РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2021 року м.Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Єпішина Ю.М.,

секретар Крайнюк А.В.,

за участі представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 31.07.2019 року, яке змінено Постановою Херсонського апеляційного суду від 05.11.2019 року: - на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 3000,00 грн. з індексацією відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 04.06.2018 року і до досягнення дитиною повноліття; - на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 3000,00 грн, щомісячно, починаючи з 04.06.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що розмір аліментів, які стягуються з позивача є більшим, ніж встановлений законодавством розмір. Дохід від здійснення підприємницькою діяльністю не дозволяє сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Просив суд зменшити визначений судовими рішеннями розмір аліментів до 1800,00 грн., на кожну дитину.

Ухвалою від 24.09.2020 року відкрито провадження у справі.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити вимоги з підстав наведених у наданій до суду позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на його необґрунтованість.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов необґрунтований та не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до частин 1, 2 статі 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частиною 1 статті 12 цього Закону передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до частити 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 31.07.2019 року, яке змінено Постановою Херсонського апеляційного суду від 05.11.2019 року у справі №766/10341/18 з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 3000,00 грн. з індексацією відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 04.06.2018 року і до досягнення дитиною повноліття; на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 3000,00 грн, щомісячно, починаючи з 04.06.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно роз`яснень, які містять в пунктах 17, 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно із ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

Згідно із ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень;

За правилами частини 1 статі 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З наданого позивачем звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2018 рік, ОСОБА_3 у податковій декларації заявлена сума чистого доходу (прибутку) за 2018 рік у розмірі 44676,00 грн. (а.с. 21).

Зазначені обставини були враховані Херсонським апеляційним судом при ухваленні Постанови від 05.11.2019 року, якою ОСОБА_3 було визначено розмір аліментів на утримання дітей - 3000,00 грн. на кожну дитину, з індексацією відповідно до закону, щомісячно.

Згідно звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2019 рік, у податковій декларації позивачем заявлена сума чистого доходу (прибутку) за 2019 рік у розмірі 50076,00 грн., що є більшою ніж за 2018 рік (а.с. 24).

Таким чином, позивачем в порушення вимог приписів ст. 192 СК України не надано належних та допустимих доказів на підтвердження погіршення його майнового стану чи стану здоров`я та будь-яких інших обставин, що мають істотне значення, які б стали правовою підставою для зменшення розміру аліментів.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що правові підстави для задоволення позову відсутні, у зв`язку з їх недоведеністю, в зв`язку з чим в задоволенні позову необхідно відмовити.

За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, підстави для стягнення судового збору з відповідачів відсутні.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України , суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Рішення може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції на протязі тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції до Херсонського апеляційного суду.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Херсонський міський суд Херсонської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Ю.М.Єпішин