Справа № 344/5007/21
Провадження № 2/344/2472/21
У Х В А Л А

25 травня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

секретаря Струк Л.М.

за участю сторін:

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Созоника В.В.

відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи Ленчук В.І.,

розглянувши у підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визначення місця проживання неповнолітніх дітей,-

В С Т А Н О В И В :

У провадженні суду перебуває вищезазначена цивільна справа.

До суду 24 травня 2021 року надійшло клопотання відповідача про призначення експертизи про психічний стан позивача.

У судовому засіданні відповідач просив задовольнити дане клопотання.

Позивач, представник позивача та представник третьої особи просили відмовити у задоволенні даного клопотання.

Суд, вислухавши сторони, розглянувши матеріали клопотання, вивчивши матеріали справи, виходить з наступного.

Згідно частини першої статті 103 Цивільного процесуального кодексу України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Статтею 105 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер і ступінь ушкодження здоров`я; 2) психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Відповідач в якості обґрунтування необхідності призначати експертизу наводить характеристику під експертної особи ОСОБА_1 , наданої її чоловіком, тобто саме відповідачем. Проте відповідач не є особою, яка має відповідні необхідні знання для надання висновку з досліджуваних питань.

Відповідачем не наведено та не надано жодних доказів про те, що позивач страждає або страждала психічними розладами.

Також статтею 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» встановлена презумпція психічного здоров`я, згідно якої кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Крім того, при розгляді даної справи встановлювати психічний стан особи не має потреби, тому призначення експертизи судом у цій справі не є обов`язковим.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 103-105, 258-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про призначення експертизи про психічний стан ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Мелещенко Л.В.