Ухвала

25 травня 2021 року

м. Київ

справа № 316/1555/14-ц

провадження № 61-7449ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Енергодарського міського суду Запорізької області від 13 липня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 30 березня 2021 року в справі за поданням Енергодарського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), боржник: ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 , про вирішення питання щодо звернення стягнення на майно боржника не зареєстроване у встановленому порядку,

встановив:

У квітні 2020 року до суду надійшло подання Енергодарського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), у якому зазначалося, що на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист № 316/1555/14ц виданий 22 квітня 2015 року Енергодарським міським судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 162 480, 51 грн, що станом на 10 лютого 2015 року є еквівалентом 6 512, 24 доларів США та судового збору в сумі 1 624, 80 грн.

12 травня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення. Згідно проведеної перевірки майнового стану боржника ОСОБА_1 , за останнім зареєстровано право власності на автомобіль «FORD SIERRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває у розшуку згідно постанови державного виконавця від 02 червня 2016 року за № 47503056. Будь-яке інше майно за боржником не зареєстровано. Згідно з інформацією, що міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухомо майно (витяг № 207190300 від 21 квітня 2020 року) ОСОБА_3 на підставі договору дарування (№ 113 від 29 травня 2015 року) набула право спільної часткової власності на 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Рішенням суду вказаний договір дарування визнаний недійсним. Відповідно до витягу № 207190300 від 21 квітня 2020 року право власності за ОСОБА_1 в установленому порядку не зареєстровано. У поданні заявник просив звернути стягнення на нерухоме майно боржника, а саме на 1/2 квартири АДРЕСА_2 , яке не зареєстроване у встановленому порядку.

Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 13 липня 2020 року, залишеною без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 30 березня 2021 року, подання задоволено.

Звернуто стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване у встановленому порядку а саме: на 1/2 квартири АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_1

29 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою ухвалу Енергодарського міського суду Запорізької області від 13 липня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 30 березня 2021 року.

Згідно з абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Касаційна скарга подана у строк, передбачений законом, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Оскільки наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження та викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження в цій справі та витребувати матеріали справи.

Особа, яка подала касаційну скаргу заявила клопотання про зупинення виконання ухвали Енергодарського міського суду Запорізької області від 13 липня 2020 року до закінчення касаційного провадження.

Тлумачення частини восьмої статті 394, статті 436 ЦПК України свідчить, що заява про зупинення дії має містити обґрунтування необхідності зупинення виконання рішення.

Дослідивши наведені в клопотанні про зупинення виконання оскаржуваного рішення доводи, з урахуванням предмету спору та змісту оскаржуваного судового рішення, суд вважає, що заявником не вказано достатніх та обґрунтованих підстав для зупинення виконання вказаного судового рішення і до касаційної скарги не додано доказів, які б підтверджували необхідність зупинення його виконання.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ухвалив:

Відкрити касаційне провадження у вказаній справі.

Витребувати з Енергодарського міського суду Запорізької області цивільну справу № 316/1555/14-ц за поданням Енергодарського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), боржник: ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 , про вирішення питання щодо звернення стягнення на майно боржника не зареєстроване у встановленому порядку.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання ухвали Енергодарського міського суду Запорізької області від 13 липня 2020 року відмовити.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 09 липня 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков