УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна та резолютивна частини)

26 травня 2021 року м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області

у складі: головуючого - судді Осіпенко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Чмихало М.О.,

представника заявника - адвоката Марковича Ю.В.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Сватове, в режимі відеоконференції з відповідачем ОСОБА_1 , який використовує власні технічні засоби та з представником заявника - Марковичем Юрієм Володимировичем , який перебуває в Господарському суді Рівненської області справу про відновлення втраченого судового провадження по цивільній справі № 426/11437/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ПАТ «Банк Форум», третя особа: Виконавчий комітет Ленінської районної у м. Луганську ради про визнання недійсним (нікчемним) в силу закону Іпотечний договір, який укладено у м. Луганську 10 жовтня 2008 року між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_3 , а також недійсним (нікчемним) кредитний договір від 10 жовтня 2008 року №0393/08/09-CLNv укладений між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Зважаючи на значний час, необхідний для викладення повного тексту рішення, суд вважає за можливе на підставі ст. 268 ЦПК України проголосити вступну і резолютивну частини рішення.

УХВАЛИВ:

Відновити втрачене судове провадження по цивільній справі № 437/11437/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ПАТ «Банк Форум», третя особа: Виконавчий комітет Ленінської районної у м. Луганську ради про визнання недійсним (нікчемним) в силу закону Іпотечний договір, який укладено у м. Луганську 10 жовтня 2008 року між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_3 , а також недійсним (нікчемним) кредитний договір від 10 жовтня 2008 року №0393/08/09-CLNv укладений між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_1 , частково, в частині тексту рішення Ленінського районного суду м. Луганська від 08 січня 2014 року та рішення апеляційого суду Луганської області від 09 квітня 2014 року, а саме:

Справа № 437/11437/13-ц

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2014 року Ленінський районний суд м. Луганська у складі:

головуючого судді Попової О.М.,

при секретарях: Ждановій Ю.П., Єсауленко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луганську цивільну справу за позовом ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитом, зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ПАТ «Банк Форум», третя особа Виконавчий комітет Ленінської районної у м. Луганську ради про визнання недійсним (нікчемним) в силу закону Іпотечний договір, який укладено у м. Луганську 10 жовтня 2008 року між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_3 , а також недійсним (нікчемним) Кредитний договір від 10 жовтня 2008 року №0393/08/09-CLNv укладений між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_1 , позовом третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_4 до ПАТ «Банк Форум» про визнання нікчемним Іпотечний договір, який складено 10 жовтня 2008 року між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_3 , а також недійсним (нікчемним) Кредитний договір від 10 жовтня 2008 року №0393/08/09-CLNv укладений між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_1 , а також стягнути судові витрати,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів, в обґрунтування позову вказав, що 10 жовтня 2008 р. між позивачем та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №0393/08/09-CLNv про надання кредиту в сумі 45000,00 доларів США строком по 09 жовтня 2018 року за сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 13,5% річних на споживчі цілі. Відповідно до пунктів 2.3., 2.6 кредитного договору відповідач зобов`язався щомісячно погашати кредит згідно з встановленим графіком та сплачувати проценти. Кредитний договір є діючим, сторони його не розривали. ОСОБА_1 отримав кредитні кошти у сумі 45000,00 доларів США готівкою, що підтверджується його заявою від 10 жовтня 2008 року та заявою на видачу готівки №3224730 від 10 жовтня 2008 року Забезпеченням зобов`язань за вказаним кредитним договором є порука дружини ОСОБА_3 , яка 10 жовтня 2008 року уклала з банком договір поруки. ОСОБА_1 неодноразово порушував свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом та процентами. Загальна заборгованість складає 51667,20 доларів США (еквівалент 413854,27 грн.). Тому позивач просить стягнути солідарно з відповідачів прострочену та строкову заборгованість за кредитом та процентами разом з пенею у сумі 51667,20 доларів США (еквівалент 413854,27 грн.), а також судові витрати у сумі 1820,00 грн. (1700,00 грн. судового збору та 120,00 грн. збору на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу).

ОСОБА_1 , ОСОБА_3 звернулись до ПАТ «Банк Форум» із зустрічним позовом з наступними змінами про визнання недійсним (нікчемним) в силу закону Іпотечний договір, який укладено у м. Луганську 10 жовтня 2008 року між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_3 предметом якого є житловий будинок за номер АДРЕСА_1 , який був посвідчений та зареєстрований приватним нотаріусом Кирилюк І.А. і який внесено до Реєстру реєстрації нотаріальних дій за №4116 та зареєстровано заборону відчуження у цьому Реєстрі за №4117. Визнати недійсним (нікчемним) Кредитний договір від 10 жовтня 2008 року №0393/08/09-CLNv укладений між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_1 .

Третя особа із самостійними вимогами ОСОБА_4 звернувся до ПАТ «Банк Форум» з позовом про визнання недійсним (нікчемним) в силу закону Іпотечний договір, який укладено у м. Луганську 10 жовтня 2008 року між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_3 предметом якого є житловий будинок за номер АДРЕСА_1 , який був посвідчений та зареєстрований приватним нотаріусом Кирилюк І.А. і який внесено до Реєстру реєстрації нотаріальних дій за №4116 та зареєстровано заборону відчуження у цьому Реєстрі за №4117. Визнати недійсним (нікчемним) Кредитний договір від 10 жовтня 2008 року №0393/08/09-CLNv укладений між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_1 в частині: «забезпечення повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування та можливої неустойки (штраф, пеня) є: договір іпотеки житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , укладений Банком з майновим поручителем ОСОБА_3 ».

Ухвалою суду від 13.06.2013 р. позов третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_4 до ПАТ «Банк Форум» був об`єднаний з вищевказаними позовами в одне провадження.

У судовому засіданні представник ПАТ «Банк Форум» позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов.

Представник третьої особи - Виконавчого комітету Ленінської районної у м. Луганську ради надав суду заяву про розгляд справи без його участі, просив прийняти рішення на розсуд суду.

Третя особа із самостійними вимогами ОСОБА_4 надав суду заяву про розгляд справи без його участі та про підтримання своїх позовних вимог.

Суд, дослідивши й оцінивши докази в справі в їхній сукупності, доходить висновку, що позовні вимоги ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а зустрічний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ПАТ «Банк Форум» та позов третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_4 до ПАТ «Банк Форум» не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 10 жовтня 2008 р. між позивачем та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №0393/08/09-CLNv про надання кредиту в сумі 45000,00 доларів США строком по 09 жовтня 2018 року за сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 13,5% річних на споживчі цілі. Відповідно до пунктів 2.3., 2.6 кредитного договору відповідач зобов`язався щомісячно погашати кредит згідно з встановленим графіком та сплачувати проценти. Кредитний договір є діючим, сторони його не розривали. ОСОБА_1 отримав кредитні кошти у сумі 45000,00 доларів США готівкою, що підтверджується його заявою від 10 жовтня 2008 року та заявою на видачу готівки №3224730 від 10 жовтня 2008 року Забезпеченням зобов`язань за вказаним кредитним договором є порука дружини ОСОБА_3 , яка 10 жовтня 2008 року уклала з банком договір поруки. ОСОБА_1 неодноразово порушував свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом та процентами.

Доводи позивачів про наявність в них на момент укладення іпотечного і кредитного договорів 10.10.2008 р. двох неповнолітніх дітей, що наведені ними в обґрунтування нікчемності іпотечного договору та недійсності кредитного договору, не можуть бути прийняти судом до уваги.

На думку позивачів, оскільки іпотекодавець ОСОБА_3 мала неповнолітніх дітей, вона не мала права без згоди органа опіки і піклування передавати житловий будинок в іпотеку. При посвідченні іпотечного договору вказану обставину нотаріус не перевірив, чим порушив закон. При цьому позивачі посилаються на норми ст.ст. 71, 224 ЦК України, ст. 177 СК України, ст.ст. 17, 18 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», відповідно до яких закон не дозволяє без згоди органів опіки і піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, що тягне визнання іпотечного договору недійсним (нікчемним).

Проте, як встановлено в судовому засіданні, на дату укладення і посвідчення іпотечного договору неповнолітні діти разом з матір`ю ОСОБА_3 були зареєстровані та проживали за іншою адресою: АДРЕСА_2 , що також підтверджується штампом в паспорті ОСОБА_3 , довідкою № 732 від 25.09.2008 р. КП «Стандарт-Луганськ» та проти чого не заперечували самі позивачі. Крім того, у п.2.1.8 спірного іпотечного договору вказано, що на момент укладення іпотечного договору малолітні або неповнолітні діти в житловому будинку не проживають та не зареєстровані, факт підписання цього договору власноручно позивачка не оспорює.

Ст.177 СК України, на яку посилаються позивачі регулюють правовий режим майна, яке належить саме малолітньої дитині. Житловий будинок не є власністю дітей, та не був від їх імені переданий в іпотеку, отже ці доводи позивачів є безпідставними.

Отже, сама по собі наявність у подружжя ОСОБА_1 неповнолітніх дітей на дату укладення і посвідчення іпотечного договору не означає неможливості для батьків без згоди органів опіки та піклування розпоряджатися житлом, в якому не проживає та не зареєстрована родина, а має інше житло, яке й займає. Це відповідає вимогам ст.18 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з якою діти - члени сім&apos;ї власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником. Тобто діти мають право користування саме займаним приміщенням, а не будь-яким іншим, яке є у власності їх батьків. Враховуючі викладене, дозвіл органу опіки і піклування на вчинення правочинів потрібний батькам стосовно такого житла, на яке дитина має право та фактично користується за конкретною адресою, яка зареєстрована в паспорті батьків, і де зареєстровані самі діти.

Тому в цієї частині позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

З тих же самих підстав не підлягає задоволенню позов третьої особи ОСОБА_4 , оскільки його доводи повністю співпадають з вищевикладеними.

Доводи позивачів ОСОБА_1 про недійсність спірного кредитного договору внаслідок порушення банком норм Закону України «Про захист прав споживачів», зокрема ст.11 цього Закону, щодо ненадання позивачу попередньої інформації про умови кредитування, орієнтовну сукупну вартість кредиту, валютні ризики та методику визначення валютного курсу, судом також до уваги не приймаються.

При цьому суд виходить з того, що ОСОБА_6 та ОСОБА_3 не довели наявність достатніх підстав недійсності правочину, які передбачені ст.ст. 215, 216 ЦК України, та ч.ч.1-3, 5, 6 ст.203 ЦК України, та не вказали таких підстав. Недійсність правочину може наступати лише внаслідок певних підстав, передбачених законом. Так, вказані позивачами ОСОБА_1 порушення ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» тягнуть відповідальність, яка встановлена ст.ст. 15, 23 цього Закону. Цими нормами передбачена відповідальність у вигляді відшкодування збитків, сплати штрафних санкцій в дохід держави, або в деяких випадках можливість розірвання договору. Визнання недійсним кредитного договору внаслідок таких порушень закону не передбачено ані нормами Закону України «Про захист прав споживачів», ані нормами ЦК України. Тому у будь-якому випадку суд не знаходить підстав для визнання спірного кредитного договору недійсним.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які

вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, суд вважає, що позовні вимоги АКБ «Форум» підтверджені в судовому засіданні належними доказами, а твердження та доводи ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не знайшли свого підтвердження.

З огляду на вищевикладене, суд вважає доводи ПАТ «Банк Форум» обґрунтованими а його позов таким, що підлягає задоволенню, а позовні вимоги, які пред`явлені ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Форум», такими, що не підлягають задоволенню.

У відповідності зі ст.ст. 203, 215, 541, 543, 553, 554, 611, 612, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитом задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк Форум» прострочену та строкову заборгованість за кредитом та процентами разом з пенею у сумі 51667,20 доларів США (еквівалент 413854,27 грн.), а також судові витрати у сумі 1820,00 грн. (1700,00 грн. судового збору та 120,00 грн. збору на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу).

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ПАТ «Банк Форум» про визнання недійсним (нікчемним) в силу закону Іпотечний договір, який укладено у м. Луганську 10 жовтня 2008 року між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_3 , а також недійсним (нікчемним) Кредитний договір від 10 жовтня 2008 року №0393/08/09-CLNv укладений між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_1 відмовити через необґрунтованість.

У задоволенні позову третьої особи ОСОБА_4 до ПАТ «Банк Форум» про визнання нікчемним Іпотечний договір, який складено 10 жовтня 2008 року між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_3 , а також недійсним (нікчемним) Кредитний договір від 10 жовтня 2008 року №0393/08/09-CLNv укладений між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_1 , а також стягнути з ПАТ «Банк Форум» судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 114.70 грн., витрати за юридичні послуги, підготовку позову у сумі 3000 грн. відмовити через необґрунтованість.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий ___ _________________________

Головуючий суду 1 інстанції - Попова О.М.

Доповідач - Кострицький В.В.

Справа № 437/11437/13-ц

Провадження № 22ц/782/1107/14

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого - Кострицького В.В.,

суддів: Бережної С.В.., Стахової Н.В.,

при секретарі - Щуровій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луганську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду м. Луганська від 08 січня 2014 року по справі за позовом ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитом, зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ПАТ «Банк Форум», третя особа Виконавчий комітет Ленінської районної у м. Луганську ради про визнання недійсним (нікчемним) в силу закону Іпотечний договір, який укладено у м. Луганську 10 жовтня 2008 року між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_3 , а також недійсним (нікчемним) Кредитний договір від 10 жовтня 2008 року №0393/08/09-CLNv укладений між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_1 , позовом третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_4 до ПАТ «Банк Форум» про визнання нікчемним Іпотечний договір, який складено 10 жовтня 2008 року між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_3 , а також недійсним (нікчемним) Кредитний договір від 10 жовтня 2008 року №0393/08/09-CLNv укладений між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и л а:

ПАТ «Банк Форум» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитом з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 . Відповідачі звернулися із зустрічним позовом до ПАТ «Банк Форум» про визнання недійсним (нікчемним) в силу закону Іпотечний договір, а також недійсним (нікчемним) Кредитний договір. З позовом про визнання недійсним (нікчемним) в силу закону Іпотечний договір, а також недійсним (нікчемним) Кредитний договір звернулася третя особа із самостійними вимогами ОСОБА_4 до ПАТ «Банк Форум». Рішенням від 08 січня 2014 року позовні вимоги ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитом задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк Форум» прострочену та строкову заборгованість за кредитом та процентами разом з пенею у сумі 51667,20 доларів США (еквівалент 413854,27 грн.), а також судові витрати у сумі 1820,00 грн. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ПАТ «Банк Форум» про визнання недійсним (нікчемним) в силу закону Іпотечний договір, а також недійсним (нікчемним) Кредитний договір - відмовлено за необґрунтованістю. У задоволенні позову третьої особи ОСОБА_4 до ПАТ «Банк Форум» про визнання нікчемним Іпотечний договір, а також недійсним (нікчемним) Кредитний договір, а також стягнути з ПАТ «Банк Форум» судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 114.70 грн., витрати за юридичні послуги, підготовку позову у сумі 3000 грн. також відмовлено за необґрунтованістю.

ОСОБА_1 , ОСОБА_3 звернулися з апеляційною скаргою на вищезазначене рішення суду першої інстанції, в якій просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення по суті їх позовних вимог. Апелянти вважають, що дане рішення є необґрунтованим, незаконним у зв`язку з неповним встановленням обставин, помилковим, упередженим і таким, що має порушенням норм процесуального і матеріального права. Як вважають апелянти, порушення процесуального права полягає в тому, що розгляд справи незаконно було здійснено без участі сторони відповідача та судом 04 червня 2013 року задоволено клопотання третьої особою ОСОБА_4 про розгляд справи з початку, але воно так і не відбулося. Доводами апеляційної скарги є ті обставини, що розрахунок суми позовних вимог зроблено Банком станом на 29.09.2009 року і на цей час він не відповідає сумі фактичної заборгованості за кредитом розрахунком, так як з того часу здійснено платежі по частковому погашенню кредитної заборгованості відповідачами. В апеляційній скарзі апелянти посилаються також на те, що відмітка у паспорті ОСОБА_8 про реєстрацію особи за адресою АДРЕСА_2 , та довідка № 732 від 25.09.2008 року КП «Стандарт-Луганськ» не є доказом і підтвердженням того, що ця адреса є місцем фактичного проживання, і доказом того, що це помешкання є у власності іпотекодавця ОСОБА_9 , і діти користувачі цього приміщення. Крім того, на ствердження апелянтів, відповідачі у справі не мали змоги впливати на діяльність Банку з питань підготовки тексту угоди, виконання і додержання процедур, а робили ті заходи і підписували ті документи які надавав Банк та відсутність дозволу органу опіки та піклування при здійсненні підписання іпотечного і кредитного договору є підставою недійсності відповідних угод.

В судовому засіданні представником позивача надано заперечення на апеляційну скаргу, в яких він просить відмовити апелянту у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін. В судовому засіданні апелянтом ОСОБА_1 було надано заперечення на розрахунок заборгованості за кредитним договором №0393/08/09 - CLNv від 10.10.2008 року наданий до суду ПАТ «Банк Форум».

Заслухавши доповідь судді-доповідача, заслухав представника банку та апелянта, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та надані заперечення на неї, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених такими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

В ч.1 статті 303 ЦПК України зазначено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Ухвалюючи рішення по справі, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_6 та ОСОБА_3 не довели наявність достатніх підстав недійсності правочину, які передбачені ст.ст. 215, 216 ЦК України, та ч.ч. 1-3, 5, 6 ст.203 ЦК України, та не вказали таких підстав. Недійсність правочину може наступати лише внаслідок певних підстав, передбачених законом. Так, вказані позивачами порушення ст.. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» тягнуть відповідальність, яка встановлена ст.ст. 15,23 цього Закону. Цими нормами передбачена відповідальність у вигляді відшкодування збитків, сплати штрафних санкцій в дохід держави, або в деяких випадках можливість розірвання договору. Визнання недійсним кредитного договору внаслідок таких порушень закону не передбачено ані нормами Закону України «Про захист прав споживачів», ані нормами ЦК України. Тому у будь-якому випадку суд не знайшов підстав для визнання спірного кредитного договору недійсним. З тих же самих підстав не підлягає задоволенню позов третьої особи ОСОБА_4 , оскільки його доводи повністю співпадають з вищевикладеними.

Судова колегія частково погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наведеного. З матеріалів справи вбачається, що 10 жовтня 2008 р. між позивачем та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №0393/08/09-CLNv про надання кредиту в сумі 45000,00 доларів США строком по 09 жовтня 2018 року за сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 13,5% річних на споживчі цілі (т.1 а.с. 5-7). Забезпеченням зобов`язань за вказаним кредитним договором є порука дружини ОСОБА_3 , яка 10 жовтня2008 року уклала з банком договір поруки (т.1 а.с. 10). ОСОБА_10 неодноразово порушував свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитом та процентами у розмірі 51667,20 доларів США (еквівалент 413854,27 грн.) (т.1 а.с. 12). Штампом в паспорті про реєстрацію ОСОБА_3 , довідкою № 732 від 25.09.2008 р. КП «Стандарт-Луганськ» (т.1 а.с. 52) підтверджується той факт, що на дату укладення і посвідчення іпотечного договору неповнолітні діти разом з матір`ю ОСОБА_3 були зареєстровані та проживали за іншою адресою: АДРЕСА_2 . Після подання АКБ « Форум» позову про стягнення заборгованості з відповідачів у загальному розмірі 51667,20 доларів США (еквівалент 413854,27 грн.) в 2009, 2010, 2011 році ОСОБА_1 здійснено платежі по частковому погашенню кредитної заборгованості на загальну суму 1314 доларів 22 цента США, залишок заборгованості визначений позивачами у розмірі 50352,98 доларів США (еквівалент 403327,37 грн.)

Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.531 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок достроково, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Відповідно до ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Згідно ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.6 ст.203 ЦК України правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, повнолітніх чи непрацездатних дітей.

З пункту 44 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» вбачається, що батьки не мають права без дозволу органу опіки і піклування укладати договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов`язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов`язання. У зв`язку із наведеним суди повинні виходити із того, чи мала дитина право власності на предмет іпотеки чи право користування предметом іпотеки на момент укладення договору іпотеки. Будь-які дії, вчинені без згоди іпотекодержателя після укладення договору іпотеки (наприклад, реєстрація неповнолітньої дитини в житловому будинку, народження дитини після укладення договору іпотеки) не є підставою для визнання такого договору недійсним із підстави невиконання вимог закону про отримання згоди органу опіки та піклування.

Колегією суддів відхиляються посилання апелянтів на те, що відмітка у паспорті ОСОБА_8 про її реєстрацію за адресою АДРЕСА_2 , та довідка № 732 від 25.09.2008 року КП «Стандарт-Луганськ» не є доказом і підтвердженням того, що ця адреса є місцем фактичного проживання, і доказом того, що це помешкання є у власності іпотекодавця ОСОБА_9 , і діти користувачі цього приміщення. Оскільки відповідачами не надано інформації про місце їх реєстрації та їх дитини саме за адресою АДРЕСА_1 на момент укладення оскаржуваних договорів, не доведено апелянтами, що угоду укладено щодо майна, яке є власністю малолітньої чи неповнолітньої дитини або право на яке мають діти. Документом, до якого вносяться відомості про місце проживання та місце перебування особи є паспорт громадянина України. Тому офіційним місцем проживання фізичної особи разом з неповнолітніми дітьми держава визнає ту адресу, яка вказана в паспорті її батьків як місце реєстрації. Таким чином, при нотаріальному посвідченні договору іпотеки в належному позичальнику будинку неповнолітні діти зареєстровані не були, самостійного права власності на цей будинок вони не мають, а тому згода органу опіки та піклування не вимагалася. З огляду на наведене вище, доводи апелянта щодо відсутності дозволу органу опіки та піклування при здійсненні підписання іпотечного і кредитного договору, що є підставою недійсності відповідних угод, є помилковими та укладення договору про передачу в іпотеку квартири за адресою не порушує прав та законних інтересів малолітніх дітей, і отримання дозволу на укладення такого договору від органу опіки і піклування необхідності не виникло.

Судова колегія критично оцінює пояснення апелянта стосовно того, що його дружина фіктивно зареєструвалась за адресою АДРЕСА_2 так як помер її батько з метою спадкування майна батька. Судова колегія звертає увагу на ту обставину що за поясненнями апелянта батько ОСОБА_9 помер в квітні 2007 року , а за матеріалами справи ОСОБА_9 знялась з реєстрації з адреси АДРЕСА_1 28.08.2008 року та знову зареєструвалась 04.11.2009 року(а.с.189). Крім того, відповідно до пояснень апелянта до цього часу спадок не оформлено.

Колегія суддів приходить до висновку, що доводи апелянта щодо незаконного розгляду справи, який було здійснено без участі сторони відповідача та судом 04 червня 2013 року задоволено клопотання третьої особою ОСОБА_4 про розгляд справи з початку, але воно так і не відбулось, є безпідставні та спростовуються матеріалами справи. Як вбачається з матеріалів справи, судове засідання відбулося з початку 22.10.2013 року за участю відповідача ОСОБА_1 та представника позивача (т.2 а.с. 197-198), крім того, інші відповідачі були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи (т.2 а.с.203-205, 210,210а), що згідно з ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Ствердження апелянтів стосовно того, що вони не мали змоги впливати на діяльність Банку з питань підготовки тексту угоди, виконання і додержання процедур, а робили ті заходи і підписували ті документи які надавав Банк не ґрунтуються на законі та спростовуються нормами цивільного і банківського законодавства та Правилами надання банківських послуг, принципом яких є свобода договору (відповідно до ст.ст. 3 та 627 ЦК України). При укладанні вказаного договору Банком додержано ряд вимог, які встановлено ч.1-3, 5 ст. 203 ЦК України та відповідачами його підписано, що свідчить про те, що вони ознайомлені та згодні з умовами та правилами надання кредитних послуг.

Проаналізувавши правовідносини сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що суд першої інстанції зробив вірні висновки стосовно виниклих між сторонами правовідносин, застосував належні норми закону, однак не в повній мірі встановив обставину щодо розміру суми заборгованості відповідачів перед банком, тому висновок суду щодо розміру суми заборгованості відповідачів не відповідає обставинам справи. Колегія суддів вважає обгрунтованими доводи апеляційної скарги, що розрахунок суми позивних вимог зроблено Банком станом на 29.09.2009 року і на момент винесення рішення у справі розмір стягнутої сумі фактичної заборгованості за кредитом розрахунком, не відповідає матеріалам справи, так як з того часу здійснено платежі по частковому погашенню кредитної заборгованості відповідачами, оскільки з матеріалів справи вбачається, що в 2009, 2010, 2011 році ОСОБА_1 здійснено платежі по частковому погашенню кредитної заборгованості на загальну суму 1314 доларів 22 цента США. Тому при врахуванні вказаної сплати коштів в рахунок погашення заборгованості після подання позову необхідно зменшити стягнення заборгованості за кредитом з суми 51667,20 доларів США (еквівалент 413854,27 грн) до 50352,98 доларів США (еквівалент 403327,37 грн). Враховуючи те, що суд першої інстанції не в повній мірі встановив обставину щодо розміру суми заборгованості відповідачів перед банком, доводи апелянта підлягають частковому задоволенню, а вказані обставини відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 309 ЦПК України є підставою для ухвалення рішення про зміну судового рішення в частині суми стягнення кредитної заборгованості. Виходячи з наведеного вбачається, що рішення рішення Ленінського районного суду м. Луганська від 08 січня 2014 року необхідно змінити в частині стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк Форум» прострочену та строкову заборгованість за кредитом та процентами разом з пенею у сумі 51667,20 доларів США (еквівалент 413854,27 грн.), зменшивши стягнення заборгованості за кредитом з 51667,20 доларів США (еквівалент 413854,27 грн) до 50352,98 доларів США (еквівалент 403327,37 грн).В іншій частині рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303,307,п.1 ч.1ст. 309, 313, 314,316,317,319 ЦПК України, судова колегія ,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_3 задовольнити частково.

Змінити рішення в частині стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк Форум» прострочену та строкову заборгованість за кредитом та процентами разом з пенею у сумі 51667,20 доларів США (еквівалент 413854,27 грн.), зменшивши стягнення заборгованості за кредитом з 51667,20 доларів США (еквівалент 413854,27 грн) до 50352,98 доларів США (еквівалент 403327,37 грн).

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набуває чинності негайно, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий: Судді:

Ухвала може бути оскаржена лише в частині дій суду, щодо відновлення втраченого провадження в Луганському апеляційному суді, шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, передбачених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Повний текст ухвали буде складений 28 травня 2021 року.

Суддя Л.М. Осіпенко