Справа №443/230/21
Провадження №2-о/443/43/21
РІШЕННЯ

іменем України

24 травня 2021 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Павліва А.І.,

секретар судового засідання Стасів С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

за участю:

заявниці ОСОБА_1 ,

встановив:

Стислий виклад позиції заявниці.

ОСОБА_1 (заявниця) подала до суду заяву, заінтересованою особою в якій зазначено Жидачівську міську раду Львівської області, в якій просить встановити факт належності їй правовстановлюючого документа свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 10.05.1995, виданого на підставі розпорядження виконкому Жидачівської районної Ради народних депутатів №272 від 06.05.1995 на ім`я ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви заявниця покликається на те, що при оформленні приватизації присадибної земельної ділянки у неї виникли труднощі з належним оформленням документів, оскільки наявні розбіжності у написанні її імені у свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок « ОСОБА_2 » з написанням імені у свідоцтві про її народження та про укладення шлюбу « ОСОБА_3 ». Встановлення факту належності цього правовстановлюючого документа необхідно для оформлення приватизації земельної ділянки.

Заінтересована особа правом на подання відзиву не скористалася.

У судовому засіданні заявниця заявлені вимоги підтримала повністю та просить заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, хоч про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав.

Заяв чи клопотань учасниками справи не подано.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 17.02.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження (а.с.13-14).

Суд, заслухавши пояснення заявниці, з`ясувавши обставини, на які заявниця посилається як на підставу заявлених вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що заява підлягає до задоволення повністю виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 і її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 25.08.1973 серії НОМЕР_1 (а.с.5).

Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 10.05.1995, виданого на підставі розпорядження виконкому Жидачівської районної ради народних депутатів №272 від 06.05.1995, цілий житловий будинок з приналежними до нього будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 дійсно належить на праві особистої власності ОСОБА_2 (а.с.7).

ОСОБА_6 та ОСОБА_3 уклали шлюб 17.01.1996, актовий запис №1. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_7 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 17.01.1996 (а.с.6).

Відповідно до довідки Вільховецької сільської ради про реєстрацію місця проживання особи від 24.09.2019, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 04.10.1989 по даний час (а.с.4).

Згідно з довідкою Жидачівської міської ради Львівської області №207 від 04.02.2021, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка зареєстрована в АДРЕСА_1 , одна і та ж особа (а.с.8).

Зміст правовідносин.

Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неоднаковим записом у документах власного імені заявниці, що ставить під сумнів належність їй правовстановлюючого документа, у зв`язку з чим заявниця позбавлена можливості приватизувати присадибну земельну ділянку.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України.

Так, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Крім цього, суд застосував норми статей 293 та 294 ЦПК України, які визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють правовідносини щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення, а саме: встановлення факту належності правовстановлюючого документу, визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Також, окрім застосування до вказаних правовідносин вищезазначених норм, суд зважає на роз`яснення, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 (далі постанова Пленуму ВСУ).

Так, в пункті 1 постанови звернуто увагу на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 12 постанови Пленуму ВСУ при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення заяви.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що у свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок від 10.05.1995, виданого на підставі розпорядження виконкому Жидачівської районної ради народних депутатів №272 від 06.05.1995 ім`я власника житлового будинку зазначено як ОСОБА_2 .

Однак, наявні в матеріалах справи докази переконливо свідчать про те, що ОСОБА_8 та ОСОБА_2 є однією і тією ж особою.

Так, у свідоцтві про народження та паспорті громадянина України позивачки її власне ім`я зазначено « ОСОБА_9 ». Позивачка зареєстрована у житловому будинку, щодо якого видане свідоцтво про право особистої власності на ім`я « ОСОБА_2 ». Крім цього, довідка Жидачівської міської ради Львівської області підтверджує помилковість зазначеного імені позивачки у правовстановлюючому документі свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок від 10.05.1995, встановлюючи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є однією і тією ж особою. На переконання суду, наявні досліджені судом докази є належними, допустимими, достовірними і у своїй сукупності достатніми для встановлення факту належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документа свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 10.05.1995.

Суд зауважує, що встановлення цього факту породжує для заявниці юридичні наслідки, оскільки усуне перешкоди у реалізації нею права на приватизацію присадибної земельної ділянки.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд вважає, що заяву слід задовольнити повністю.

Керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268, 293, 294, 315, 319 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) про встановлення факту належності правовстановлюючого документа задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документа свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 10.05.1995, виданого на підставі розпорядження виконкому Жидачівської районної Ради народних депутатів №272 від 06.05.1995 на ім`я ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини 6 статті 259 та частини 1 статті 268 Цивільного процесуального кодексу України складання повного рішення суду відкладено на п`ять днів.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 26 травня 2021 року.

Головуючий суддя А.І. Павлів