Провадження № 2/761/8135/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Фролова І.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа: Дніпровський районний відділ Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа: Дніпровський районний відділ Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в якому позивачка просила суд:

- зняти арешт, накладений ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12 лютого 2009 року у справі № 2-494/1 за 2010р. на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 .

Під час вивчення матеріалів вказаної позовної заяви, суд приходить до висновку, що вона підлягає поверненню з наступних підстав.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, сторона позивача фактично просила суд скасувати заходи забезпечення позову, які були вжиті ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12 лютого 2009 року у справі № 2-494/1 за 2010р., зазначаючи, що вказаною ухвалою суду було помилково накладено арешт на спірне майно, в якості забезпечення кредитних зобов`язань та яке належить позивачу на право власності.

Згідно ч. 1 ст. 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Частиною 1 ст. 24 ЦПК України передбачено, що апеляційні суди переглядають в апеляційному порядку судові рішення місцевих судів, які знаходяться у межах відповідного апеляційного округу (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду).

В силу положень п. 8) ч. 1 ст. 129 Конституції України, ст. 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

У відповідності з п. 3), 4) ч. 1 ст. 353 ЦПК України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо: забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову; скасування забезпечення позову, відмови в скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову або відмови у забезпеченні позову.

Також суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.1 ст.158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Як зазначено у п.10 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи, ч. 7 ст. 158 ЦПК України.

У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи., як це визначено ч. 7 ст. 158 ЦПК України.

Таким чином, ОСОБА_1 , як спадкоємець, та вважаючи, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12 лютого 2009 року у справі № 2-494/1 за 2010р. у зазначеній справі, порушуються її права, має право на подання відповідної апеляційної скарги на цю ухвалу суду першої інстанції, або в свою чергу, звернутися з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи вище зазначені положення ст. ст. 17, 23, 24, 158 ЦПК України, а також аналізуючи зміст заявлених позовних вимог, суд визнає, що позовна заява ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа: Дніпровський районний відділ Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не підлягає прийняттю, оскільки фактично сторона позивача просить Шевченківський районний суд м. Києва переглянути в апеляційному порядку ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 12 лютого 2009 року про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі № 2-494/1 за 2010р, що процесуально є недопустимим.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про повернення зазначеного позову позивачу.

Таким чином, вивчивши матеріали справи, аналізуючи вищенаведені положення ЦПК України, суд вважає за необхідне повернути заяву позивачу.

Керуючись ст.ст. 17, 23, 24, 44, 175, 185, 258 - 261, 268, 353 - 355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа: Дніпровський районний відділ Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя: