Справа № 215/5316/20
2-з/215/5/21
У Х В А Л А

15 січня 2021 року Суддя Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Коноваленко М.І., розглянувши в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, заяву представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвоката Швець Марини Вікторівни про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

14.01.2021 суду подано заяву представником позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвокатом Швець Мариною Вікторівною про забезпечення позову шляхом накладення арешту на гараж, розташований у гаражно-будівельному кооперативі «Авангард» під АДРЕСА_1 , титульним власником якого є ОСОБА_2 .

В обґрунтування заявлених вимог представник позивача за зустрічним позовом вказує, що в провадженні Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя в натурі, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання квартири особистою приватною власністю та поділ майна. Предметом спору як за основним так і за зустрічним позовом є дві квартири, розташовані в будинку АДРЕСА_2 . Також позивач за основним позовом ОСОБА_2 просить розділити між подружжям інше майно, а саме: право власності на автомобіль марки OPEL, модель VIVARO, 2002 року випуску, VIN-код НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , просить визнати за відповідачем ОСОБА_1 , а право власності на гараж, розташований у гаражно-будівельному кооперативі «Авангард» під № НОМЕР_3 у блоці №6, розміром 4,30х5,80м., у м.Кривому Розі Дніпропетровської області, просить визнати за ним. 02.01.2021 ОСОБА_2 без попередження, пояснень і зміни позовних вимог забрав у ОСОБА_1 вище вказаний автомобіль, тому ОСОБА_1 не погорджується із залишенням гаража в одноосібній власності ОСОБА_2 , має намір змінити заявлені позовні вимоги за зустрічним позовом, бажає розділити частки у праві власності на гараж: ѕ частки за ОСОБА_1 , ј частка за ОСОБА_2 . Оскільки відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_2 може розпорядитись спірним майном, а саме гаражем, та здійснити його відчуження на користь третіх осіб, а це в подальшому ускладнить або унеможливить виконання рішення суду, тому представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 просить накласти арешт на гараж, розташований у гаражно-будівельному кооперативі «Авангард» під № НОМЕР_3 у блоці №6, розміром 4,30х5,80м., у м.Кривому Розі Дніпропетровської області.

Розгляд заяви про забезпечення позову, відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, проводиться без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

22.12.2020 представник ОСОБА_1 адвокат Швець Марина Вікторівна (ордер серія АЕ №1036845) звернулася в суд від імені ОСОБА_1 із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_3 , та право власності на частки однокімнатної квартири АДРЕСА_4 (а.с.55-60), які відповідач за зустрічним позовом вважає об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, та є предметом спору у справі №215/5316/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя в натурі, яке окрім вище вказаних квартир складається з автомобіля марки OPEL, модель VIVARO, 2002 року випуску, VIN-код НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , право власності на який позивач ОСОБА_2 просив визнати за відповідачем ОСОБА_1 ; та гараж, розташований у гаражно-будівельному кооперативі «Авангард» під АДРЕСА_1 , право власності на який позивач ОСОБА_2 просив визнати за собою (а.с.39-46).

Ухвалою судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.12.2020 прийнято зустрічний позов до провадження, об`єднано в одне провадження з позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя в натурі. Справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя в натурі, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання квартири особистою приватною власністю та поділ майна - призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с.131-132).

Спірне майно, а саме гараж, розташований у гаражно-будівельному кооперативі «Авангард» під АДРЕСА_1 , на праві априватної власності належить відповідачу за зустріним позовом ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу ВВА №720157 від 25.12.2003, що підтверджується інформацією з Державног реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.15).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; ціну позву, про забезпечення якого просить заявник та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч.5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

З аналізу статей 150-153 ЦПК України можна дійти висновку, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як роз`яснено в п.п.1, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9, єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як видно з основного та зустрічного позовів, об`єктом спору є майно, яке сторони вважають спільною сумісною власністю та бажають розділити між собою, а саме: двокімнатна квартира АДРЕСА_3 , однокімнатна квартира АДРЕСА_4 , автомобіль марки OPEL, модель VIVARO, 2002 року випуску, VIN-код НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , гараж, розташований у гаражно-будівельному кооперативі «Авангард» під №167 у блоці №6, розміром 4,30х5,80м., у м.Кривому Розі Дніпропетровської області.

Суд вважає, що дійсно наявні підстави для застосування заходів забезпечення позову та існують ризики утруднення виконання рішення у разі задоволення позову, оскільки позивач за основним позовом ОСОБА_2 , усвідомлюючи намір відповідача ОСОБА_1 змінити позовні вимоги за зустрічним позовом в частині визнання права власності та визначення часток на спірний гараж, може сприяти настанню цих ризиків шляхом відчуження спірного майна.

Але суд вважає, що достатнім для забезпечення виконання рішення суду в подальшому, має бути застосований захід забезпечення позову у вигляді заборони відчуження, оскільки складові елементи арешту майна, такі як опис, оголошення заборони розпоряджатися майном, обмеження в праві користування ним або його вилучення та передача на зберігання іншим особам призведуть до порушення права власності відповідача за зустрічним позовом, форма якого визначена договором купівлі-продажу від 25.12.2003.

Таким чином, суд вважає необхідним заяву представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвоката Швець Марини Вікторівни про забезпечення позову задовольнити частково, та забезпечити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання квартири особистою приватною власністю та поділ майна, до складу якого входить спірний гараж, шляхом встановлення заборони на відчуження гаража, який розташований у гаражно-будівельному кооперативі «Авангард» під № НОМЕР_3 у блоці №6, розміром 4,30х5,80м., у м.Кривому Розі Дніпропетровської області.

Частиною 4 статті 152 ЦПК України передбачено, що у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів.

На підставі п.п.1, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9, керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвоката Швець Марини Вікторівни про забезпечення позову задовольнити частково.

Встановити заборону відчуження гаража, який розташований у гаражно-будівельному кооперативі «Авангард» під АДРЕСА_1 , та належить на праві приватної власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ).

В іншій частині заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

СУДДЯ: