Справа № 523/8778/21
Провадження №2/523/3724/21
У Х В А Л А

"24" травня 2021 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Мурманова І.М., розглянувши позовну заяву та додані до неї документи ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ), третя особа: Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради (м. Одеса, проспект Добровольського, буд. 106) про визнання права користування житловим приміщенням, визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, визнання права на приватизацію -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради, про визнання права користування житловим приміщенням, визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що її бабусі ОСОБА_4 , 22.05.1981 року від Одеської міської ради народних депутатів було видано квартиру АДРЕСА_2 . Позивач зазначає, що вона постійно проживала в даній квартирі разом зі свою бабусею та здійснювала догляд за нею. Позивач також зазначає, що з дозволу її бабусі в квартирі були прописані, однак, не проживали та не проживають відповідачі у справі. На підставі викладеного, просить визнати за нею право користування житловим приміщенням, визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою, визнати право на приватизацію та визнати за нею право на продовження приватизації зазначеної квартири в порядку спадкування за законом та визнати право власності на спірну квартиру.

Після надходження цивільної справи, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

Ознайомившись із матеріалами позовної заяви, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно ст.ст. 1 Закону України «Про судовий збір» (далі Закон), судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2021 року з 01 січня встановлений у розмірі 2270 гривень.

Як зазначено у ст. 2 Закону України «Про судовий збір» платники судового збору громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземці) та фізичні особи підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Слід зазначити, що позовна заява містить чотири вимоги немайнового характеру, а саме: визнання права користування житловим приміщенням, визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, визнання права на приватизацію за спадкодавцем, визнання права на продовження приватизації та одну вимогу майнового характеру, а саме: визнання права власності.

Згідно з нормами ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» в редакції Закону України №484-VIII від 22.05.2015 р. (з врахуванням змін) у разі, коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно до п.1.2) ч.2 ст. 4 Закону ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно до п.1.1) ч.2 ст. 4 Закону ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, відповідно до п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна та п.9 ч.1 ст.176 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні докази проведення оцінки майна, щодо якого позивач просить визнати право власності, а саме: квартири АДРЕСА_2 . Таким чином, позивачу слід вказати ціну позову згідно грошової оцінки вартості майна на час звернення до суду, яку необхідно надати суду. Оскільки відсутня ціна позову, у суду відсутня можливості здійснити правильне нарахування суми сплати судового збору за позовну вимогу майнового характеру, а тому позивачу необхідно надати оцінку вартості майна щодо якого порушено питання про визнання права власності.

Відповідно до п. а п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» визначено, що під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Жодного належного та допустимого доказу на підтвердження вартості майна, яка відповідає фактичній (ринковій) вартості спірного майна на день звернення до суду, виходячи з дійсної вартості на час розгляду справи відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» до суду подано не було.

З викладеного вбачається, що позивачу слід надати підтвердження визначення вартості майна.

Проте подана позовна заява не відповідає ст. 176 ЦПК України та ч.4 ст. 177 ЦПК України, позивачем до позовної заяви не надано доказів на підтвердження сплати судового збору, або доказів на підтвердження обставин звільнення від сплати судового збору.

З урахуванням викладеного, на виконання вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України, позивачу ОСОБА_1 , необхідно надати суду: - платіжне доручення про сплату судового збору у розмірі: 3632 гривень, 00 коп., за три позовні вимоги немайнового характеру, тобто (908, 00 +908, 00 +908, 00+908, 00= 3632 гривень, 00 копійок), що відповідатиме розміру та ставці судового збору за подання до суду позовної заяви, що містить вимоги немайнового характеру, за платіжними реквізитами, які зазначені на офіційному веб-сайті Суворовського районного суду м. Одеси (веб-сайт: https://sv.od.court.gov.ua) або докази на підтвердження звільнення від сплати судового збору. Також, на виконання вимог ст.176 ЦПК України позивачу необхідно надати суду підтвердження визначення вартості нерухомого майна, докази сплати судового збору за вимогу майнового характеру виходячі із ціни позову та остаточно визначитись із позовними вимогами.

Відповідно до ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, необхідно дійти висновку про залишення позовної заяви без руху та надання позивачу строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 8, 175, 177, 185, 353 ЦПК України, ст.ст. 1, 4, 6 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради, про визнання права користування житловим приміщенням, визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків, який не перевищує десяти днів з дня вручення йому копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, з урахуванням вимог викладених в ухвалі суду, а саме:

- надати платіжне доручення про сплату судового збору у розмірі: 3632 гривень, 00 коп., або докази на підтвердження звільнення від сплати судового збору.

- надати суду, на виконання вимог ст.176 ЦПК України, підтвердження щодо визначення дійсної вартості майна, та відповідно платіжне доручення про сплату судового збору у розмірі: 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, або докази на підтвердження звільнення від сплати судового збору.

Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала про залишення заяви без руху щодо визначення розміру судових витрат може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя: