Справа №295/6562/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2021 року м.Житомир

Богунський районний суд м.Житомира у складі:

головуючого судді Воробйової Т.А.

за участю секретаря судового засідання Гльози М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за заявою ОСОБА_1 ,

заінтересована особа: Житомирський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький)

про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території (в порядку ст.317 ЦПК України),

в с т а н о в и в:

27 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною заявою та посилається на те, що він є рідним братом ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території, в м.Донецьк, Куйбишевський район, Донецька область, Україна.

Позивач вказує, що незаконним органом Київським відділом ЗАГС Донецького міського управління Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 10.03.2021, яке у відповідності до вимог Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України від 15.04.2014 року є недійсним і не створює правових наслідків. Тому, отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану". Зазначене місце смерті є тимчасово окупованою територією України, визначеною Верховною Радою України, відповідно до Закону України від 15.04.2014 №1207 - VII "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", постанови ВР України від 17.03.2015 №245 - VIII "Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями".

Мотивуючи свою заяву, ОСОБА_1 вказав, що встановлення факту смерті брата необхідно йому для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України Про державну реєстрацію актів цивільного стану, отримання свідоцтва про смерть та для забезпечення можливості реалізувати його законні права як спадкоємця. При цьому, заявник вказує, що не має можливості скористатись своїм конституційним правом зареєструвати смерть та отримати відповідне свідоцтво про смерть свого брата ОСОБА_2 у інший, ніж як у судовий спосіб.

Заявник в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином.

Представник заінтересованої особи Житомирський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) в засідання не прибув. Через канцелярію суду від заінтересованої особи надійшла заява від 27.05.2021 вих.№774/16/22.23-15, в якій остання просить розглянути справу за відсутності її представника та вирішити питання, виходячи з матеріалів справи та згідно з чинним законодавством, вказавши всі відомості необхідні для належного складання актового запису про смерть.

Суд визнає за можливе здійснити розгляд заяви по справі у відсутність учасників в засіданні, за наявними матеріалами справи. Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

У відповідності до абз.2 ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини, а також Молдови та Росії. В цих справах Європейський суд з прав людини, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх договірних сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої договірної сторони.

Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого так званого "намібійського винятку", який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою невизнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає у тому, що не можуть визнаватись недійсними всі без виключення документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей та шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоду особам, які проживають на такій території. Застосовуючи "намібійський виняток" у справі "Кіпр проти Туреччини", Європейський суд з прав людини зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, які проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Таким чином, документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку, передбаченому ст.317 ЦПК України.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був братом заявника ОСОБА_1 . Ця обставина підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126, 133,135 Сімейного кодексу України, виданого Оратівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) 13.05.2021 та свідоцтвом про народження ОСОБА_1 , з якого вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками як заявника, так і ОСОБА_2 .

Отже, ОСОБА_1 є рідним братом ОСОБА_2 та має право звертатись до суду з заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2 на окупованій території України.

Зі змісту свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 10.03.2021, виданого Київським відділом ЗАГС Донецького міського управління Міністерства юстиції, так званої, Донецької Народної Республіки, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер в м.Донецьк.

Вказаний населений пункт - м.Донецьк, перебуває на окупованій території, в межах якої органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

З огляду на зазначене, суд вважає, що з метою забезпечення юридичної визначеності, а також сприяння заявнику у здійсненні ним спадкових та соціальних прав, судового захисту його інтересів, належить встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Донецьк Донецької області, Україна (тимчасово окупована територія).

Відповідно до ч.4 ст.317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, ст.ст.259, 263-265 та 268, 317 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, уродженець села Юшківці Ілінецького району Вінницької області, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Донецьк Донецької області, Україна (тимчасово окупована територія).

Рішення суду допустити до негайного виконання.

Копію рішення суду невідкладно направити до Житомирського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) для державної реєстрації смерті померлої особи.

Рішення суду може бути оскаржено до Житомирського районного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Суддя Воробйова Т.А.