Справа № 567/163/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2021 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Василевич О.В.

секретар - Клімович О.О.

з участю представника позивача - адвоката Божко Т.Ю.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача - адвоката Кордиша А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Острозі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини у зв`язку з навчанням,-

встановив :

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти у зв`язку з навчанням в розмірі 3 000 грн. щомісячно, мотивуючи тим, що він з 01.09.2020 р. навчаєтьсяв Національній академії внутрішніх справ на першому курсі денної форми навчання за державним замовленням за спеціальністю «Правоохоронна діяльність». Позивач зазначає, що він не працює, оскільки навчається на денній формі навчання, грошових заощаджень немає, рухомим та нерухомим майном не володіє. Вказує, що у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, яку надає йому матір ОСОБА_3 та її доходів не вистачає для його належного матеріального забезпечення, оскільки на даний час вона не працює. У зв`язку з продовженням ним навчання після досягнення повноліття його матір несе витрати, пов`язані з оплатою за проїзд до навчального закладу та у зворотному напрямку, з придбання продуктів харчування, забезпечує його одягом та взуттям, підручниками, канцелярським приладдям, речами першої необхідності, засобами гігієни. Окрім того, на утриманні матері перебуває його неповнолітня сестра ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначає, що відповідач ОСОБА_1 , який є його батьком, за віком та станом здоров`я є працездатним, регулярно їздить на роботу за кордон, де отримує дохід, однак участі в його утриманні після досягнення повноліття у зв`язку з продовженням ним навчання не приймає, та вважає, що батько має можливість надавати матеріальну допомогу на його утримання.

Вказує, що на підставі судового наказу, виданого 09.11.2010 р. Острозьким районним судом Рівненської області з відповідача стягувалися аліменти на його утримання та утримання його сестри в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення повноліття. В подальшому згідно рішення Острозького районного суду від 07.10.2019р. розмір аліментів було збільшено та стягнуто аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів, однак не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На даний час виконавче провадження щодо стягнення аліментів на його утримання припинено у зв`язку з досягненням ним повноліття.

Зазначає, що відповідач є здоровим, працездатним, отримує дохід, а відтак спроможний сплачувати аліменти на його утримання у зв`язку з продовженням ним навчання, проте в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги, що й спонукало його звернутися до суду з вищевказаним позовом.

Ухвалою суду від 22.02.2021 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач ОСОБА_1 у встановлений судом строк надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечив щодо позову, покликаючись на його безпідставність та необґрунтованість. Вважає позовні вимоги недоведеними, мотивуючи тим, що з 13.08.2018р. він офіційно не працевлаштований, та його дохід складався із нерегулярних заробітків, отримуваних за виконання роботи за кордоном, водночас на даний час у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби він не має постійної роботи за кордоном, несе витрати, пов`язані з її пошуком, оплатою за проїзд за кордон, орендою житла, придбанням продуктів харчування.

Зазначив, що він вдруге одружився та з 18.08.2015 р. перебуває у шлюбі з ОСОБА_5 , під час шлюбу з якою народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Окрім того, на його утриманні знаходяться двоє малолітніх дітей дружини від її попереднього шлюбу: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Вказує, що він є батьком багатодітної сім`ї та учасником бойових дій, та на даний час з об`єктивних причин немає можливості надавати матеріальну допомогу позивачу у зв`язку з продовженням ним навчання. Зазначив, що до досягнення позивачем повноліття він належним чином приймав участь в його матеріальному утриманні, не допускав заборгованості зі сплати аліментів, та при можливості надавав позивачу матеріальну допомогу і після досягнення ним повноліття.

Позивач ОСОБА_2 у встановлений судом строк надав відповідь на відзив, в якій заперечив доводи відповідача щодо надання йому останнім матеріальної допомоги після досягнення повноліття. Вказав, що усі витрати щодо придбання йому форменого одягу, взуття, нижньої білизни, засобів гігієни, продуктів харчування, поповнення рахунку оператора мобільного зв`язку, оплати за проїзд до місця навчання в м.Київ та назад додому, а також придбання ноутбука для дистанційного навчання, оплати послуг інтернету та інші витрати несла одноособово його матір. Також заперечив щодо доводів відповідача щодо перебування на його утриманні двох малолітніх дітей його дружини від її першого шлюбу, оскільки у відповідача відсутні будь-які правові підстави їх утримувати, так як він не є їхнім біологічним батьком. Вважає твердження відповідача щодо не отримання ним доходу за кордоном таким, що не відповідає дійсності і таким, що свідчить про приховуванням ним реального доходу та намаганням применшити своє матеріальне становище. Зазначає, що доводи відповідача щодо його перебування під час навчання на повному державному забезпечення не заслуговують на увагу, оскільки матір придбавала йому формений одяг та взуття, а харчування у навчальному закладі є недостатнім для нормального життя, у зв`язку з чим вона періодично передає йому продукти харчування, ліки, вітаміни, фрукти, купує одяг та взуття, яке необхідне йому для проведення позанавчального часу та дозвілля, надає йому кошти на щоденні потреби. Вважає, що відповідач зобов`язаний надавати йому матеріальну допомогу у зв`язку з продовженням ним навчання в розмірі 3000 грн. щомісяця до досягнення ним 23 років, однак не більш як до закінчення навчання.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Божко Т.Ю. позовну заяву підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у ній, просила суд її задовольнити. Зазначила, що відповідач є здоровим, працездатним, перебуваючи за кордоном виконує роботу, з чого і складається його дохід, та як батько не позбавлений можливості матеріально забезпечувати сина після досягнення ним повноліття на період продовження ним навчання.

Пояснила, що відповідач сплачував на утримання позивача аліменти, стягнення яких припинилося у зв`язку з досягнення останнім повноліття. В подальшому позивач з 01.09.2020р. був зарахований курсантом 1-го курсу Національної академії внутрішніх справ денної форми навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, яку йому одноособово надає його матір, водночас відповідач як батько участі в матеріальному утриманні сина не приймає. Зазначила, що позивач під час навчання проживає у гуртожитку казарменого типу, частково забезпечений харчуванням, форменим одягом та взуттям, яке видається з розрахунку 1 комплект на рік, та щомісяця отримує грошове забезпечення у розмірі 290 грн., проте потребує додаткового матеріального забезпечення, оскільки формений одяг та взуття зношується, а його молодий організм потребує посиленого харчування, у зв`язку з чим матір позивача час від часу передає йому шляхом кур`єрської доставки продукти харчування. Вказала, що матір позивача на даний час офіційно не працевлаштована та її дохід складається з коштів, отримуваних нею за виконання замовлень з пошиву та ремонту одягу, яких в повній мірі не вистачає для належного матеріального забезпечення сина.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засідання заперечив проти позову, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву. Водночас пояснив, що він не відмовляється надавати матеріальне утримання своєму повнолітньому синові та готовий приймати участь в утриманні сина по мірі своїх фінансових можливостей та з урахуванням нагальних потреб сина. Зазначив, що після досягнення сином повноліття він декілька разів надавав синові грошові кошти, зокрема 1000 грн. під час Різдвяних свят. На даний час він не має змоги сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі 3 000 грн. на місяць, так як отримуваний ним середньомісячний дохід впродовж останнього року складає близько 8 000 грн. При цьому зазначив, що стосунки у нього з сином нормальні, він 1-2 рази на місяць телефонує до сина, цікавиться його справами, та останній під час розмов не висловлював своїх потреб у додатковому матеріальному забезпеченні. Зазначив, що він вдруге одружився та на його утриманні перебуває малолітній син ОСОБА_6 від другого шлюбу, а також він приймає участь в утриманні двох малолітніх дітей його дружини від попереднього шлюбу.

Представник відповідача - адвокат Кордиш А.А. в судовому засіданні заперечив проти позову з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Окремо пояснив, що відповідач є учасником бойових дій, та позивач маючи статус «дитини учасника бойових дій» має право, зокрема, на безоплатне забезпечення підручниками та безоплатний доступ до Інтернету. Зазначив, що з урахуванням отримуваного під час навчання матеріального забезпечення та з урахуванням державної підтримки дітей учасників бойових дій, у позивача під час навчання відсутня потреба у матеріальній підтримці від батьків. Пояснив, що відповідач перебуває у шлюбі з ОСОБА_5 , від якого має малолітню дитину ОСОБА_6 , та на утриманні відповідача також перебувають двоє малолітніх дітей дружини від першого шлюбу, водночас повідомив, що відповідач щомісяця несе витрати зі сплати аліментів на доньку від першого шлюбу. Відповідач офіційно не працевлаштований та час від часу виїжджає за кордон на заробітки, де з урахуванням існуючої епідемічної ситуації проходив ізоляцію та докладав зусиль для пошуку нової роботи, у зв`язку з чим вимушено отримував дохід в меншому розмірі. Пояснив, що отримуваний відповідачем дохід мінімально покриває поточні його витрати на проживання та утримання всіх дітей. Вважає, що позивач не потребує матеріальної допомоги під час навчання, у зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Суд, заслухавши пояснення відповідача та представників сторін, дослідивши матеріали справи та подані сторонамидокази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи та доводів сторін судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано згідно рішення Острозького районного суду Рівненської області від 17.12.2010р. Під час спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей : ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який є позивачем по справі, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відповідно повторно виданим свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 26.07.2018р., та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 07.03.2007 р., відповідно до яких батьком дітей вказано відповідача ОСОБА_1 , а їх матір`ю ОСОБА_3 .

До досягнення позивачем ОСОБА_2 повноліття, його батько ОСОБА_1 приймав участь в утриманні сина шляхом сплати аліментів, стягнення яких здійснювалось в мінімальному розмірі та в подальшому на підставі рішення Острозького районного суду від 07.10.2019р. було збільшено розмір аліментів та вирішено стягувати аліменти на утримання 2 дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Після досягнення позивачем повноліття стягнення аліментів на його утримання з відповідача було припинено, та разом з тим з відповідача ОСОБА_1 продовжуються стягуватись аліменти на утримання його доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відсутність заборгованості зі сплати аліментів підтверджується Інформаційної довідкою з Єдиного реєстру боржників від 05.03.2021р.

Позивач ОСОБА_2 з 01.09.2020р. зарахований курсантом 1-го курсу Національної академії внутрішніх справ денної форми навчання за державним замовленням за спеціальністю «Правоохоронна діяльність», що підтверджується довідкою Національної академії внутрішніх справ від 20.08.2020р.

В ході судового розгляду судом встановлено, що позивач після зарахування його курсантом Національної академії внутрішніх справ отримує матеріальне та грошове забезпечення.

Так, згідно листа Національної академії внутрішніх справ від 02.04.2021р. встановлено, що з 01.09.2020 р. під час здобуття освіти курсант ННІ № 1 Національної академії внутрішніх справ рядовий поліції ОСОБА_2 забезпечується за рахунок коштів державного бюджету проживанням (в гуртожитку казарменого типу), харчуванням, речовим майном (одностроєм поліцейського), медичним та грошовим забезпеченням як поліцейські за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами України.

Водночас з пояснень представника позивача встановлено, що ОСОБА_2 , як курсант щомісяця отримує грошове забезпечення в розмірі 290 грн.

З матеріалів справи та доводів, наведених позивачем та його представником, судом встановлено, що мати позивача на даний час офіційно не працевлаштована та її дохід складається з надання послуг з пошиву та ремонту одягу для населення, та остання несла витрати, пов`язані з утриманням повнолітнього сина, зокрема, придбавала продукти харчування, навчальну літературу, персональний комп`ютер для дистанційного навчання, формений одяг та взуття тощо.

Водночас судом встановлено, що відповідач також офіційно не працевлаштований, на обліку в Острозькій міськрайонній філії Рівненського обласного центру зайнятості населення не перебуває та допомоги по безробіттю не отримує, що підтверджується записами у його трудовій книжці НОМЕР_3 .

З пояснень відповідача встановлено, що він отримує мінливий щомісячний дохід за виконання ремонтних та будівельних робіт, перебуваючи на заробітках за кордоном в Республіці Польща.

Відповідач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_4 , виданого управлінням особового складу штабу Західного оперативного командування.

З пояснень представника позивача встановлено, що ОСОБА_2 відомо про те, що його батько є учасником бойових дій та він має право, як син учасника бойових дій, на додаткові пільги, визначені законодавством.

Так, згідно Порядку та умов надання державної цільової підтримки деяким категоріям громадян для здобуття професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, затвердженого постановою КМУ № 975 від 23.11.2016р., визначено механізми надання державної цільової підтримки деяким категоріям громадян для здобуття вищої освіти, які навчаються у закладах вищої освіти, зокрема, дітям осіб, визнаних учасниками бойових дій, особами з інвалідністю внаслідок війни, постраждалими учасниками Революції гідності відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Згідно п.п.3, 7 вищевказаного Порядку державна цільова підтримка надається у вигляді : 1) повної оплати навчання за рахунок коштів загального фонду державного або місцевих бюджетів у разі зарахування вступників на навчання за державним (регіональним) замовленням; 2) часткової оплати навчання за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів шляхом надання особам, зарахованим на навчання за рахунок коштів фізичних і юридичних осіб; 3) першочергового переведення здобувачів освіти, зарахованих відповідно до умов та правил прийому на навчання; 4) соціальної стипендії для осіб, які навчаються за державним або регіональним замовленням за денною формою навчання; 5) безоплатного забезпечення підручниками за рахунок бібліотечного фонду відповідного закладу освіти; 6) безоплатного доступу до Інтернету, систем баз даних у державних та комунальних закладах освіти; 7) безоплатного проживання у студентських гуртожитках. Та документальним підтвердженням права на одержання державної цільової підтримки є посвідчення учасника бойових дій (батька) встановленого зразка та свідоцтво про народження дитини.

Таким чином, позивач ОСОБА_2 , як син учасника бойових дій, має право під час навчання на отримання державної цільової підтримки та перешкод для реалізації ним вищевказаного права судом не встановлено і таких доказів позивачем не наведено.

Відповідач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення виконкому Острозької міської ради як учасник бойових дій та отримує пільги на житлово-комунальні послуги в грошовій формі, розмір яких за період з січня 2020р. по лютий 2021р. становив 18 508,10 грн., що в середньому складає 1 322,01 грн. на місяць.

Відповідно до ст.81 СК України перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Отримувані відповідачем пільги на житлового-комунальні послуги в грошовій формі мають чітко визначене цільове призначення, та згідно Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженого постановою КМУ № 146 від 26.02.1993р., не включені до вищевказаного переліку для їх врахування при визначенні розміру аліментів, а відтак дана обставина при визначенні матеріального становища відповідача судом до уваги не приймається.

Відповідач ОСОБА_1 вдруге одружився та уклав шлюб з ОСОБА_5 , від якого вони мають сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебуває на його утриманні, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 від 18.08.2015 р. та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 від 13.10.2015 р.

Водночас судом встановлено, що відповідач приймає участь в утриманні ще двох малолітніх дітей ОСОБА_5 від попереднього шлюбу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які проживають разом з ними, що підтверджується довідкою про склад сім`ї № 481 від 02.03.2021р.

З урахуванням наведених обставин відповідач ОСОБА_1 є батьком багатодітної сім`ї, що підтверджується посвідченням НОМЕР_7 , виданим 19.09.2016 р. виконавчим комітетом Острозької міської ради, строк дії якого до 21.05.2028 р.

Разом з тим, суд оцінюючи наведені відповідачем доводи про перебування на його утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_5 від попереднього шлюбу, приймає до уваги, що їх біологічним батьком є ОСОБА_10 та відповідно до положень сімейного законодавство саме на останнього покладено обов`язок з утримання дітей, водночас беручи до уваги, що відповідач ОСОБА_1 проживає разом з ОСОБА_5 та трьома малолітніми дітьми однією сім`єю, вони мають спільне житло та побут, а відтак наведені обставини об`єктивно вказують на те, що відповідач приймає участь в утриманні дітей дружини від попереднього шлюбу та його участь в їх утримання має безпосередній характер.

Згідно з ч.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 р. батьки або інші особи, що виховують дитину несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Зокрема, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів : 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18 років, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей) (пункт 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Аналіз ст.ст.199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли дитина у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, а також за умови, що батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим Кодексом.

Відповідач на підтвердження своєї участі у матеріальному утриманні повнолітнього сина надав суду банківську квитанцію від 09.03.2021 р., відповідно до якої його дружина ОСОБА_5 на його прохання перерахувала для позивача 600 грн.

Суд приймає до уваги, що відповідач є працездатною особою, за станом здоров`я обмежень до праці немає, виконує будівельні та ремонтні роботи за кордоном в Республіці Польща та отримує нерегулярний дохід. Із встановлених судом обставин вбачається, що відповідач категорично не відмовляється від участі у матеріальному забезпеченні сина, який після досягнення повноліття продовжує навчання, разом з тим з урахуванням свого матеріального та фінансового становища відповідач пояснив, що не має можливості надавати кошти на утримання сина у заявленому останнім розмірі.

Беручи до уваги наведене та з урахуванням відсутності у відповідача постійного місця роботи та відсутності стабільного заробітку, приймаючи до уваги, що відповідач є учасником бойових дій та батьком багатодітної сім`ї, сплачує аліменти на утримання неповнолітньої доньки від першого шлюбу - ОСОБА_4 , на утриманні відповідача перебуває малолітній син від другого шлюбу - ОСОБА_6 , а також відповідач приймає участь в утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_5 від першого шлюбу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , у відповідача відсутнє рухоме майна та власні заощадження, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача коштів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 500 грн., що буде відповідати вимогам закону та принципам справедливості.

Враховуючи те, що обоє з батьків дитини повинні приймати участь в її матеріальному утриманні та вихованні, а також те, що відповідач має частково можливість надавати допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання позивача у розмірі 500 грн.,починаючи з дня звернення до суду і до закінчення ним навчання, однак не пізніше як до досягнення двадцяти трьох років, що буде достатнім для забезпечення першочергових потреб позивача.

При цьому, суд враховує, що позивач під час здобуття освіти забезпечується за рахунок коштів державного бюджету проживанням (в гуртожитку казарменого типу), харчуванням, речовим майном (одностроєм поліцейського), медичним та грошовим забезпеченням як поліцейський за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами України.

Одночасно, суд бере до уваги, що позов про стягнення аліментів був поданий 08.02.2021р., а тому за правилами ст.191 СК України саме з цього часу необхідно стягувати аліменти.

На підставі викладене та керуючись ст.ст.182, 199-201 СК України, ст.ст. 5, 12, 13, 142, 211, 258, 263-265, 273 ЦПК України, -

ухвалив :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини у зв`язку з навчанням задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_9 ) аліменти у зв`язку з навчанням у розмірі 500 (п`ятсот) грн. щомісячно, починаючи з 08.02.2021 р. і до закінчення ним навчання, однак не пізніше як до досягнення двадцяти трьох років.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 05.05.2021 р.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.