Справа № 274/2711/21 Провадження № 2-о/0274/72/21
25.05.2021 м.Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакова Т.Б. (далі - Суд), розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний нотаріус Одеського міського нотаріальнго округу Гребенюк Ірина Миколаївна про встановлення факту родинних відносин
ОСОБА_1 звернулася із вказаною заявою, у якій просить встановити факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її рідним братом, посилаючись на те, що заявник не може отримати ні свідоцтва про смерть, ні свідоцтва про народження останнього, які підтверджують факт родинних відносин, що мають юридичне значення.
Ухвалою суду від 29.04.2021 заяву залишено без руху, оскільки в порушення вимог ст.318 ЦПК України в останній не зазначено з якою метою встановлюється факт родинних відносин, а також необгрунтовано заінтересованість Бердичівського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану центрально-західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Хмельницький) у встановленні такого факту.
Виконуючи вимоги ухвали суду, заявником подано уточнену заяву, в якій вказано, що метою встановлення факту родинних відносин є отримання свідоцтва про смерть для подальшої реалізації права на отримання спадщини після померлого ОСОБА_2 , оскільки останній є рідним братом заявника. З урахуванням зміни мети встановлення факту родинних відносин, заявником замінено заінтересовану особу на приватного нотаріуса Одеського міського нотаріальнго округу Гребенюк Ірину Миколаївну.
Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, суд приходить до наступного висновку.
Так, згідно ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження; окремого провадження. Частиною 7 вказаної статті визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
У відповідності до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5).
Окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.
Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.
Встановлення факту, що має юридичне значення в окремому провадженні можливе при умові, що факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Згідно ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, родинних відносин між фізичними особами (п.1). Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Виходячи з аналізу даних норм процесуального закону цивільні спори (тобто спори з приводу підтвердження, встановлення, поновлення, припинення цивільних прав та обов`язків) розглядаються за загальним правилом в порядку позовного провадження; окреме провадження у цивільному судочинстві, зокрема провадження про встановлення фактів, що мають юридичне значення, - є виключним з загально встановленого позовного провадження для випадків, коли не можливо визначити відповідача у даних правовідносинах, і коли відсутній спір про право, і право особи є неоспорюваним, але є необхідність підтвердити наявність у особи певного юридичного статусу, який не може бути встановлений у загально визначений спосіб, і якщо законом не визначено іншого порядку його встановлення.
Тобто, встановлення факту, який не передбачено ч. 1 ст. 315 ЦПК України ставиться в залежність від неможливості встановлення такого факту в іншому порядку.
Згідно пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.
Зі змісту доданого до уточненої позовної заяви листа приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гребенюк Ірини Миколаївни від 17.02.2021 №62/02-14 вбачається, що останньою заведена спадкова справа №03/2021 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 за заявою спадкоємця за заповітом, дія якого поширюється на усе майно померлого.
Як вже було зазначено вище, заявник має намір реалізувати своє право на спадкове майно спадкодавця ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на яке, як зазначено в листі нотаріуса, має право інший спадкоємець.
Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.
За таких обставин, враховуючи, що подана заява не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, оскільки вбачається наявним спір про право на спадщину, суд приходить до висновку, що у відкритті провадження слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. 260, 261, 315, 353 ЦПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
У відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний нотаріус Одеського міського нотаріальнго округу Гребенюк Ірина Миколаївна про встановлення факту родинних відносинвідмовити.
Роз`яснити заявнику, що відмова у відкритті провадження по справі в порядку окремого провадження не перешкоджає звернутися до суду за захистом порушеного права у порядку позовного провадження.
Ухвала може бути оскаржена учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Бердичівский міськрайонний суд Житомирської області протягом 15 днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Т.Б.Большакова