Справа № 199/8137/20
РІШЕННЯ

іменем України

17.05.2021 Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Спаї В.В.,

секретар судового засідання - Перетятько А.В.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі у порядку загального позовного провадження (заочний розгляд справи) цивільну справу за позовом органу опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради в інтересах дитини: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де треті особи: Управління-служба у справах дітей адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, Центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпрі ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з поданим позовом в останньому заявлені наступні позовні вимоги:

-про позбавлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь особи, яка буде виконувати обов`язки опікуна (піклувальника), до повноліття дитини;

-про вжиття заходів щодо охорони права користування малолітнім ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 - накладення заборони на відчуження вказаної квартири.

Позов обґрунтований тим, що батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.01.2020 р. позбавлена батьківських прав.

Як зазначається позивачем при зверненні до суду із вказаним позовом, інформація щодо родини ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_2 , вперше до управління - служби у справах дітей надійшла 25 січня 2018 року згідно повідомлення центру соціальних служб для сім`ї дітей та молоді Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради, в якому зазначалося, що в сім`ї не припиняються скандали між батьками, має місце домашнє насильство по відношенню батька до матері, мати неодноразово залишала дитину ОСОБА_1 на 3-5 днів та більше, не повідомляла про своє місце знаходження навіть родичам.

В ході з`ясування обставин та відвідування родини за її місцем проживання було підтверджено факт ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків та 30 січня 2018 року ОСОБА_1 поставлено на облік як дитину, яка опинилася в складних життєвих обставинах.

Сім`я малолітнього перебуває під соціальним супроводом в центрі з22.07.2018 р. Фахівцями центру проводилися роботи щодо профілактики раннього соціального сирітства, надавався комплекс заходів щодо навчання та розвитку навичок, спрямованих на подолання чи мінімізацію складних життєвих обставин, постійно проводилися бесіди щодо неналежного виконання батьківських обов`язків та щодо профілактики шкідливих звичок. Однак в житті заходи щодо підвищення виховного потенціалу матері позитивних результатів не дали та н зв`язку із систематичним ухиленням та недбалим ставленням матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до виконання батьківських обов`язків її позбавлено батьківських прав відносно ОСОБА_1 рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.01.2020 року.

Вказаним рішенням у позбавленні батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно ОСОБА_1 було відмовлено та попереджено його про необхідність змінити ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, а на органи опіки та піклування покладено обов`язок здійснювати щомісячний контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

На підставі зазначеного рішення суду 17.02.2020 року до родини батька було повернуто малолітнього ОСОБА_1 , який на той час перебував в КЗСЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Барвінок» та був влаштований туди у зв`язку із загрозою життю та здоров`ю дитини, по причині зловживання батьками алкогольними напоями, ухиленням від виховання та не забезпечення належних умов проживання дитини.

На теперішній час ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями ніде не працює. Така незмінна поведінка просліджується в нього весь час перебування дитини на обліку, як до так і після повернення йому сина.

Здійснюючи контроль, спеціалістами управління-служби у справах дітей здійснювалися неодноразові виходи в родину відповідача за його місцем проживання, за результатами яких останній неодноразово перебував в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим на розгляд комісії з питань захисту прав дитини 15.09.2020 року, 06.10.2020 року виносилося питання щодо соціального правового захисту прав малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та подальшої роботи з родиною дитини. Батько запевняв, що налагодить ситуацію в сім`ї, влаштується на роботу та відповідально буде ставитися до виконання своїх батьківських обов`язків, проте поведінки своєї не виправив, ставлення до виховання сина не змінив.

Так, за інформацією КЗО «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №206» ДМР станом на 30.10.2020 року малолітній ОСОБА_1 не відвідує дитячий садок, останній раз в ньому перебував 15.10.2020 року та того дня батько прийшов за дитиною в нетверезому стані, має борг за харчування, який становить в загальній сумі 501,61 грн., так як батько не працює, коштів на оплату немає.

Позивач вказує, що під час останнього виходу в родину, який відбувся 02.11.2020 року, ОСОБА_2 перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння (координація рухів та мова порушені, концентрація уваги знижена, батько не розумів та не міг відповідати на запитання, які йому ставилися, поведінка неадекватна), в квартирі стояв пеленою стійкий, удушливий дим від цигарок. Разом із ним в квартирі під його наглядом перебував малолітній ОСОБА_1 . Зі слів сусідів стало відомо, що ОСОБА_2 агресивний, за його місцем мешкання постійно збираються сторонні люди для розпиття спиртних напоїв, в результаті чого відбуваються скандали та сварки, часті крики та шум, були випадки викидання побутових речей з квартири через вікна, і цьому всьому дитина стає свідком. Сам батько в стані алкогольного сп`яніння знаходиться кожного дня.

Посилаючись у позові на те, що відповідач самоусунуся від виховання дитини, не піклується про його здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, у зв`язку з чим органом опіки та піклування винесено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у позові й заявлено відповідні вимоги.

Представник позивача в окремо поданій заяві просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити.

Треті особи не скористалися правом брати участь у судових засіданнях.

Відповідач не скористався правом брати участь в судових засіданнях, та в силу ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів.

Як встановлено судом, відповідач є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.14).

Мати дитини ОСОБА_3 позбавлена батьківських прав відносно свого малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.01.2020 р. (справа 199/8311/19, 2/199/223/20) (а.с.35-37).

Вказаним рішенням суду у позбавленні батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно ОСОБА_1 було відмовлено та попереджено його про необхідність змінити ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, а на органи опіки та піклування покладено обов`язок здійснювати щомісячний контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків та обставини, викладені у позові підтверджуються наступним.

Згідно листа КЗО «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 206» Дніпровської міської ради від 30.10.2020 р. №60/1, вихованець закладу ОСОБА_1 відвідує групу № 12, останні день перебував у закладі 15.10.2020 р. Батько прийшов за дитиною у нетверезому стані. Борг за харчування дитини складає: 501,61 грн. В телефонні розмові з бабусею з`ясувалося, що батько не працює, коштів на оплату харчування дитини він не має (а.с.20).

Відповідно до характеристики, наданої вказаним навчальним закладом, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відвідує Комунальний заклад освіти "Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №206" Дніпровської міської ради з 09 липня 2020 року.

Дитина має темно-русий колір волосся, карі очі, вага 13 кг, ріст 104см.

Хлопчик доброзичливий, знаходить взаєморозуміння з однолітками, в іграх активний, але іноді проявляє агресії гіо відношенню до інших дітей. З дорослими йде на контакт і з ними складаються довірливі відносини, але не завжди прислуховується до порад вихователя. ОСОБА_1 іноді може приховати і забрати додому чужі іграшки, часто буває вкрай роздратованим якщо діти не діляться з ним своїми іграшками. Причиною такого психологічного стану ОСОБА_1 є зростання в сім`ї, де дитина кожного дня бачить нетверезого та агресивного батька, бійки та як каже сам ОСОБА_1 «розборки» серед дорослих.

ОСОБА_1 проявляє інтерес до занять, завжди на заняттях активний, старанно виконує вказівки вихователів. Але дитина педагогічно запущена, видно, що дома дитиною не займаються. Навички самообслуговування повністю сформовані.

Проживає ОСОБА_1 у неповній родині, з татом та бабусею, дитина охайна, особистими речами забезпечена.

Батько ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , зараз ніде не працює. Дитину приводить та забирає до дошкільного закладу бабуся та інколи співмешканка батька. Сам батько приходив до закладу нечасто і в нетверезому стані. Батько цікавиться поведінкою та успіхами своєї дитини, але вдома з дитиною ніхто не займається (а.с.23).

Згідно повідомлення АНД ЦСССДМ від 03.09.2020 р. № 3/5-674, під час чергового виходу в родину, 01.09.2020 року, ОСОБА_2 , повідомив, що з ним в квартирі буде проживати співмешканка, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та допомагати йому виховувати ОСОБА_1 . Він додав її до переліку осіб, яким дозволяється забирати ОСОБА_1 з ДНЗ.

Зі слів, ОСОБА_7 було з`ясовано, що в неї є двоє неповнолітніх дітей, які проживають окремо з дідусем та бабусею, за адресою: АДРЕСА_2 , відносно яких вона позбавлена батьківських прав.

На момент відвідування спостерігались ознаки вживання алкоголю у батька та його співмешканки (сильний запах перегару, погана концентрація уваги), що може становити для дитини поганим прикладом та наражати на небезпеку.

Фахівцем було попереджено ОСОБА_2 , про відповідальність та наслідки за неналежне виконання батьківських обов`язків, наголошено на важливості ведення здорового способу життя (а.с.21).

Відповідно до інформації Амур-Нижньодніпровського районного відділу ДУ «Центр» пробації», наданої у листі від 02.10.2020 р. №21/1-6205, на обліку АНД РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області перебуває гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_2 підтримує із співробітниками відділу пробації доброзичливий контакт, але обов`язки за вироком суду у повному обсязі не виконував, у зв`язку з чим до Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська відносно останнього направлялися матеріали для розгляду питання щодо заміни іспитового строку та направлення його в місця позбавлення волі, однак в задоволенні подання судом було відмовлено.

Згідно результатів психологічної діагностики, яка проводилась із засудженим стосовно особливостей поведінки ОСОБА_2 повідомили наступне: характеризується імпульсивністю, протестними реакціями, самовиправдовуванням. До оточення ставиться недовірливо, схильний маніпулювати, наполегливий у досягненні своїх цілей. До відділу пробації засуджений з`являвся з різким запахом з порожнини рота (а.с.22).

Як встановлено на підставі актів про обстеження умов проживання від 10.09.2020 р. та 29.09.2020 р. (а.с.24,25), під час входу в родину батька ОСОБА_2 та його співмешканка перебували в стані алкогольного сп`яніння, на запитання спеціалісті батько відповідав нерозбірливо.

На підставі акту проведення оцінки рівня безпеки дитини №04/4151 від 02.11.2020 р. спеціалістами управління-служби у справах дітей спільно з фахівцем АНД ЦССДМ та представником органу Національної поліції комісійно прийнято рішення про вилучення дитини з родини батька, в зв`язку із загрозою її життю та здоров`ю (а.с. 30-32).

Згідно з висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради від 25.11.2020 року за № 4/4-712 «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зробленого за результатом розгляду документів, що підтверджують обставини, внаслідок яких дитина залишилася без піклування з боку батька у зв`язку із невиконанням ним батьківських обов`язків, та дослідження обставин з приводу того, що ОСОБА_2 свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками по відношенню до свого малолітнього сина, орган опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпрі ради вважав за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10-13).

Правовідносини між сторонами в даній справі виникли з невиконання батьком дитини батьківських обов`язків.

Суд, дослідив докази, надані у порядку ст. 76 - 80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України в межах заявлених вимог, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про права дитини дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Згідно ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства.

Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та поважати дитину.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

У відповідності з ч. 1 та ч. 2 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті.

Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Підстави позбавлення батьківських прав визначені ст. 164 СК України, та згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1)письмовими, речовими і електронними доказами;

2)висновками експертів;

3)показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Відтак, оскільки обов`язок щодо виховання кожної дитини є безумовним, виникає в результаті народження дитини з моменту її народження та покладається законом рівною мірою на обох батьків, суд, безпосередньо дослідивши зібрані докази, оцінивши їх на предмет належності і допустимості, достовірності та достатності, кожний окремо та в сукупності і логічному взаємозв`язку, приходить до висновку, що, враховуючи встановлення судом обставин того, що відповідач, будучи батьком, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечує зі свого боку необхідного харчування, одягу, лікування і медичного нагляду, не спілкується із дитиною, що з урахуванням віку сина вкрай негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти, суд, зазначені обставини в своїй сукупності розцінює як умисне ухилення від виховання дитини, зважаючи на свідоме нехтування батьківськими обов`язками відповідачем, та приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову про позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини його батьком знайшло своє підтвердження в ході судового розгляду, тому суд, враховуючи наявні докази поведінки відповідача, які беззаперечно свідчать про безпідставне ухилення батька від виконання своїх обов`язків, вважає позовні вимоги позивача в частині позбавлення відповідача батьківських прав такими, що підлягають задоволенню.

З приводу вимоги позову про стягнення аліментів на утримання дитини, то на даний час відсутні підстави для її задоволення через передчасність її заявлення.

Діти, позбавлені батьківського піклування, - діти, які залишилися без піклування батьків у зв`язку з позбавленням їх батьківських прав (ст. 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування»).

Відповідно до ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини (ч. 2 ст. 179 СК).

За ст. 242 ЦК України батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей.

Опікун є законним представником малолітньої особи та фізичної особи, визнаної недієздатною.

Згідно ч. 1 ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування.

Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (ч. 2 ст. 243 СК України).

За ч. 1 ст. 247 СК України дитина, над якою встановлено опіку або піклування, має право:

1) на проживання в сім`ї опікуна або піклувальника, на піклування з його боку;

2) на забезпечення їй умов для всебічного розвитку, освіти, виховання і на повагу до її людської гідності;

3) на збереження права користування житлом, у якому вона проживала до встановлення опіки або піклування. У разі відсутності житла така дитина має право на його отримання відповідно до закону;

4) на захист від зловживань з боку опікуна або піклувальника.

Оскільки питання щодо встановлення опіки над малолітнім ОСОБА_1 не вирішено, не визначена на даний час особа, на ім`я якої сплачуватимуться аліменти на утримання дитини, в задоволенні вказаної вимоги позову належить відмовити, що не позбавляє права звернення до суду після встановлення опіки над дитиною.

З приводу вимогу позову про вжиття заходів щодо охорони права користування малолітніми житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 , то відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 7 ст. 81 ЦПК України).

Випадки, про які зазначено у ч. 7 ст. 81 ЦПК України, в даній справі не встановлені.

Втім, позивачем не було надано доказів на підтвердження наявності у дитини майна та житла, не заявлено про витребування таких доказів тощо (ч. 1 ст. 13 ЦПК України), у зв`язку з чим підстави для задоволення даної вимоги позову відсутні.

Щодо розподілу судових витрат, то судові витрати мають бути компенсовані за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 141 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 13, 19, 23, ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 1 ст. 258, ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов органу опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради в інтересах дитини: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де треті особи: Управління-служба у справах дітей адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, Центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпрі ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів частково.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В задоволенні решти вимог позову відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Дата виготовлення повного судового рішення 27 травня 2021 року.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська або безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Спаї