Ухвала

20 травня 2021 року

м. Київ

справа № 537/2803/19

провадження № 61-16606св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Стрільчука В. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , відповідач - Приватне акціонерне товариство «Кременчуцький завод дорожніх машин»,
третя особа - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області,
розглянувши у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області

від 29 травня 2020 року у складі судді Зоріної Д. О. та постанову Полтавського апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року у складі колегії суддів: Бутенко С. Б., Обідіної О. І., Прядкіної О. В.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом

до Приватного акціонерного товариства «Кременчуцький завод дорожніх машин» (далі - ПрАТ «Кременчуцький завод дорожніх машин»), третя

особа - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області (далі - УВД ФССУ у Полтавській області), про встановлення факту нещасного випадку, визнання акта проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 недійсним, зобов`язання видати акт за формою Н-1, стягнення моральної шкоди.

Рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 29 травня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано нещасний випадок, який стався з ОСОБА_1 04 липня

2018 року під час виконання трудових обов`язків таким, що пов`язаний з виробництвом.

Визнано недійсним та скасовано акт проведення розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 за формою Н-5, затверджений головою правління - Генеральним директором ПрАТ «Кременчуцький завод дорожніх машин» 18 жовтня 2018 року.

Зобов`язано ПрАТ «Кременчуцький завод дорожніх машин» скласти та видати акт розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 04 липня 2018 року під час виконання ним трудових обов`язків,

за формою Н-1.

Стягнуто з ПрАТ «Кременчуцький завод дорожніх машин» на користь ОСОБА_1 завдану моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.

У задоволенні позовних вимог в частині визнання нещасного випадку, який стався 02 квітня 2018 року під час виконання трудових обов`язків таким, що пов`язаний з виробництвом; зобов`язання відповідача скласти та видати акт розслідування нещасного випадку, що стався 02 квітня 2018 року за формою Н-1; визнання недійсним та скасування акта проведення розслідування нещасного випадку, що стався 02 квітня 2018 року, за формою Н-5 від 23 листопада 2018 року, відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року рішення Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 29 травня 2020 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині вирішення позовних вимог про визнання нещасного випадку, який стався 02 квітня 2018 року під час виконання трудових обов`язків таким, що пов`язаний з виробництвом; зобов`язання відповідача скласти та видати акт розслідування нещасного випадку, що стався 02 квітня 2018 року за формою Н-1; визнання недійсним та скасування акта проведення розслідування нещасного випадку, що стався 02 квітня 2018 року, за формою Н-5 від 23 листопада 2018 року,

і ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення цих позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Частиною першою статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу буде призначено до розгляду колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою

статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Кременчуцький завод дорожніх машин», третя особа - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області, про встановлення факту нещасного випадку, визнання акта проведення розслідування нещасного випадку за формою

Н-5 недійсним, зобов`язання видати акт за формою Н-1, стягнення моральної шкоди, призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. М. Фаловська
С. Ю. Мартєв
В. А. Стрільчук