Справа № 336/3651/20
14 травня 2021 року м.Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Жупанової І.Б., за участю секретаря судового засідання Палубінської К.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки,
Позивач в особі представника адвоката Богославського Віктора Анатолійовича звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , загальна площа 61,4 кв.м, в рахунок погашення заборгованості останнього за договором позики № 3562 від 20.08.2019 року у розмір 800 000,00 грн. та стягнути судові витрати за подання позову.
В обґрунтування позову вказав, що 20 серпня 2019 року між ОСОБА_1 від імені якого діяв ОСОБА_3 на підставі довіреності, в якості Позикодавця та ОСОБА_2 в якості Позичальника укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бахматською Т.М. в реєстрі за № 3562.Згідно з п. 2 Договору, за цим договором Позикодавець передав у власність Позичальнику грошові кошти в сумі 342 448,00 гривень (триста сорок дві тисячі чотириста сорок вісім гривень 00 копійок), що є еквівалентом 13 600,00 доларів США (тринадцять тисяч шістсот доларів США 00 центів) (за курсом НБУ на день посвідчення договору 1 долар США = 25,18 гривень), з кінцевим терміном повернення не пізніше 20 лютого 2020 року (кінцевий термін виконання зобов`язання за даним Договором). Проте, позичальник свого обов`язку за договором позики у повному обсязі не виконав, позику не повернув у повному обсязі. На момент пред`явлення позову сума боргу з урахуванням штрафних санкцій складає 800 000,00 гривень. В забезпечення вищевказаного договору позики, 20.08.2019 року, між ОСОБА_2 у якості Іпотекодавця та ОСОБА_1 від імені якого діяв ОСОБА_3 на підставі довіреності, у якості Іпотекодержателя укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бахматською Т.М. в реєстрі за № 3563.Предметом іпотеки виступає квартира АДРЕСА_1 . Посилається на положення договору іпотеки та Закону України «Про іпотеку» та просить задовольнити вимоги шляхом звернення стягнення на предметі іпотеки шляхом застосування процедури продажу, встановивши спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку», за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, та стягнути судові витрати з відповідача.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25.09.2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25.11.2020 року закрито підготовче провадження у справі та розпочато розгляд справи по сутті.
В судове засідання призначена на 17.12.2020 року о 16 год. 30 хв. , 08.02.2021 року на 11 год. 30 хв. та 14.05.2021 року о 11 год.00 хв. відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належними чином, жодних заяв та клопотань від відповідача не надходило.
Відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк відповідач не подав. Заяви та клопотання до матеріалів справи до початку її розгляду від відповідача не надходили.
Вирішуючи питання про можливість розгляду справи у відсутність відповідача, суд виходить з такого.
Частина 1 ст. 223 ЦПК України визначає, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, а частиною четвертою цієї статті передбачається право суду на постановлення заочного рішення (на підставі наявних у справі даних та доказів) у разі повторної неявки відповідача, повідомленого належним чином.
В зв`язку з повторною неявкою відповідача, що повідомлений належним чином про час і місце слухання справи, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних і доказів (постановляє заочне рішення).
Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений, суд постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Від представника позивача адвоката Богославського В.А. надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача та позивача, за наявними в матеріалах справи доказами, просить задовольнити позов у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із розглядом справи за відсутності учасників справи, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши надані сторонами письмові докази, оцінивши їх на предмет належності, допустимості, достовірності і достатності, суд на їх підставі встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
20 серпня 2019 року між ОСОБА_1 від імені якого діяв ОСОБА_3 на підставі довіреності, в якості Позикодавця та ОСОБА_2 в якості Позичальника укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бахматською Т.М. в реєстрі за № 3562.
У відповідності до п. 1 Договору, Позикодавець передав у власність Позичальникові, а Позичальник отримав від Позикодавця грошові кошти та зобов`язується їх повернути Позикодавцеві на умовах визначених цим договором, в обумовлений у даному договорі строк.
Згідно з п. 2 Договору, за цим договором Позикодавець передав у власність Позичальнику грошові кошти в сумі 342 448,00 гривень (триста сорок дві тисячі чотириста сорок вісім гривень 00 копійок), що є еквівалентом 13 600,00 доларів США (тринадцять тисяч шістсот доларів США 00 центів) (за курсом НБУ на день посвідчення договору 1 долар США = 25,18 гривень).
Пунктом 3 Договору, сторони встановили, що розрахунок буде здійснюватися, щомісячно не пізніше 20 числа кожного місяця починаючи з наступного місяця після укладання даного Договору наступним чином:
- протягом перших 5 (п`яти) місяців, кожного місяця у сумі не менш, ніж 15 108,00 гривні (п`ятнадцять тисяч сто вісім гривень 00 копійок), що є еквівалентно 600,00 доларів США (шістсот доларів США 00 центів) (за курсом НБУ на день посвідчення договору 1 долар США = 25,15 гривень);
- залишок суми позики у розмірі не менше ніж 266 908,00 гривні (двісті шістдесят шість тисяч дев`ятсот вісім гривень 00 копійок), що є еквівалентно 10 600,00 доларів США (десять тисяч шістсот доларів США 00 центів) (за курсом НБУ на день посвідчення договору 1 долар США = 25,18 гривень) має бути сплачено одним платежем протягом 6 (шостого) місяця, але у строк, що не перевищує встановлений цим договором.
Згідно з п. 4 Договору, грошові кошти, які є предметом цього договору, передані Позикодавцем та отримані Позичальниками до підписання цього договору. Своїми підписами в даному Договорі та власноруч написаною розпискою Позичальники підтверджують факт отримання грошових коштів, які є предметом цього договору, від Позикодавця в повному обсязі.
Відповідно до п.5.3 Договору Виконання зобов`язання за даним Договором має бути здійснено готівкою у межах України, що буде підтверджуватись власноруч написаною Позикодавцем розпискою про отримання грошових коштів, або безготівковим шляхом зарахування на картковий рахунок в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».
Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми на банківський рахунок Позикодавця у повному обсязі чи отримання Позикодавцем від Позичальників всієї грошової суми, що позичалася з урахуванням умов цього договору, що буде підтверджуватись власноруч написаною Позикодавцем розпискою про отримання грошових коштів. Без цієї розписки Позика вважається такою, що не повернута.
У п. 5.4 сторони узгодили, що розмір позики, розмір щомісячних платежів, які підлягають сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом НБУ доларів США до гривні, на день платежу (ст. 533 ЦК України), з урахуванням умов даного Договору.
Згідно з п. 7 Договору, при неповернені Позичальниками суми позики (частини позики) своєчасно або порушення Позичальниками термінів та/або розміру сплати щомісячних платежів, Позикодавець вправі буде пред`явити даний Договір до стягнення в повному обсязі в строки і у порядку, передбачені чинним законодавством України та вимагати при цьому повернення йому позики (частини позики), що залишилась несплаченою, з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати семи відсотків неустойки від простроченої суми за кожен день прострочення.
У п. 5.2 договору, повернення грошових коштів за даним договором має бути здійснено не пізніше 20 лютого 2020 року (кінцевий термін виконання зобов`язання за даним Договором).
Зобов`язання, як зазначено в ст. 525 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК).
За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 629 цього Кодексу передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За приписами ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 29 червня 2016 року у справі №6-1188цс16 «Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України.
Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно із статтями 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Частиною першою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася (ч. 2 ст. 1050 ЦК України, та п 7 Договору).
Проте, відповідач свого обов`язку за договором позики у повному обсязі не виконав, позику не повернув у повному обсязі.
Отже, на сьогоднішній день сума позики, що залишилася відповідачем неповернутою, становить 269 505,00 грн. що еквівалентно 10 000,00 доларів США (за курсом НБУ на день посвідчення договору 1 долар США = 26,9505 гривень).
Відповідно до п. 7 Договору, при неповернені Позичальником суми позики (частини позики) своєчасно або порушені Позичальником термінів та/або розміру сплати щомісячних платежів, Позикодавець вправі буде пред`явити цей Договір до стягнення в повному обсязі в строки і у порядку, передбачені чинним законодавством України та вимагати при цьому повернення йому позики (частини позики), що залишилась не сплаченою, з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати семи відсотків неустойки від простроченої суми за кожен день прострочення.
Крім того, у частині першій статті 1050 ЦК України, визначено, що позичальник, який своєчасно не повернув суму позики, зобов`язаний сплати грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
У розумінні статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Водночас, відповідно до вимог ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема відшкодування збитків та сплата неустойки (пені).
Таким чином, сума невиконаного зобов`язання перед ОСОБА_1 відповідно до умов договору позики від 20.08.2019 року (з урахуванням штрафних санкцій) складає станом на 13.07.2020 року:
Сума заборгованості: 269 505,00 грн.
пеня: 2 697 745,05 грн.
3 % річних 3 158, 67 грн.
Разом: 2 970 408,72 грн.
Оскільки сума пені перевищує суму боргу, проте відповідачем зобов`язання за договором позики не виконане, то позивач прийшов до позиції про можливість зменшити розмір пені до 527 336,33 гри. Нарахування останньої э засобом розумною стимулювання боржника виконувані основне грошове зобов`язання. Разом: 800 000,00 гривень.
Крім того, в забезпечення вищевказаного договору позики, 20.08.2019 року, між ОСОБА_2 у якості Іпотекодавця та ОСОБА_1 від імені якого діяв ОСОБА_3 на підставі довіреності, у якості Іпотекодержателя укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бахматською Т.М. в реєстрі за № 3563.
Відповідно до п.1 Договору Іпотеки, Іпотекодавець з метою забезпечення повного виконання зобов`язання, зазначеного в п.2 даного договору, передає в іпотеку Іпотекодержателю, а Іпотекодержатель приймає від Іпотекодавця в іпотеку на умовах, визначених даним Договором, нерухоме майно.
Згідно з п. 2 Договору, даним Договором забезпечується виконання зобов`язання, що виникло у ОСОБА_2 (Позичальник) перед Іпотекодержателем на підставі договору позики, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бахматською Т.М. 20 серпня 2019 року за реєстровим № 3562 ( а також усіх додаткових угод до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку дії договору позики), далі «Договір позики» (основний договір), укладеного між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем, за умовами якого Іпотекодавець зобов`язаний повернути Іпотекодержателю позику в розмірі 342 448,00 (триста сорок дві тисячі чотириста сорок вісім гривень 00 копійок), що є еквівалентом 13 600, 00 доларів США (тринадцять тисяч шістсот доларів США 00 центів) (за курсом НБУ на день посвідчення договору 1 долар США = 25,18 гривень), до 20 лютого 2020 року та вимоги стосовно повного відшкодування всіх збитків, завданих порушенням Іпотекодавцем його зобов`язань за цим Основним Договором, вимоги стосовно повного відшкодування всіх фактичних витрат, понесених Іпотекодержателем у зв`язку із реалізацією його прав за цим Договором.
Предметом іпотеки виступає квартира АДРЕСА_1 .
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні Іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право, в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання, одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.
Положеннями частини шостої статті 3, частини першої статті 33 Закону України «Про іпотеку» закріплено право іпотекодержателя в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання задоволення своїх вимог за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, зокрема, на підставі рішення суду (ч. 3 ст. 33 цього Закону).
У пункті 18 іпотечного договору сторони погодили, що в разі порушення Боржником обов`язків встановлених договором позики, Іпотекодержатель має право в порядку передбаченому даним договором та/або чинним законодавством України одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки (звернути стягнення на предмет іпотеки).
Пунктом 19 договору іпотеки визначено, що звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватися одним з таких способів за вибором Іпотекодержателя: за рішенням суду; на підставі виконавчого напису нотаріуса; шляхом позасудового врегулювання відповідно до передбачених даним договором застережень про задоволення вимог іпотекодержателя (дане застереження прирівнюється до договору про задоволення вимог іпотекодержателя.
Пунктом 20 договору сторони домовились, що у разі порушення умов цього договору Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених вимог зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом установленого строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення,Іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Договору та/або чинного законодавства України.
Положення частини першої цього пункту не є перешкодою для реалізації Іпотекодержателем права звернутися у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.
Згідно з ч.1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.
13.07.2020 року, на виконання вищезазначеного, Позичальнику було направлено письмову вимогу про усунення порушень, яка на день звернення з цим позовом залишилась не виконаною.
Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй постанові від 30.03.2012 р. № 5 роз`яснив (п. 9), що право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи Іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК).
Згідно з положенням статті 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки.
У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
Одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.
Таким чином, задля задоволення своїх грошових вимог у розмірі неповернутої боржником позики з урахуванням неустойки і трьох відсотків річних від простроченої суми за договором позики від 20.08.2019 р. на загальну суму 800 000,00 грн. позивач має право звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1 , яка належать на праві власності Іпотекодавцю.
Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Згідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків.
Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, ч. 8 цієї статті передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 8 000,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 11, 12,13, 81,141, 212, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд , -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) судовий збір у розмірі 8 000,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: І.Б. Жупанова