КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 940/706/20 Головуючий у 1 інстанції: Косович Т.П.
Провадження № 22-ц/824/2806/2021 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Крижанівської Г.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Порхун Олесі Павлівни , яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Тетіївського районного суду Київської області від 23 липня 2020 року в справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

В червні 2020 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») звернулося з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Зазначило, що 15 квітня 2013 року ОСОБА_2 з метою отримання банківських послуг підписала анкету-заяву, згідно якої в подальшому їй встановлено кредитний лімітна картковий рахунок. ОСОБА_2 погодила, що підписана анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між нею та АТ КБ «Приватбанк» договір про надання банківських послуг. Відповідно до розрахунку заборгованості АТ КБ «Приватбанк» станом на 31 березня 2020 року ОСОБА_2 має заборгованість за кредитним договором у розмірі 237814,51 грн., з яких: 4877,70 грн. - заборгованість за кредитом; 231036,81 грн. - заборгованість за процентами; 1900,00 грн. - нарахована пеня. АТ КБ «Приватбанк» просило стягнути з ОСОБА_2 частину суми заборгованості в розмірі 134046,25 грн., з яких: 4877,70 грн. - заборгованість за кредитом, 129168,55 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 15 квітня 2013 року по 28 червня 2019 року.

Рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 23 липня 2020 року позов АТ КБ «Приватбанк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість станом на 31 березня 2020 року у розмірі 134 046,25 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 102,00 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову АТ КБ «Приватбанк» в повному обсязі. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. ОСОБА_2 не була повідомлена про дату і час розгляду справи, в зв`язку з чим не змогла скористатися правом на подання відзиву на позовну заяву. Звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_2 ознайомилася і погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку. Зазначення в анкеті-заяві про ознайомлення її з Умовами, без ідентифікації самих умов, як таких, що погоджені підписом відповідачки, не може бути належним доказом ознайомлення та погодження саме з тією редакцією Умов та Правил, на якій наполягає банк. Відтак, суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості за процентами. Отримані ОСОБА_2 на картковий рахунок кошти були повністю повернуті банку, що також вбачається з наданого банком розрахунку заборгованості.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 15 квітня 2013 року ОСОБА_2 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк», в якій зазначено, що вона разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить договір про надання банківських послуг (а.с. 15).

Відповідно до наданого АТ КБ «Приватбанк» розрахунку станом на 31 березня 2020 року ОСОБА_2 має заборгованість за кредитним договором у розмірі 237 814,51 грн., з яких: 4 877,70 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 231 036,81 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 900,00 грн. - заборгованість за пенею; 0,00 грн. - заборгованість за комісією.

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову АТ КБ «Приватбанк» та стягнув з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 134 046,25 грн.

Колегія суддів не може погодитися із такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони не відповідають матеріалам справи.

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Заявляючи позовні вимоги, АТ КБ «Приватбанк» посилалося на те, що 15 квітня 2013 року між ним та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого, відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом з видачею кредитної картки.

На підтвердження умов договору АТ КБ «Приватбанк» надало суду копію анкети-заяви відповідачки ОСОБА_2 про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк», витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», розрахунок заборгованості, копію виписки з рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_2 , довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ім`я ОСОБА_2 , довідку про видані кредитні картки та копію паспорта ОСОБА_2 (а.с. 6-50).

Проте, вказані документи не підтверджують погодження сторонами умов кредитування.

Як вбачається з матеріалів справи, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» і витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку не містять підпису ОСОБА_2 .

Анкета-заява містить лише анкетні дані відповідачки, її контактну інформацію.

Вказана анкета-заява не містить даних про умови кредитування, в ній відсутня відмітка про те, яку саме картку мала намір отримати відповідачка, а також бажаний кредитний ліміт (а.с. 15).

03 липня 2019 року Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову в аналогічній справі за позовом АТ «КБ «ПриватБанк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за картковим кредитом (справа №342/180/17).

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Заява-анкета позичальника не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Враховуючи викладене, вимоги АТ «КБ «ПриватБанк» про стягнення процентів за користування кредитними коштами є безпідставними.

В цій же постанові Велика Палата Верховного Суду вказала, що за відсутності належних та допустимих доказів погодження умов договору, АТ КБ «Приватбанк» має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Відповідачка ОСОБА_2 зазначила, що повернула АТ КБ «Приватбанк» кошти, які вона використала.

З наданої позивачем виписки з рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_2 , апеляційним судом установлено, що з карткового рахунку ОСОБА_2 було знято та списано в рахунок оплати нею товарів та послуг за період з 15 квітня 2013 року по 10 квітня 2020 року на загальну суму 9439,03 грн., а поповнено на загальну суму 11 378,00 грн. (а.с. 9-12).

Враховуючи викладене, позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості по тілу кредиту також не підлягають задоволенню.

Відповідно, рішення Тетіївського районного суду Київської області від 23 липня 2020 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову АТ КБ «Приватбанк».

Згідно з ст. 141 ЦПК України з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню 2 010,69 грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Порхун Олесі Павлівни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 , задовольнити.

Рішення Тетіївського районного суду Київської області від 23 липня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Відмовити в позові Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» на користь ОСОБА_2 2 010,69 грн. судового збору.

Дані про учасників справи:

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ,

ОСОБА_2 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 18 січня 2021 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Крижанівська Г.В.