Справа № 536/1884/20
Провадження № 2/536/398/21
25 травня 2021 року Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі: головуючої судді Даніліної Ж.О., за участю секретаря Таран І. О, представника позивача адвоката Мельника О. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ? Кременчуцький районний сектор ДМС України у Полтавській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Кременчуцького районного суду Полтавської області з позовом, в якому просить суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 зі зняттям відповідача з реєстраційного обліку у вказаному будинку.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 20 липня 2013 року дочка ОСОБА_3 вийшла заміж за ОСОБА_2 та взяла прізвище ОСОБА_4 . З моменту укладення шлюбу вони стали проживати в будинку АДРЕСА_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася внучка ОСОБА_5 і позивач надав згоду на реєстрацію в його будинку.
20 березня 2017 року рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області у справі №536/2074/16-ц розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 .
Позивач вказує, що з вересня 2016 року ОСОБА_2 не з`являється за місцем реєстрації. У зв`язку з тим, що відповідач не знявся з реєстраційного обліку і не бажає цього робити в добровільному порядку, позивач змушений звернутися до суду за захистом порушених прав як власника майна.
Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 19 лютого 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
В судовому засіданні представник позивача адвокат Мельник О. В. позовні вимоги підтримав повністю, просив суд їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, але в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.
Представник Кременчуцького районного сектору ДМС України у Полтавській області в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи без участі їх представника.
В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому відповідно до частини 8 статті 178 Цивільного процесуального кодексу України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, свідків, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із статтею 12 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом установлено, що згідно договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки серії АЕЕ №577849 від 19 листопада 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Волошиною Н. А. Кременчуцького районного нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за №3959, ОСОБА_1 на праві особистої приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями і земельна ділянка площею 0,15 га (для будівництва та обслуговування житлового будинку ? 0,05 га і ведення особистого підсобного господарства ? 0,10 га), що знаходиться у АДРЕСА_2 , на території Червонознам`янської сільської ради.
Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 20 березня 2017 року розірвано шлюб, зареєстрований 20 липня 2013 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №491 між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно з довідкою Виконавчого комітету Новознам`янської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області ОСОБА_1 зареєстрований у АДРЕСА_1 , і має склад сім`ї: ОСОБА_7 ? дружина, 1975 року народження; ОСОБА_6 ? дочка, 1992 року народження; ОСОБА_8 ? внучка, 2016 року народження; ОСОБА_9 ?внук, 2020 року народження; ОСОБА_2 ? колишній зять, 1986 року народження; ОСОБА_10 ? брат дружини.

З вересня 2016 року відповідач ОСОБА_2 не проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,що підтверджується актом про не проживання від 30 грудня 2020 року, складеним власником житлового будинку ОСОБА_1 в присутності свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 . Будь-які речі колишнього зятя вдома відсутні.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що вона колишня дружина ОСОБА_2 і проживає разом з батьком ОСОБА_1 в одному будинку. У своїх поясненнях підтвердила, що з ОСОБА_2 офіційно розлучена і він забрав всі свої речі з будинку. З вересня 2016 року ОСОБА_2 не проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Свідок ОСОБА_12 , яка є сусідкою ОСОБА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в судовому засіданні пояснила, що з вересня 2016 року не бачила, щоб ОСОБА_2 проживав у будинку разом з ОСОБА_1 .

Відповідач добровільно знятись з реєстрації не бажає. Такими діями він порушує право позивача щодо користування та розпорядження належним йому майном.

Статтею 41 Конституції України, статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно статті 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до вимог статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із частиною 1 статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Положеннями статті 391 Цивільного кодексу України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, пред`явивши разом із тим вимогу щодо позбавлення права власності, позбавлення права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою, оголошення особи померлою.

Відповідно до вимог статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, відповідно до положень статті 72 Житлового кодексу України, провадиться в судовому порядку.

Права власника житлового будинку, квартири визначені статтею 386 Цивільного кодексу України та статтею 150 Житлового кодексу України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Між тим, згідно із статтею 405 Житлового кодексу України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Частиною 2 статті 405 Цивільного кодексу України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, ураховуючи, що відповідач за місцем реєстрації фактично не проживає більше року, обов`язків щодо утримання житла не виконує, наміру проживати у вищевказаному помешканні не виявляє, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, не підлягає задоволенню вимога про зняття відповідача з реєстрації, оскільки статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

На підставі положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 840, 80 грн.

Керуючись статтями 133, 137, 141, 258-259, 263-265, 273, 280-284, 287, 352 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ? Кременчуцький районний сектор ДМС України у Полтавській області про визнання особи такою, що втратила право користування житлом ? задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Інформація про учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий 16 грудня 1998 року Кременчуцьким РВ УМВС України в Полтавській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване у встановленому порядку місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий 06 липня 2002 року Кременчуцьким РВ УМВС України в Полтавській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстроване у встановленому порядку місце проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа Кременчуцький районний сектор ДМС України у Полтавській області, адреса місцезнаходження Полтавська обл., м. Кременчук, просп. Свободи, 166.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду складено 28 травня 2021 року.

СуддяЖ. О. Даніліна