Справа №443/1552/19
Провадження №2/443/513/21
РІШЕННЯ

іменем України

25 травня 2021 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Равлінка Р.Г.,

секретар судового засідання Костишин У.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Жидачеві Львівської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за заповітом,-

встановив:

Позивачка, ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області, в якій просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті діда, право власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди по АДРЕСА_1 .

Обґрунтування позовних вимог

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дід ОСОБА_2 . Після смерті діда відкрилася спадщина, до складу якої входила земельна ділянка площею 1,2333 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Чорноострівської сільської ради, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯЕ №567305, виданого 28.08.2012 року, а також житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . Вищевказаний будинок фактично належав діду, оскільки він був його забудовником, проте право власності на будинок не реєструвалось, а тому відсутні правовстановлюючі документи. Згідно довідки Ходорівської міської ради №633 від 26.07.2017 року, ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 до дня своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 . В Чорноострівській сільській раді заповіт ОСОБА_2 посвідчувався в користь позивачки, зареєстрований в реєстрі під №16 від 18.02.2015 року. Окрім позивачки, інших спадкоємців за заповітом, а також осіб, які мали б право на обов`язкову частку у спадщині після смерті діда не було. 27.07.2017 позивачка звернулася до приватного нотаріуса Жидачівського районного нотаріального округу Львівської області Медвідь Н.С. із заявою про прийняття спадщини, що стало приводом до реєстрації спадкової справи №48/2017 та згодом видачі їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом відносно земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Чорноострівської сільської ради. Згодом позивачка вирішила юридично оформити спадкові права на будинок та звернулася до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом по спадковій справі №48/2017, однак нотаріус постановою №11 від 25.03.2019 року відмовив їй у його видачі, оскільки у неї відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 , що належав померлому діду і є спадковим майном. У зв`язку із відмовою нотаріуса в оформленні права власності на спадкове майно ОСОБА_3 звернулась до суду із даним позовом для реалізації своїх спадкових прав.

Процесуальні рішення, постановлені по справі

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 22.10.2020 року цивільну справу прийнято до розгляду та призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 19.02.2021./а.с.33-34/

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 19.02.2021 року підготовче судове засідання у справі закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті на 25.05.2021./а.с.43-44/

Розгляд справи по суті відбувся 25.05.2021 без участі сторін.

Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі

Позивачка ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Яременко І.О. через канцелярію суду, подав заяву про проведення судового засідання у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача Ходорівської міської ради Львівської області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у підготовче судове засідання не з`явився, через канцелярію суду, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Відповідно до ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Частинами 1 та 4 статті 206 ЦПК встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини

Відповідно до свідоцтва про одруження НОМЕР_1 , виданого Дев`ятницькою сільською радою Жидачівського району Львівської області 05.05.1966, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 05.05.1966 уклали шлюб, після чого ОСОБА_4 присвоєно прізвище ОСОБА_5 /а.с.11/

Згідно свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_2 , виданого Чорноострівською сільською радою Жидачівського району Львівської області ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 64 роки померла ОСОБА_6 /а.с.12/.

Згідно свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_3 , виданим виконавчим комітетом Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 79 роки помер ОСОБА_2 /а.с.8/.

Згідно довідки Ходорівської міської ради №633 від 26.07.2017, ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 до дня своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 . Разом з ним за даною адресою проживали і були зареєстровані дочка ОСОБА_7 , зять ОСОБА_8 , онучка ОСОБА_1 , правнук ОСОБА_9 , правнучка ОСОБА_10 , онук ОСОБА_11 . В Чорноострівській сільській раді заповіт ОСОБА_2 посвідчувався в користь онучки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований в реєстрі під №16 від 18.02.2015. /а.с.9/

Згідно заповіту від 18.02.2015, посвідченого секретарем Чорноострівської ради та зареєстрованого в реєстрі за №16, ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: Все моє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося, і взагалі все, що мені буде належати на день смерті і на що я за законом матиму право, заповідаю своїй онуці ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 /а.с.10/

Згідно витягу зі спадкового реєстру №48565118 від 27.07.2017 приватним нотаріусом Медвідь Н.С, заведено спадкову справу №48/2017 після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.13/

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.07.2018, виданим приватним нотаріусом Медвідь Н.С., ОСОБА_1 успадкувала після смерті ОСОБА_2 земельну ділянку площею 1,2333 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Чорноострівської сільської ради, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯЕ №567305, виданого 28.08.2012./а.с.14/

Згідно з копією технічного паспорта житлового будинку АДРЕСА_1 від 20.02.2019, загальна площа вказаного будинку становить 119,3 кв.м., рік забудови - 1973./а.с.15-18/

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 25.03.2019 № 11 ОСОБА_1 , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, у зв`язку із тим, що відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 /а.с.23/.

Згідно довідки Ходорівської міської ради №196 від 03.04.2019 року, ОСОБА_2 дійсно являвся забудовником земельної ділянки в АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва на забудову земельної ділянки від 01.11.1973 №420. /а.с.24/.

Норми права, які застосовує суд та мотиви їх застосування

Стаття 41 Конституції України зазначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно із листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року№24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56,Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

У пункті 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 № 127, міститься перелік об`єктів (будівельних робіт), які не належать до самочинного будівництва.

Зокрема, зазначено, що до самочинного будівництва не належать індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року.

Відповідно до пункту 42 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05.08.1992, є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296,1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України).

Крім того, п.37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5 з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК України власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Наведене, з урахуванням зазначених вище норм ЦК України, а також позицій Пленуму Верховного Суду України та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дає обґрунтовані підстави вважати, що позивачка має право на звернення до суду з позовом про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом на житловий будинок в АДРЕСА_1 .

Враховуючи зазначені норми ЦК України, роз`яснення постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 7 та листа ВССУ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту порушеного права, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ в нотаріальному порядку, право власності спадкоємця на спадкове майно оспорюється або не визнається іншою особою.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням положень статей 1296-1299 ЦК України питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Отже, відсутність факту офіційного визнання перешкоджає належному володінню користуванню та розпорядженню успадкованим майном, створює умови правової невизначеності речових прав позивачки. При цьому, в даному випадку, нотаріусом було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину із-за відсутності у неї правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Таким чином, оскільки житловий будинок в АДРЕСА_1 побудований до 05 серпня 1992 року, він не підлягав прийняттю в експлуатацію. Після смерті ОСОБА_2 даний будинок входить до складу спадщини.

З врахуванням вище наведеного, суд приходить до переконливого висновку в підставності позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання за нею права власності на спірний житловий будинок в АДРЕСА_1 після смерті діда ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відтак, враховуючи, що позивачка оформити право власності на спірний житловий будинок в нотаріальному порядку не має можливості, у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину; інші спадкоємці відсутні, відповідач проти задоволення позову не заперечує, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 4, 5, 12, 13, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Ходорівської міської ради Львівської області про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди по АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Р.Г. Равлінко