Справа № 573/797/21
Номер провадження 2/573/264/21
У Х В А Л А

іменем України

24 травня 2021 року м. Білопілля

Суддя Білопільського районного суду Сумської області Черкашина М.С., розглянувши матеріали до позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИЛА:

19 травня 2021 року позивач звернулася до суду із зазначеним вище позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Частинами 2, 8 ст. 10 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. У разі невідповідності правового акта міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує міжнародний договір України.

Відповідно до ч. 8 ст. 130 ЦПК України особам, які проживають за межами України, судові повістки вручаються в порядку, визначеному міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, в разі відсутності таких - у порядку, встановленому ст. 502 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 498 ЦПК України у разі, якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено, - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Питання надання правової допомоги між державами СНД врегульовані Конвенцією про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, яку було підписано 22 січня 1993 року у м. Мінську (набула чинності 8 серпня 1993 року, ратифікована Верховною Радою України 10 листопада 1994 року і набула чинності 14 квітня 1995 року). Дана конвенція застосовується у відносинах України з Республікою Білорусь, Азербайджанською Республікою, Російською Федерацією, Республікою Казахстан, Республікою Таджикистан, Республікою Вірменія, Киргизькою Республікою, Республікою Молдова, Грузією та Туркменістаном.

Оскільки місцем проживання відповідача є Республіка Молдова, то суду необхідно направляти копії позовної заяви та доданих до неї документів до даної держави через Головне Управління Міністерства Юстиції України в Сумській області в порядку, передбаченому Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993.

Відповідно до ст.17 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993, у відношеннях один з одним при виконанні цієї Конвенції установи юстиції Договірних Сторін користуються державними мовами Договірних Сторін або російською мовою.

Іншого порядку виконання Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 діючим законодавством не передбачено.

Оскільки Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 в даному випадку передбачено направлення документів для вручення їх сторонам у справі належним чином завіреному перекладі на молдовську (або російську) мову, а позивачем до позовної заяви не додано завіреного перекладу позовної заяви та усіх інших долучених документів на мову запитуваної сторони (молдовську або російську) для виконання певних процесуальних дій і вручення документів відповідачу ОСОБА_3 , дані недоліки є суттєвими, такими, що унеможливлюють забезпечення судом прав відповідача і належне виконання міжнародного договору (Конвенції) відповідно до ст. 130 та ст. 190 ЦПК України.

Право суду на звернення з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави зазначено в ч. 1 ст. 80 Закону України «Про міжнародне приватне право».

Згідно п. 2.3 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів, визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 №1092/5/54, документи, що підлягають врученню за дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави або іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову.

Згідно вимог ст. 79 Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, нотаріус засвідчує вірність перекладу документа з однієї мови на іншу, якщо він знає відповідні мови. Якщо нотаріус не знає відповідних мов, переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус. При цьому, перекладач разом з документом, що встановлює його особу, повинен надати документ, який підтверджує його кваліфікацію.

Натомість, позивачем не надано суду копії позовної заяви з усіма додатками ( втому числі копії паспорту, ідентифікаційного номеру, долучених довідок) у перекладі на молдовську (або російську) мову, справжність перекладу або підпису перекладача на яких повинен бути засвідчений у встановленому порядку державним або приватним нотаріусом України, відтак подані нею документи не відповідають вимогам вказаної вище Конвенції, тобто іншим вимогам, встановленим законодавством.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що для повідомлення відповідача про розгляд справи та вручення йому позовної заяви з додатками необхідно буде звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду, тому вважаю за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, а саме: для приведення позовної заяви у відповідність до вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України, а також надання копії позовної заяви у перекладі на молдовську (або російську) мову, справжність перекладу або підпису перекладача на яких повинен бути засвідчений у встановленому порядку державним або приватним нотаріусом України, а також надання в 1-му примірнику копій документів, доданих до позовної заяви, у перекладі на молдовську (або російську) мову.

Крім того, позивачу необхідно долучити довідку про реєстрацію свого місця проживання, оскільки за даними матеріалами справи за вказаною позивачем адресою «нежилий будинок».

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо), залишення позову без руху не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Таким чином, приходжу до висновку про залишення позовної заяви позивача без руху, надавши строк позивачу для усунення недоліків та роз`яснивши, що в разі невиконання викладених в ухвалі вимог, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

На підставі викладеного, керуючись ч. ч. 1, 2 ст.185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху.

Запропонувати позивачу протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали усунути зазначені в ній недоліки і роз`яснити, що в іншому випадку позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя