Справа № 732/1467/20
Провадження 2/732/36/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2021 року м. Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі :

головуючого судді Лиманської М.В., у присутності секретарів Бруй І.В., Швачко О.В.,, за участі позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ПрАТ „Страхове товариство „Гарантія" - Ходика Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПрАТ „ Страхове товариство „Гарантія" про відшкодування матеріальної шкоди, -

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 та просив стягнути з останнього 114519,0 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок пошкодження його автомобіля в дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася 14 липня 2018 року. Також позивач просив покласти судові витрати на відповідача.

З позовної заяви виходить, що 14 липня 2018 року, близько 19-30 год. ОСОБА_2 , перебуваючи у нетверезому стані, керував транспортним засобом ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Михайлівській у с. Хотівля, виїхав на зустрічну смугу та здійснив зіткнення з транспортним засобом ВАЗ 21104, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням позивача. Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди позивач отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді відкритого поперечного перелому правої гомілкової кістки, а його автомобіль був значно пошкоджений.

Вироком Городнянського районного суду Чернігівської області відповідача було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі. Матеріальна шкода, завдана пошкодженням автомобіля, позивачу не відшкодована. На відновлювальний ремонт автомобіля позивач витратив 114519,0 грн. Посилаючись на положення ст. 22, ст. 1166, ст. 1187, ст. 1192 Цивільного кодексу України, позивач просив стягнути завдану йому матеріальну шкоду з відповідача ОСОБА_2 .

Ухвалою судді від 05 листопада 2020 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у даній справі.

Ухвалою суду від 11 листопада 2020 року за клопотанням позивача залучено до розгляду справи у якості співвідповідача - ПрАТ „Страхове товариство „Гарантія", у якому на момент ДТП 14 липня 2018 року була застрахована цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 .

У судовому засіданні 14 грудня 2020 року позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на задоволенні позову. Пояснив, що він відремонтував пошкоджений автомобіль, за ремонт сплатив 114519,0 грн. Шкода йому не відшкодована. У судове засідання 14 січня 2021 року позивач не з`явився, заявою на адресу суду просив розглядати справу за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. (а.с.144)

Представник співвідповідача ПрАТ „Страхове товариство „Гарантія" Ходико Є.М. у судовому засіданні, яке відбулося 14 грудня 2020 року, позовні вимоги до ПрАТ „Страхове товариство „Гарантія" не визнав, підтримав позицію, викладену у відзиві на позовну заяву від 24 листопада 2020 року, за змістом якого відповідач просив відмовити у задоволенні позову з огляду на те, що страхова компанія відмовила у виплаті позивачу страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль, оскільки позивач пропустив річний строк звернення до страховика за виплатою страхового відшкодування. (а.с.33-35) У судове засідання 14 січня 2021 року представник відповідача не з`явився, заявою на адресу суду просив розглядати справу за його відсутності. ( а.с. 146 ).

Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи двічі повідомлявся за місцем відбування кримінального покарання - ДУ „Бориспільська виправна колонія № 119", йому були направлені пропозиції подати письмові пояснення по суті предмета спору, відзив на позов. Також відповідачу було роз`яснено його право заявити клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з установою виконання кримінального покарання. Від відповідача відзиву на позов, пояснень, заяв, клопотань на адресу суду не надійшло. ( а.с.29,48, 132-133, 143).

У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, заслухавши в судовому засіданні 14 грудня 2020 року пояснення позивача та представника ПрАТ „Страхове товариство „Гарантія" по суті спору, перевіривши матеріали справи та дослідивши в судовому засіданні докази, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

За змістом 1166 ЦК України м айнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За правилами ч.2,5 ст 1187, ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

В силу ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Судом встановлено, що вироком Городнянського районного суду Чернігівської області від 16 червня 2020 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання ОСОБА_2 у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Цивільний позов ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, залишено без розгляду у зв`язку з подачею позивачем відповідної заяви. Вирок суду набрав законної сили 17 липня 2020 року (а.с. 98-103).

В силу ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу, про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Дослідженням вказаного вироку суду встановлено, що 14 липня 2018 року, близько 19 години 30 хвилин, ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та керуючи автомобілем марки ВАЗ моделі 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався смугою зустрічного руху по вулиці Михайлівській у с. Хотівля Городнянського району Чернігівської області, в районі розташування житлового будинку № 19, у напрямку околиці села, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, яка склалася на проїзній частині дороги, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, що призвело до зіткнення з автомобілем марки ВАЗ моделі 21104, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався у зустрічному напрямку, в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого поперечного перелому обох кісток правої гомілки в середній третині зі зміщенням уламків, гематоми грудної клітки, котрі згідно висновку судово-медичної експертизи № 676 від 27.12.2018 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Таким чином, вважається доведеним той факт, що дорожньо транспортна пригода, яка мала місце 14 липня 2018 року, сталася з вини відповідача ОСОБА_2 .

Внаслідок вказаної ДТП автомобіль позивача марки ВАЗ моделі 21104, реєстраційний номер НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження.

Так, з дослідженого в судовому засіданні акта дефектації автомобіля ВАЗ моделі 21104, реєстраційний номер НОМЕР_2 , виданого ФОП „ ОСОБА_3 ", встановлено, що вказаний транспортний засіб отримав механічні пошкодження, вартість відновлювального ремонту становить 114519, 00 грн. ( а.с. 21-23 ).

Факт оплати позивачем вартості проведеного відновлювального ремонту транспортного засобу ВАЗ 21104 в сумі 114519,00 грн. підтверджується товарним чеком від 04.05.2020 року, виданим ФОП „Архангельська" ( а.с. 8).

З досліджених матеріалів страхової справи № 379-20 від 05 травня 2020 року ПрАТ „Страхове товариство „Гарантія", встановлено, що вона заведена за фактом ДТП, яке вчинив ОСОБА_2 ; потерпілий ОСОБА_1 . Розрахунок страхового відшкодування становить 46909,80 грн ( страхова виплата згідно 3 групи інвалідності - 44676,00 грн, моральна шкода - 2233,80 грн.). ОСОБА_1 30 липня 2020 року проведена виплата страхового відшкодування згідно страхового акта № 379-20 від 30 липня 2020 року за ушкодження здоров`я в розмірі 46909,80 грн. У страховій справі наявна письмова заява ОСОБА_1 від 28.04.2020 року про відшкодування витрат на відновлювальний ремонт автомобіля в розмірі 114519 грн. Згідно листа № 539/20 від 25 травня 2020 року, адресованого позивачу, страхова компанія відмовила у здійсненні страхового відшкодування у зв`язку з неподанням заяви протягом одного року з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди, оскільки потерпілий в період з 14 липня 2018 року до 13 липня 2019 року із заявою про страхове відшкодування не звертався. (а.с. 51-129).

Відповідно до статті 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).

Закон № 1961-IV є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1).

За вимогами статті 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

У пункті 33.1.4 статті 33 Закону № 1961-IV передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35).

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили (абзац 4 пункту 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV).

Відповідно до пункту 37.1.4 статті 37 Закону № 1961-IV підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому зазначений у пункті 37.1.4 статті 37 Закону № 1961-IV строк є присічним і поновленню не підлягає.

Такий правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного суду у справі №753/5293/16-ц від 03 жовтня 2018 року.

У судовому засіданні встановлено, що позивач, як потерпіла особа, звернувся до страховика із заявою про відшкодування матеріальної шкоди за пошкоджений транспортний засіб 28 квітня 2020 року, а дорожньо-транспортна пригода сталася 14 липня 2018 року, тобто потерпілий звернувся з вимогою про відшкодування вже після спливу строку, визначеного Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту".

Враховуючи обставини справи, а саме факт пропуску позивачем річного строку на звернення до страхової компанії за виплатою страхового відшкодування, зважаючи на положення п.37.1.4 ст.37 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту", суд дійшов висновку про те, що відповідач ПрАТ „Страхове товариство „Гарантія" правомірно відмовило у виплаті позивачу страхового відшкодування за шкоду, завдану діями відповідача ОСОБА_2 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 14 липня 2018 року.

Суд ураховує наведені положення статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та, вирішуючи спір, приймає до уваги, що завдану з вини відповідача ОСОБА_2 матеріальну шкоду за пошкоджений автомобіль страхова компанія правомірно не відшкодувала у повному обсязі. Отже, виходячи з приписів ст. 1166, 1187, 1194 ЦК України матеріальна шкода, завдана майну позивача внаслідок ДТП 14 липня 2018 року, має бути у повному обсязі відшкодована відповідачем ОСОБА_2 .

За правилами ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

В п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 (з послідуючими змінами) зазначено, що коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку з заподіянням шкоди майну.

Положеннями ч. 4 ст. 12, 13 ЦПК України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розмір завданих пошкодженням його автомобіля збитків позивач підтверджує письмовими доказами, цей розмір відповідачем жодним чином не спростований, не надано суду посилання на наявність доказів, які спростовують визначений позивачем розмір майнової шкоди.

Вартість ремонту автомобіля позивача, що підтверджена калькуляцією відновленого ремонту та квитанцією про сплату позивачем за ремонт його пошкодженого автомобіля складає, 114519 грн 00 коп. В силу наведених вище норм цивільного законодавства, ця сума має бути відшкодована відповідачем.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити в частині стягнення завданої шкоди з винної у її заподіянні особи - відповідача ОСОБА_2 .

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору в силу п.6 ч.1 ст.5 Закону України „Про судовий збір", судовий збір покладається на відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 15-16, 22-23, 1166, 1187 1192, 1194 ЦК України, ст. 4-5, 12-13, 81-82, 141, 211, 223, 247, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПрАТ „Страхове товариство „Гарантія" про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити в частині стягнення матеріальної шкоди з ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 114519, 00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1145,19 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду або через Городнянський районний суд Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 21.01.2021 року.

Суддя М.В.Лиманська