обмеження права виїзду ОСОБА_2 , підтримали апеляційну скаргу, просять її задовольнити. Пояснили, що боржниця так і не погасила борг і є сумніви, що виїхавши за кордон, вона буде щось платити.

Адвокат Мурашкін А.В., який діє від імені ОСОБА_2 апеляційну скаргу не визнав, просить її залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін. Посилається на те, що в інтересах стягувача дати можливість боржниці виїхати за кордон, заробити кошти і виплатити заборгованість повністю. Належне боржниці майно описано та розпочато процедуру звернення стягнення.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах будь-якої держави. Кожна людина має право вільно залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачені законом, і які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Згідно ст. 33 Конституції України право кожного вільно залишати територію України може бути обмежено тільки законом. У той же час Конституція України передбачає можливість обмеження наданих громадянинові прав у випадках, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Пунктом 5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Згідно ч. 3 ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 04 березня 2014 року у справі № 648/4811/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПрАТ «СК «Провідна» про стягнення моральної та матеріальної шкоди, завданої злочином, з урахуванням рішення Апеляційного суду Херсонської області від 08 квітня 2014 року, ухвалено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в сумі 96 163,06 грн та моральну шкоду в сумі 7450,00 грн (а.с. 54-59).

Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 10 жовтня 2014 року у справі № 648/4811/13-ц задоволено подання головного державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Білозерського районного управління юстиції Херсонської області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 . Тимчасово обмежено громадянку України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві виїзду за межі України /без вилучення паспортного документа/ до моменту фактичного виконання рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 04 березня 2014 року (а.с. 60).

Згідно відповіді № 14519 від 27.05.2020 року в.о. начальника Білозерського районного відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на запит суду, у відділі перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 648/4811/13-ц, виданого 04.03.2014 року Білозерським районним судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 96 196,06 грн. Станом на 27.05.2020 року заборгованість ОСОБА_2 становить 80 511,87 грн. При цьому, починаючи з 21.06.2017 року боржником здійснюються перерахування коштів на погашення боргу. Із вказаного листа відділу ДВС також вбачається, що виконавче провадження за виконавчими листами про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 7450 грн та в сумі 4550 грн закінчено у зв`язку з фактичним виконанням (а.с. 37-39).

Станом на 20.10.2020 року по виконавчому провадженню № 49869263 за виконавчим листом № 648/4811/13-ц від 04.03.2014 року залишок боргу становить 68 584,52 грн та залишок виконавчого збору 7891,05 грн (а.с. 79, 80).

Згідно наданої заявником копії дозволу типу НОМЕР_1 на роботу іноземця на території Республіки Польща із перекладом з польської мови на українську мову, Товариством з обмеженою відповідальністю Комендатним товариством «Jober24» видано дозвіл ОСОБА_2 на роботу на посаді комірника на підставі трудового договору. Дозвіл на роботу діє з 03 лютого 2020 року по 29 січня 2021 року (а.с. 88-89).

Із вищезазначеного вбачається, що ОСОБА_2 вчиняє дії по виконанню судового рішення, однак на теперішній час числиться заборгованість за виконавчим листом № 648/4811/13-ц про стягнення на користь ОСОБА_1 96 163,06 грн, на забезпечення виконання якого Білозерський районний суд Херсонської області ухвалою від 10.10.2014 року тимчасово обмежив виїзд боржника ОСОБА_2 за кордон.

За вказаним виконавчим листом станом на 20.10.2020 року заборгованість ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 становить 68 584,52 грн та залишок виконавчого збору - 7891,05 грн. Ухвала про обмеження у праві виїзду, якою встановлено ухилення боржниці ОСОБА_2 від виконання зазначеного вище рішення суду, діє до фактичного погашення заборгованості, при цьому зазначену ухвалу не оскаржено. Умови припинення обмеження, зазначені в чинній ухвалі Білозерського районного суду від 10.10.2014 року, заявником не доведено та судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про скасування тимчасового обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон, застосованого на підставі ухвали Білозерського районного суду Херсонської області від 10 жовтня 2014 року.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції, - скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, стягувач - ОСОБА_1 , державний виконавець - Білозерський районний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу адвоката Лапка Єдуарда Миколайовича, який діє від імені ОСОБА_1 , - задовольнити.

Ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 02 листопада 2020 року, - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, стягувач - ОСОБА_1 , державний виконавець - Білозерський районний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),- відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Дата складення повного судового рішення 25 січня 2021 року.

Головуючий П.Я.Ігнатенко

Судді: Л.П. Воронцова

О.М.Полікарпова