Справа № 314/662/17
Провадження № 2-др/314/1/21
14.04.2021 м.Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Мануйлової Н.Ю., секретар Рясна А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат по справі № 314/662/17 за позовом ОСОБА_2 до Фермерського господарства «Форт» про визнання угоди до договору оренди землі недійсною,
Рішенням Вільнянського районного суду від 06.03.2018 задоволено позов ОСОБА_2 до Фермерського господарства «Форт» про визнання угоди до договору оренди землі недійсною.

16.04.2019 представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, оскільки судом не вирішено питання про судові витрати, а саме, не стягнуто з відповідача на користь позивача витрати за проведення судової почеркознавчої експертизи в розмірі 3961,60 грн. та судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Ухвалою від 15.07.2019 провадження у справі за заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 314/662/17 було зупинено до залучення правонаступників ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

27.01.2021 провадження у справі поновлено.

14.04.2021 надійшли документи щодо залучення до участі у справі як правонаступника після смерті ОСОБА_2 . ОСОБА_3 .

Представник ОСОБА_3 ОСОБА_1 надав до суду заяву про розгляд заяви про ухвалення додатково рішення без його участі,наполягає на її задоволенні.

Представник відповідача ФГ «Форт» у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив.

10.03.2020 представником відповідача ФГ «Форт» адвокатом Кравченком В. А. подано до суду письмові заперечення, у яких він зазначив, що заперечує проти ухвалення такого рішення, посилаючись на те, що проведення судової почеркознавчо експертизи не потребувалось, оскільки оспорювана угода була вже скасована за взаємною згодою сторін,, суду та позивачу було про це відомо з його пояснень. Призначення експертизи була виключно ініціативою позивача та його представника. У суду була можливість ухвалити судове рішення без призначення експертизи. Тому витрати на експертизу є виключно витратами позивача за своїм бажанням.

Крім того, книга шоста «Спадкове право» Цивільного кодексу України не передбачає спадкоємцю такого права на такий спосіб відшкодування.

Суд, розглянувши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає заяву про ухвалення додаткового рішення обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як вбачаться з матеріалiв справи, а саме, з позовної заяви, позивач ОСОБА_2 просила суд визнати недійсною угоду від 01.07.2015 про зміни умов договору оренди землі від 01.01.2007, зареєстрований у ЗРФ «Центр ДЗК», запис в Держреєстрі земель від 09.01.2007 за №97, укладену між ОСОБА_2 та ФГ «Форт» у зв`язку з тим, що вона таку угоду не підписувала. Предметом оспорюваної угоди була земельна ділянка площею 6,6233га (кадастровий номер :03:003:0051). Також, просила судові витрати покласти на відповідача (арк.с. 2-6).

З наданих суду документів вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач ОСОБА_2 померла.

Після її смерті спадщину у вигляді земельних ділянок площею 6,6233га (кадастровий номер :03:003:0051) та 6,6202га (кадастровий номер :03:003:0052) за заповітом прийняла ОСОБА_3 . Це підтверджується наданими копіями документів: витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №196930690 від 20.01.2020 та №196932618 від 20.01.2020, свідоцтвами про право на спадщину за заповітом від 20.01.2020, витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі від 20.01.2020 щодо реєстрації видачі свідоцтва про право на спадщину.

Враховуючи вищевикладене, суд постановив залучити ОСОБА_3 до участі у справі № 314/662/17 за позовом ОСОБА_2 до Фермерського господарства «Форт» про визнання угоди до договору оренди землі недійсною як правонаступника позивача ОСОБА_2 при вирішенні питання про ухвалення додаткового рішення.

Частиною першою статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи (п.2 ч.3 ст.133 ЦПК України).

18.05.2017 ухвалою суду було задоволено клопотання представника позивача та доручено Запорізькому відділенню Дніпропетровського науково-дослідному інституту судових експертиз провести почеркознавчу експертизу. Витрати за проведення експертизи покладено на позивача ОСОБА_2 (арк.с.50).

Згідно з актом №218-17 здачі-приймання висновку судового експерта №218-17 від 17.07.2017 ОСОБА_2 за проведення експертизи було сплачено 3961,60грн. (арк.с.60).

Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача ФГ «Форт» на користь ОСОБА_3 як правонаступника позивача ОСОБА_2 необхідно стягнути витрати за проведення судової почеркознавчої експертизи в розмірі 3961,60 грн.

Разом з тим, суд не бере до уваги посилання представника відповідача на те, що проведення експертизи було зайвим, оскільки оспорювана угода була скасована за взаємною згодою сторін та у суду була можливість ухвалити рішення без призначення експертизи, оскільки відповідно до матеріалів справи представник відповідача Фермерського господарства «Форт» не заперечував щодо призначення експертизи, представником відповідача було визнано позов вже після отримання висновку експерта за результатами проведеної почеркознавчої експертизи. Сторонами по справі рішення не оскаржувалось, воно набрало законної сили.

Крім того, не заслуговують на увагу і доводи представника відповідача про те, що книга шоста «Спадкове право» Цивільного кодексу України не передбачає спадкоємцю права на такий спосіб відшкодування, виходячи з наступного.

Як зазначено в Постанові Верховного Суду від 20.03.2018 по справі №910/1972/17 за загальним визначенням правонаступництво - це перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Правонаступництво може бути універсальним або частковим (сингулярним). За універсального правонаступництва до правонаступника (фізичної або юридичної особи) переходять усі права і обов`язки того суб`єкта, якому вони належали раніше. За часткового (сингулярного) правонаступництва від одного до іншого суб`єкта переходять лише окремі права і обов`язки. Правонаступництво є самостійною підставою заміни кредитора у зобов`язанні. Правонаступництво слід розглядати як певний юридичний механізм похідного правонабуття, за яким до правонаступника переходять суб`єктивні права та обов`язки попередника.

Смерть фізичної особи як підстава для процесуального правонаступництва має універсальний характер.

У тих випадках, коли матеріальні правовідносини тісно пов`язані з особою суб`єкта, правонаступництва матеріального, а відтак, і процесуального не може бути. Зокрема, згідно ст. 1219 ЦК не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема:

1) особисті немайнові права;

2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами;

3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом;

5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, які випливають із зобов`язання, що пов`язане з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Тобто вимоги, які випливають з даної категорії правовідносин, процесуального правонаступництва не допускають.

Разом з тим, до ОСОБА_3 як до спадкоємиці ОСОБА_2 перейшли всі права, пов`язані із земельною ділянкою, дане право за своєю природою є майновим, а отже, допускається і процесуальне правонаступництво.

Відповідно до ст.55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Враховуючи вищевикладене, той факт, що заява про ухвалення додаткового рішення суду щодо розподілу судових витрат надійшла за життя позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 залучена правонаступником позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення такої заяви та ухвалення додаткового рішення.

Виходячи з вищевикладеного, керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву представника ОСОБА_3 ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення задовольнити.

Стягнути з Фермерського господарства «Форт» (місцезнаходження: Запорізька область, Вільнянський район, с.Московка, вул.Жовтнева, 46, ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати, у розмірі 4601, 60 грн.:, які складаються з судових витравт на проведення судової почеркозавчої експертизи в розмірі 3961, 60 грн.; сплачений судовий збір у розмірі 640 грн.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 20.04.2021.

Суддя Н. Ю. Мануйлова

20.04.2021