Справа № 214/3565/21
2/214/2479/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Прасолова В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного підприємства «Продекс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Перекопська Ірина Степанівна про скасування запису про реєстрацію права власності, визнання права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 11 травня 2021 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ПП «Продекс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Перекопська І.С., в якому просить:

1)скасувати в Єдиному Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - запис про реєстрацію права власності нерухомого майна: (реєстраційний номер 110); виробничий комплекс, будівля засолочного цеху літ.А-1, загальною площею 1 994,5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 ; підстава для державної реєстрації: договір купівлі-продажу, серія та номер: 1-833, виданий 04.07.2001р., виданим товарною біржею «Українська біржа нерухомості» (Криворізька філія); реєстраційне посвідчення серія та номер:8?Н?-154-3154 сторінка №8?Н?-180-3180, виданий 29.08.2001р. КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації»; рішення виконавчого комітету місцевої Ради депутатів, серія та номер: 410, виданий 17.12.2003р., видавник: Виконавчий комітет Саксаганської районної Ради;

2)визнати за ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) в порядку спадкування за заповітом, право власності на наступне майно: 1/3 частка нежитлової будівлі виробничий комплекс, будівля засолочного цеху літ.А-1, загальною площею 1 994,5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , після померлого ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_2 ).

Одночасно з поданням вищезазначеного позову, позивач ОСОБА_1 11 травня 2021 року звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом : встановлення на період розгляду справи заборони відчуження виробничого комплексу, будівлі засолювального цеху літ.А-1, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1 994,5 кв.м, зареєстрованої згідно даних Єдиного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - запис про реєстрацію права власності нерухомого майна: (реєстраційний номер 110) на праві приватної власності за ПРИВАТНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ «ПРОДЕКС» (ідентифікаційний код 31123797; місцезнаходження: Україна, 53020, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Ватутіна, 45) на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 1-833, виданий 04.07.2001р., виданим товарною біржею «Українська біржа нерухомості» (Криворізька філія); реєстраційне посвідчення серія та номер: 8?Н?-154-3154 сторінка №8?Н?-180-3180, виданий 29.08.2001р. КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації»; рішення виконавчого комітету місцевої Ради депутатів, серія та номер: 410, виданий 17.12.2003р., видавник: Виконавчий комітет Саксаганської районної Ради.

В обґрунтування заяви навів наступне. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , дідусь ОСОБА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_3 , виданим 20.10.2020р. Померлому ОСОБА_4 за життя, на праві приватної спільної часткової власності, належала 1/3 частка нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_4 , на користь онука, позивача, оформив заповіт, який було підписано померлим 28.01.2020р. та посвідчено Артеменко Л. М., державним нотаріусом Четвертої криворізької державної нотаріальної контори (запис в реєстрі №36). Позивач, не дивлячись на заповіт дідуся ОСОБА_4 , звернувся до приватного нотаріуса Перекопської І.С. із заявою про прийняття спадщини після смерті дідуся, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №62169074 від 22.10.2020р. 28 квітня 2021 року позивач отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмову третьої особи у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті діда ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . Відмова мотивована тим, що протягом встановленого законом строку для прийняття спадщини, заяву про прийняття спадщини подала ОСОБА_2 , яка не входить до кола спадкоємців, що мають право на обов`язкову частку у спадщині відповідно до ст.1241 ЦК України, яка також отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Окрім зазначеного, позивач замовив довідку з Державного реєстру прав на нерухоме майно №254980456 від 29.04.2021р., з якої дізнався, що за даними Реєстру станом на теперішній час власником зазначеного спадкового майна, зареєстровано ПП «Продекс». Підставою для державної реєстрації зазначено договір купівлі-продажу, серія та номер: 1-833, виданий 04.07.2001р., виданим товарною біржею «Українська біржа нерухомості» (Криворізька філія); реєстраційне посвідчення серія та номер:8?Н?-154-3154 сторінка №8?Н?-180-3180, виданий 29.08.2001р. КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації»; рішення виконавчого комітету місцевої Ради депутатів, серія та номер: 410, виданий 17.12.2003р., видавник: Виконавчий комітет Саксаганської районної Ради. При цьому, право власності за ПП «Продекс» зареєстроване не на 1/3 частку, а на всю будівлю за адресою: АДРЕСА_1 .

З реєстру судових рішень позивачу стало відомо, що відносно вказаної будівлі є два рішення суду: рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.11.2007р. по справі №2-87/07, згідно якого за померлим спадкодавцем ОСОБА_4 зареєстроване право власності на 1/3 частку нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 та що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №18282009 від 28.03.2008р., виданим КП ДОР «Криворізьке БТІ»; рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.12.2012р. по справі №2-3807/11 (Провадження №2/435/747/2012), згідно якого за померлим спадкодавцем позивача, ОСОБА_4 , визнано право власності на 1/3 частку нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 . Обидва рішення суду набрали законної сили та не скасовані.

У зв`язку з зазначеним, позивач вимушений звернутись до суду для вирішення питання оформлення спадщини після смерті діда. З наявних у позивача документів вбачається, що на теперішній час ПП «Продекс», який зареєстрував за собою право власності на весь об`єкт нерухомості, який є предметом позову, зареєстрував на підставі оспорюваного договору купівлі-продажу, серія та номер: 1-833, виданий 04.07.2001р., виданим товарною біржею «Українська біржа нерухомості» (Криворізька філія), має всі правові підставі на свій розсуд розпорядитись вказаним майном, в тому числі розпорядитись на користь третіх осіб, що створює безповоротну втрату вказаного об`єкту нерухомості.

Відповідно до ч.ч.1,2ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.5ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

З аналізу статей 150-153 ЦПК України можна дійти висновку, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як роз`яснено в п.п.1, 4Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9, єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч.9 ст.153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст.151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, приходжу до висновку про її невідповідність вимогам ст.151 ЦПК України, а саме: позивачем не конкретизовано кому саме (визначеному колу осіб або взагалі будь-яким особам) він просить заборонити відчужувати спірне нерухоме майно.

Враховуючи викладене, невідповідність заяви про забезпечення позову, поданої позивачем, вимогам ст.151 ЦПК України, приходжу до висновку про необхідність її повернення.

Керуючись ст.ст.151, 153, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути позивачеві.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Прасолов В.М.