Справа № 502/1385/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2021 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого - судді Балан М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Урсул Г.К.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження

за наявними у справі матеріалами

цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

в інтересах

ОСОБА_2

до

ОСОБА_3

про

збільшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В :

20.08.2020 року представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 , звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до відповідача ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів та в обгрунтовання позовних вимог зазначив, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 05.02.2015 року було відхилено апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 та залишено без змін рішення Кілійського районного суду від 28.11.2014 року, відповідно до якого було встановлено розмір аліментів в твердій грошовій сумі, а саме 1200 гривень. Також вказав, що відповідач своєчасно аліменти не надає, та ті гроші, які він виділяє, не достатньо для забезпечення дитини. Їх син є дитиною-інвалідом та потребує медичного догляду, систематичних лікувань та реабілітації. Позивач постійної роботи не має, її заробітку не вистачає на утримання їх спільної з відповідачем дитини та другої дитини від іншого шлюбу. Зазначає, що відповідач є моряком та працює за контрактом на судах,отримує грошове забезпечення у іноземній валюті.

У зв`язку з цим представник позивача просить суд збільшити розмір аліментів та стягувати щомісячно з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь позивача ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_2 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 8000 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою Кілійського районного суду від 29.10.2020 року було відкрито спрощене провадження по справі та призначено справу до розгляду, про що повідомленні сторони.

Беручи до уваги, що відповідач належним чином повідомлений про строк подання відзиву та не подав відзив, суд ухвалює заочне рішення по справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого повторно 16.07.2009 року Відділом Реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 72 від 24.04.2008 року /а.с. 7/

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 28.11.2014 року по справі № 502/2172/14-ц позов задоволено частково, стягнуто щомісячно з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНПП НОМЕР_1 , уродженця м.Кілія Одеської області, на користь ОСОБА_5 , починаючи з 18 серпня 2014 року аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі 1200 гривень до досягнення повноліття - до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону. /а.с. 4/

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 05.02.2015 року, номер провадження 22-ц/785/1695/15 рішення Кілійського районного суду Одеської області від 28.11.2014 року залишено без змін./а.с.5-6/

Відповідно до довідки про склад сім`ї № 1547 виданої виконавчим комітетом Кілійської міської ради Одеської області від 17.08.2020 року встановлено, що до складу сім`ї ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , входять: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - син та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - син. /а.с. 12/

Згідно огляду, зробленого за допомогою магнітно-резонансної томографії від 22.07.2019 року лікарем Лікувально-діагностичного центру Міжнародного інституту біологічних систем м. Одеса, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зроблено висновок, далі викладено мовою оригіналу: "Состояние после оперативного вмешательства по поводу удаления липоменингорадикулоцеле ( 2008 г., 2012 г.). Зона структурных изменений в просвете позвоночного канала и в мягких тканях спины обусловленная постоперационными изменениями, рецидивом заболевания. При сравнивании с предыдущим МП исследованием от 09.08.2017 г. - без динамики." /а.с. 17/

Відповідно до Виписки № 786 від 02.08.2019 року з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 4414 та Медичної реабілітації від 02.08.2019 року до виписки з історії хвороби № 4414 виданих Комунальною установою "Одеська обласна дитяча клінічна лікарня" встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проходив стаціонарне лікування з 22.07.2019 року по 02.08.2019 року./а.с. 13-15/

З Консультативного висновку № 786 від 02.08.2019 року виданого Комунальною установою "Одеська обласна дитяча клінічна лікарня" вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 поставлено діагноз, далі викладено мовою оригіналу: "Липоменингоцеле пояснично-крестцового отдела позвоночника, после оперативного лечения (дважды), с нарушением функции тазовых органов" та виконуючи наказ МОЗ України № 482 від 04.12.2001 року, відповідно до Переліку, затвердженого наказом № 454/471/516 розділ І п. 1 п.п. 111 код Q 05.7 дитина має право на соціальну допомогу на 2 роки. /а.с. 16/

Відповідно до ухвал Кілійського районного суду від 22.03.2021 року та 21.04.2021 року були задоволені клопотання представника позивача ОСОБА_1 та витребувано з банківських установ інформацію, про наявність рахунків на ім`я ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_1 з зазначенням сум коштів на рахунках.

З отриманих судом відповідей від банківських установ вбачається наступне:

- за вих. № 81-15-9/4782-БТ від 11.05.2021 року АТ "Райффайзен Банк Аваль" повідомлено, що за наданими даними на ім`я ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 відкрито картковий рахунок з 12.09.2019 року, залишок коштів на якому станом на 07.05.2021 року відсутній;

- за вих. № 233-001-20690-2021 від 09.04.2021 року ПАТ АБ "Південний" повідомлено, що рахунків на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в базі даних Публічного Акціонерного Товариства Акціонерного Банку "Південний" не виявлено;

- за вих. № 20.1.0.0.0/7-210511/13621 від 12.05.2021 року АТ КБ "ПРИВАТБАНК" повідомлено, що рахунки на ім`я ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 відсутні, а також відсутні договори про найм (оренду) індивідуального банківського сейфу;

- за вих. № 12-06/2052/30615/2021-00/Вих від 11.05.2021 року АТ "Ощадбанк" повідомлено, що згідно особи - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) в програмному забезпеченні АТ "Ощадбанк" інформація відсутня.

Що стосується клопотання представника позивача Жур`ян О.М. про долучення до матеріалів справи та взяття до уваги контракту відповідача, де зазначається його дохід, як моряка-зварювальника, то суд зазначає наступне:

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про нотаріат» нотаріуси засвідчують вірність перекладу документів з однієї мови на іншу.

Перекладати документи, які підлягають подальшому засвідченню, мають право фахівці з вищою лінгвістичною освітою. У дипломі про освіту має бути зазначена мова, з/на яку може перекладати фахівець. Професійні дані лінгвіста вносяться нотаріусом до реєстру, і тільки після цього нотаріус може підтверджувати його підпис.

Підпис перекладача це гарантія того, що зміст перекладеного документа повністю ідентичний вихідному документу.

В матеріалах справи представником позивача надана копія перекладу Контракту відповідача ОСОБА_3 щодо влаштування на роботу на судно. Зазначений переклад договору здійснений особою, повноваження якої, щодо можливості перекладу не підтверджені відповідними документами та не посвідчений нотаріально. Також, як зазначає представник позивача у своєму клопотанні, у зв`язку з тим, що Контракт відповідач отримує на електронну пошту, то оригіналу документу - контракту з відповідними підписами та печатками сторін не існує.

За правилами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.

На підставі положень статей 76-79 ЦПК України, суд не може визнати належним та допустимим доказом ксерокопію не посвідченого нотаріально перекладу Контракту відповідача ОСОБА_3 щодо влаштування на роботу на судно, особливо враховуючи те, що текст (оригінал або належним чином завірена копія) Контракту відповідача з підписами сторін, у справі відсутній.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Законом України № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності з 08.07.2017 року, до ч. 2 ст. 182 СК були внесені зміни стосовно того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Як передбачено п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до п. п. 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів.

Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї.

Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні.

Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося її матеріальне становище, сімейний стан чи стан її здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік», встановлено з 01.01.2021 року прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років - 2395 гривень.

Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Разом з тим, зміна закону, яким встановлюється мінімальний розмір аліментів не є підставою для збільшення розміру аліментів передбачених статтею 192 СК України та ухвалення нового судового рішення, оскільки цей розмір встановлюється законом, а не судовим рішенням.

Зокрема, не передбачено перегляду судом визначеного рішенням суду розміру аліментів в зв`язку із змінами згідно Закону Україну «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 2037-VIII мінімального розміру аліментів.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Крім того, відповідно до правової позиції Великої палати Верховного Суду від 30.01.2019 року, висловленій у справі № 755/10947/17, суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням.

Відповідно збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для ухвалення нового рішення про збільшення розміру аліментів, як і не може бути підставою для відмови в перерахунку аліментів.

З урахуванням того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів зміни матеріального стану відповідача у бік поліпшення, який дозволяє йому сплачувати аліменти у більшому розмірі, ніж той, який визначений рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 28.11.2014 року, а також у зв`язку з відсутністю належних та допустимих доказів офіційного заробітку відповідача чи інших видів доходів та відсутності доказів погіршення матеріального стану отримувача аліментів чи стану здоров`я дитини, суд, з огляду на вищевикладене, оцінивши належність та допустимість доказів, а також достатність, взаємозв`язку їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Враховуючи зміст ст. ст.181, 192 СК, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.

Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У відповідності до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору щодо подання позову про стягнення аліментів, суд вважає за необхідне віднести вказані витрати за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12-13, 18, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення рішення.

Згідно ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складений 25.05.2021 року.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан