П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2021 року

м. Рівне

Справа № 753/21307/19

Провадження № 22-ц/4815/649/21

Головуючий в Рівненському міському суді

Рівненської області: суддя Ковальов І.М.

Рішення суду першої інстанції проголошено

(вступна і резолютивна частини):

о 12 год. 30 хв. 09.02.2021 у м. Рівне

Рівненської області

Повний текст рішення складено: не зазначено

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючий: суддя Хилевич С.В.

судді: Боймиструк С.В., Шимків С.С.

секретар судового засідання: Пиляй І.С.

за участі: позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Кухарука Ігоря Миколайовича на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 09 лютого 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про витребування транспортного засобу і визнання права власності на транспортний засіб,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2019 року в Дарницький районний суд м. Києва звернувся ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_1 про витребування автомобіля Honda Pilot, д.н.з. НОМЕР_1 , бежевого кольору, об`єм двигуна 3 471 см3, кузов НОМЕР_2 , 2008 року виробництва, та визнати право власності на даний транспортний засіб. Мотивуючи позову, вказувалося, що 27 серпня 2018 року у нього було викрадено автомобіль Honda Pilot, д.н.з. НОМЕР_3 , об`єм двигуна 3 471 см3, кузов 5 НОМЕР_4 , 2008 року виробництва, який він придбав за 26 000 доларів США 15 квітня 2016 року відповідно до договору купівлі-продажу. Наступного дня звернувся до органів Національної поліції України про вчинення кримінального правопорушення, за насліками чого внесеор відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0009335 за ч. 3 ст. 289 КК України. В січні 2019 року виявив на інтернет-ресурсі "Auto Ria. ua" оголошення про продаж викраденого автомобіля. Під час його огляду в м. Рівне позивач переконався, що це дійсно автомобіль, який належав йому. У зв`язку з цим Рівненським ВП ГУНП у Рівненській області було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000411 за ст. 290 КК України, а спірний автомобіль Honda Pilot поміщено га майданчик тимчасового утримання транспортних засобів.

В подальшому автомобіль вилучено і доставлено до Дарницького УП ГУНП в м. Києві на підставі відповідної ухвали суду, а також накладено арешт і визнано речовим доказом у кримінальному провадженні за ч. 3 ст. 289 КК України. Позивача визнано потерпілим.

Вважає, що спірний транспортний засіб вибув із володіння ОСОБА_2 без його згоди, що згідно із ст.ст. 330, 387, 388, п. 19 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дає йому підстави для витребування автомобіля з володіння ОСОБА_1 , а також для визнання права власності на нього.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про витребування транспортного засобу та визнання права власності передано до Рівненського міського суду Рівненської області за територіальною підсудністю.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 09 лютого 2021 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Витребувано на користь позивача, ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_5 , РНОКПП: НОМЕР_6 , у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , транспортний засіб марки Honda Pilot, д.н.з. НОМЕР_7 , бежевого кольору, об`єм двигуна 3 471 см3, кузов НОМЕР_2 , 2008 року виробництва.

Визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_5 , РНОКПП: НОМЕР_6 , право власності на транспортний засіб марки Honda Pilot, д.н.з. НОМЕР_7 , бежевого кольору, об`єм двигуна 3 471 см3, кузов НОМЕР_2 , 2008 року виробництва.

Вирішено питання про судові витрати.

У поданій апеляційній скарзі позивач покликається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, які полягали у порушенні норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права, неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а також недоведеності висновків, які суд вважав встановленими.

На її обґрунтування зазначалося про неврахування судом правомірності проведеної ТСЦ МВС України державної реєстрації на спірний транспортний засіб та видачі свідоцтва про реєстрацію автомобіля Honda Pilot. Так, результати проведених технічних оцінок дають підстави для висновку, що ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на час дослідження не змінювався. Ідентифікаційну табличку з цим номером виготовлено заводським способом і будь-яких ознак зміни знаків на ній і слідів її переустановлення немає. Це ж стверджується і з висновку комісійної трасологічної експертизи від 20 червня 2019 року №2724/2725/19-33/17488/19-31.

Заявник звертала увагу, що придбала транспортний засіб марки Honda Pilot на підставі договору купівлі-продажу №6726/18/013784 від 27.02.2018 у суб`єкта господарювання, який здійснює оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії, укладеного з власником, та перебував на обліку в ГСЦ МВС за реєстраційним номером 6726 від 06.12.2012 ТОВ "М.В.Л. Груп". На час реєстрації ОСОБА_1 автомобіля марки Honda Pilot, бежевого кольору, д.н.з. НОМЕР_7 , номер кузова НОМЕР_2 , була чинною "Інструкція про проведення огляду транспортних засобів та їх реєстраційних документів під час реєстрації, перереєстрації та зняття з обліку", затверджена наказом МВС України, яким чітко врегульовано схему реєстрації транспортного засобу, зокрема, необхідність огляду експертами транспортного засобу (пункти 1.3, 1.4). При цьому пункт 15 постанови Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 №1388 "Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів" передбачено, що під час проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортні засоби підлягають огляду фахівцями експертної служби МВС. Оскільки ідентифікаційні номери кузова автомобіля, належного позивачу, і автомобіля, належного ОСОБА_1 , відрізняються, тому витребування у відповідача спірного транспортного засобу на користь ОСОБА_2 є незаконним.

При цьому покликалася на правові позиції, висловлені Верховним Судом у постановах від 18 грудня 2019 року у справі №522/1029/18, від 21 червня 2018 року у справі №703/5364/15-ц, а також Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №653/1096/16-ц.

Рівненський міський суд залишив без уваги, що проведено дві експертизи і зроблено висновок про те, що спірний автомобіль зварений кустарно з двох, але основний номер кузов НОМЕР_2 змінам не піддавався і тому транспортний засіб належить на праві власності відповідачу.

Щодо помилкового обрання способу захисту позивача визнання права власності, то вважала, що він є неналежним. Так, норми ст. 392 ЦК України передбачають наявність двох умов, застосування яких при існуванні факту права власності за ОСОБА_1 виключаєтсья. Тим більше, суперечить положенням ст. 328 ЦК України, які вказують, що набуття права власності це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права на визначені об`єкти.

Крім того, суд не встановив фактичного місцезнаходження транспортного засобу, але задовольнив позов у частині його витребування у заявника. Право власності вважається набути правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Оскільки позивачем не доведено належними і допустимими доказами того, що мали місце обставини (факти), якими обгрунтовано його вимоги, з чим хибно погодився і суд, тому просить скасувати рішення суду першої інстанці, прийнявши постанову, якою відмовити ОСОБА_2 у витребуванні спірного автомобіля та визнання за ним права власності на нього.

У поданому відзиві ОСОБА_2 , вважаючи оскаржуване рішення законним і обґрунтованим, просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. При цьому посилався на помилковість тверджень заявника про те, що ідентифікаційний номер кузова автомобіля - НОМЕР_2 змінам не піддавався, адже спростовуються висновками експертів в комплексній трасологічній експертизі від 04.07.2019 №10576/19-54/105-77/19-52 та від 20.06.2019 №2724/2725/19-33/17488/19-31.

Вважає хибними і аргументи ОСОБА_1 про важливість доказового значення висновку спеціаліста №180322-03 з трасологічного дослідження автомобіля Honda Pilot, оскільки в даному випадку матиме перевагу висновок експерта (ст. ст. 74, 76 ЦПК України). Не погоджується і з доводами апеляційної скарги про неправильність обрання способу захисту у справі, позаяк відповідає вимогам закону та обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які беруть участь у справі і з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив із доведеності та обґрунтованості позову, оскільки спірний автомобіль Honda Pilot, який належав на праві власності ОСОБА_2 , було викрадено у м. Київ, де й було внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань. В подальшому ним з`ясовано перебування транспортного засобу у м. Рівне, а його реєстрацію було здійснено за ОСОБА_1 , про що Єдиний реєстр досудових розслідувань також містить відповідну інформацію і провадиться досудове слідство за цим фактом.

З висновків експертів у комісійній трасологічній експертизі від 20.06.2019 №2724/2725/19-33/17488/19-31 та комплексній трасологічній і автотоварознавчій експертизі від 04.07.2019 №10576/19-54/10577/19-52/10578/19-34/14993-15017/19-34 встановлено, що ідентифікаційний номер 5FNYF48559D006237 нанесений у відсіку двигуна на автомобілі Honda Pilot, д.н.з. НОМЕР_7 , змінам не піддавався; досліджуваний автомобіль кустарно зварений у незаводських умовах з двох частин, що належать двом різним автомобілям; номерна панель з номером НОМЕР_8 та прилеглі деталі, передні стійки до вітрового скла і лонжерони, днище до спинок задніх сидінь належать одному автомобілю. Передні стійки від вітрового скла і вище та середні стійки, багажне відділення, дах, задні пороги наполовину, оздоблення салону, електропроводка та 14 датчиків належать іншому автомобілю з номером НОМЕР_9 . Номер двигуна НОМЕР_10 , встановленому на наданому на дослідження автомобілі, змінам не піддавався. При обшивці вставок у дверних картах, підлокітниках на лівій і правій передніх дверях використовувався матеріал різного якісного хімічного складу. Вітрове (лобове) скло, наявне на досліджуваному автомобілі, встановлене не заводом-виробником транспортного засобу. Фактична комплектація досліджуваного автомобіля щодо верхньої, задньої і бокової частин кузова (з дверима, крилами, заднім бампером, враховуючи результати хімічного дослідження), салону та електричних систем контролю і безпеки, а також більшості дрібних комплектуючих деталей моторного відсіку відповідає заводській комплектації транспортного засобу з ідентифікаційним номером НОМЕР_9 і не відповідає заводській комплектації автомобіля з ідентифікаційним номером НОМЕР_2 .

У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 є добросовісним набувачем майна, спірний транспортний засіб вибув із володіння помимо його волі, а надані відповідачем докази не спростовують правильності та вмотивованості вимог позивача, його позов було задоволено, витребувано автомобіль Honda Pilot, д.н.з. НОМЕР_7 , бежевого кольору, об`єм двигуна 3 471 м3, кузов НОМЕР_2 , 2008 року виробництва, у ОСОБА_1 та визнано за ним право власності на даний транспортний засіб.

Проте з такими висновками не можна погодитися.

Як з`ясовано судом, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_11 ОСОБА_2 є власником транспортного засобу автомобіля марки Honda Pilot, д.н.з. НОМЕР_12 , бежевого кольору, об`єм двигуна 3 471 см3, кузов НОМЕР_9 , 2008 року виробництва.

Датою першої реєстрації цього автомобіля є 07 квітня 2009 року; перереєстрація на нового власника за довго ром купівлі-продажу (оформлено нотаріально) відбулася 15 квітня 2016 року на позивача.

27 серпня 2017 року у м. Київ по вулиці Урлівська, 9, протягом часу з 02 години 30 хвилин до 16 години 20 хвилин даний транспортний засіб викрадено з неохоронюваної автомобільної стоянки невстановленою особою. Того ж числа позивач звернувся до Дарницького УП ГУНП у м. Києві про вчинення кримінального правопорушення, внаслідок чого до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за ч. 3 ст. 289 КК України №0009335.

В подальшому, 19 січня 2019 року, він, переглядаючи інтернет-ресурс "Auto Ria. ua", в одному з оголошень щодо продажу виявив належний йому автомобіль. 21 січня 2019 року в ході огляду автомобіля Honda Pilot, д.н.з. НОМЕР_7 , на автозаправній станції "ОККО" при в`їзді у м. Рівне ОСОБА_2 вирішив, що зазначений транспортний засіб є автомобілем, який 27 серпня 2017 року було викрадено.

З огляду на ці обставини він звернувся до Рівненського ВП ГУНП у Рівненській області, де було внесено відповідні відомості у Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000411 за ст. 290 КК України. Сам автомобіль працівниками правоохоронних органів поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів по вулиці Київська, 101"ж", у м. Рівне.

Ухвалою Дарницького районного суду у м. Києві від 24 січня 2019 року у справі №753/17921/19 автомобіль Honda Pilot, д.н.з. НОМЕР_7 , вилучено і доставлено у Дарницький УП ГУНП у м. Києві. 25 січня 2019 року даний автомобіль визнано на підставі постанови слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві речовим доказом у кримінальному провадженні №00009335 від 28 серпня 2017 року. Ухвалою Дарницького районного суду у м. Києві від 15 лютого 2019 року у справі №753/3572/19 накладено арешт на автомобіль Honda Pilot, д.н.з. НОМЕР_7 , номер кузова НОМЕР_13 .

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 20 листопада 2019 року арешт, що накладений ухвалою цього ж суду від 15 лютого 2019 року в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0009335, на автомобіль Honda Pilot, д.н.з. НОМЕР_7 , номер кузова НОМЕР_9 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , скасовано.

На час вирішення спірних правовідносин транспортний засіб знаходиться у володінні позивача (на його відповідальному зберіганні), на що вказав у судовому засіданні і сам ОСОБА_2 . Цей факт підтверджено і відповідною ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 02 червня 2020 року.

Вважаючи, що спірний автомобіль є належним йому транспортним засобом, який вибув із володіння поза його волею, у листопаді 2019 року в суд звернувся ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_1 про його витребування та визнання за ним права власності.

Як правильно взято до уваги судом попередньої інстанції, під час розслідування кримінального провадження №0009335 слідчим призначалися 25 січня 2019 року транспортно-трасологічна експертиза, а 04 квітня 2019 року автотоварознавча експертиза.

З висновку експертів у комісійній трасологічній експертизі від 20 червня 2019 року №2724/2725/19-33/17488/19-31 видно, що експертом оглядався саме автомобіль Honda Pilot, д.н.з. НОМЕР_7 , під час чого встановлено, що ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , нанесений у відсіку двигуна на автомобілі Honda Pilot, д.н.з. НОМЕР_7 , змінам не піддавався. Досліджуваний автомобіль кустарно зварений з двох частин, які належать двом різним автомобілям. Номерна панель з номером НОМЕР_2 та прилеглі деталі, передні стійки до вітрового скла і лонжерони, днище до спинок задніх сидінь належать одному автомобілю. Передні стійки від вітрового скла і вище та середні стійки, багажне відділення, дах, задні пороги, передні пороги наполовину, оздоблення салону, електропроводка та 14 датчиків належать іншому автомобілю з номером НОМЕР_14 . Номер двигуна НОМЕР_10 , встановлений на наданому для дослідження автомобілі, змінам не піддавався.

Висновком експертів у комплексній трасологічній та автотоварознавчій експертизі від 04 липня 2019 року №10576/19-54/10577/19-52/10578/19-34/14993-15017/19-34 підтверджується, що оглядався також саме автомобіль Honda Pilot, д.н.з. НОМЕР_7 , а не автомобіль марки Honda Pilot, д.н.з. НОМЕР_1 . З`ясовано, що центральна частина решітки радіатора встановлена на автомобілі марки Honda Pilot, д.н.з. НОМЕР_7 , до перефарбування у чорний матовий колір мала світло-сірий колір. Всі крила автомобіля (2 передніх і 2 задніх), дах, дві середні стійки, всі дверцята автомобіля не перефарбовувалися і мають стандартне заводське лакофарбове покриття (далі ЛФП). ЛФП лівої передньої стійки має кустарне (незаводське) ЛФП і відрізняється від ЛФП вищеназваних деталей за всіма дослідженими ознаками. ЛФП правої передньої стійки відрізняється від ЛФП всіх інших ділянок автомобіля (в т.ч. і лівої передньої стійки) за наявністю серед шарів ЛФП декоративного покриття чорного кольору; таке ж покриття міститься на днищі автомобіля (під сидінням автомобіля). Тобто, імовірно, ці деталі мали первинне (заводське) декоративне покриття чорного кольору. ЛФП всіх ділянок автомобіля, розташованих в моторному відсіку, співпадають між собою, відрізняються від ЛФП всіх інших деталей автомобіля і мають кустарне (незаводське) ЛФП. ЛФП бамперів автомобіля відрізняються між собою за дослідженими ознаками, передній бампер перефарбовувався. При обшивці вставок у дверних картах, підлокітниках на лівій та правій передніх дверях, кришки підлокітника між сидіннями та вставок і підлокітників на задніх дверях використовувався матеріал різного якісного хімічного складу. Вітрове (лобове) скло, наявне на досліджуваному автомобілі, встановлене не заводом-виробником автомобіля. Номерна панель з номером НОМЕР_2 та прилеглі деталі, передні стійки до рівня вітрового скла, лонжерони, днище до спинок задніх сидінь належать одному автомобілю відповідно з номером НОМЕР_2 . Фактична комплектація досліджуваного автомобіля щодо верхньої, задньої і бокової частин кузова (з дверима, крилами, заднім бампером, враховуючи результати хімічного дослідження), салону та електронних систем контролю і безпеки, а також більшості дрібних комплектуючих деталей моторного відсіку відповідає заводській комплектації автомобіля з ідентифікаційним номером НОМЕР_14 і не відповідає заводській комплектації автомобіля з ідентифікаційним номером НОМЕР_2 . Наданий на дослідження спірний автомобіль не комплектувався заводом-виробником окантовкою решітки радіатора, наявною на ньому, згідно з маркуванням на цій окантовці. Наданий на дослідження автомобіль не комплектувався заводом-виробником дефлектором капоту (мухобійкою), дефлекторами для вікон на дверцятах (обтічники вікон), дефлектором для люка (обтічник люка) на даху. Визначити, чи комплектувався заводом-виробником автомобіль Honda Pilot, д.н.з. НОМЕР_7 , накладкою на передній бампер ("губкою"), боковими порогами, розширювачами колісних арок, не видалося можливим у зв`язку з обмеженими умовами для проведення розбиральних робіт. Визначити, чи встановлені заводом-виробником на автомобіль Honda Pilot, д.н.з. НОМЕР_7 , дзеркальні елементи бокових дзеркал передніх дверей, не видалося можливим у зв`язку з обмеженими умовами для проведення розбиральних робіт. Заглушка ременя безпеки сидіння водія, яка знаходиться в автомобілі, на момент дослідження не відноситься до заводської комплектації автомобілів Honda Pilot. Визначити, якій моделі автомобіля вона належить, не видалося можливим в зв`язку із недостатністю на ній характерних ознак. Середня ринкова вартість автомобіля марки Honda Pilot, номер кузова НОМЕР_14 , станом на 27 серпня 2017 року складала 528 503, 30 гривень. На ручці шторки задньої двері автомобіля Honda Pilot, д.н.з. НОМЕР_7 , наявні пошкодження у вигляді дрібних подряпин і заглибин.

На думку апеляційного суду, дані висновки експертів, що складені у ході розслідування кримінального провадження, слід вважати письмовими доказами. Так, згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1.) письмовими, речовими і електронними доказами; 2.) висновками експертів; 3.) показаннями свідків.

З довідки АМТ (МВС) вбачається, що автомобіль Honda Pilot, д.н.з. НОМЕР_7 , кузов НОМЕР_2 , 2008 року виробництва, датою першої реєстрації є 29 листопада 2011 року; вторинна реєстрація транспортного засобу, придбаного в торговельній організації, відбулася 27 квітня 2018 року за відповідачем.

Як видно з матеріалів справи, основні ідентифіковані конструктивні елементи (головні складові агрегати) належать до автомобіля Honda Pilot, д.н.з. НОМЕР_7 , з номером кузова НОМЕР_8 , тобто транспортному засобу, який не належав позивачу і на час вирішення спірних правовідносин титульним правом на який наділена ОСОБА_1 .

Більше того, щодо номерних агрегатів спірного автомобіля Honda Pilot, а саме кузова та двигуна, за допомогою яких ідентифікується сам транспортний засіб, то встановлено, що вони не змінювалися. Ця обставина свідчить на належність цього транспортного засобу саме відповідачу. Деталі (запчастини) до спірного транспортного засобу у виді передніх стійок від вітрового (лобового) скла і вище, середніх стійок, багажного відділення, даху, задніх порогів наполовину, оздоблення салону, електропроводки, 14 датчиків не могли породжувати і не дають підстав для виникнення у ОСОБА_2 права власності на автомобіль Honda Pilot, д.н.з. НОМЕР_7 , кузов номер НОМЕР_8 . Тобто вони (ці деталі) є похідними (додатковими) до основних агрегатів, яким присвоєно ідентифікаційні номери.

Згідно зі ст.ст. 317, 334, 386, 387, 388 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно, зокрема, вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Приходячи до переконання про необґрунтованість вимог позивача, колегія суддів бере до уваги також, що об`єктом позову про витребування майна з чужого незаконного володіння може бути річ, яка існує в натурі на момент пред`явлення позову. Якщо річ, перебуваючи в чужому володінні, видозмінилася, була перероблена чи знищена, застосовуються зобов`язально-правові способи захисту права власності відповідно до Цивільного кодексу України. Такі ж способи захисту застосовуються і до речей, визнаечних родовими ознаками, оскільки із чужого незаконного володіння може бути витребувана лише індивідуально визначена річ. Відповідно до положень ч. 1 ст. 184 ЦК України річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. Речі, визначені індивідуальними ознаками, є незамінними.

Як убачається, суд першої інстанції при вирішенні спірних прав і обов`язків уваги на наведені обставини не звернув, внаслідок чого зробив висновки, які їм не відповідають, що призвело до ухвалення рішення, яке не може залишатися чинним.

Справедливість, добросовісність та розумність відповідно до п. 6 ст. 3 ЦК України є одними із загальних засад цивільного законодавства.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Тому доводи ОСОБА_2 на необхідність та вимушеність захисту його прав, порушуючи тим самим права відповідача, є неприйнятними для апеляційного суду.

Перегляд судового рішення у суді апеляційної інстанції забезпечує виконання головного завдання appelatio дати новим судовим розглядом додаткову гарантію справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист. Ця гарантія полягає в тому, що сам факт другого розгляду дозволяє уникнути помилки, що могла виникнути при першому розгляді.

Апеляція, по суті, є надання новим судовим розглядом додаткової гарантії справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист.

Підставою для скасування оскаржуваного рішення та прийняття постанови про відмову в позові відповідно до пункту 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду попередньої інстанції, обставинам справи.

Керуючись ст. ст. 368, 376, 381-384, 388-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Кухарука Ігоря Миколайовича задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 09 лютого 2021 рокускасувати.

ОСОБА_2 відмовити в задоволенні позову до ОСОБА_1 про витребування транспортного засобу і визнання права власності на транспортний засіб

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено: 26.05.2021

Головуючий : С.В. Хилевич

Судді: С.В.Боймиструк

С.С.Шимків