Справа № 750/5557/21
Провадження № 2/750/1566/21
У Х В А Л А

26 травня 2021 року м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Логвіна Т.В., перевіривши додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України при пред`явленні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним,

в с т а н о в и л а :

у травні 2021 року до Деснянського районного суду м. Чернігова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним.

Дана позовна заява має бути залишена без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України.

Частиною 4 статті 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем за подання даної позовної заяви не сплачено судовий збір, у зв`язку з посиланням на те, що він є учасником бойових дій, тож звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до п. 13 ч. 1ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI(зі змінами), учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Тобто пунктом 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI звільнення від сплати судового збору осіб, які мають, зокрема статус ветеранів війни - учасників бойових дій, обмежено справами, пов`язаними з порушенням їхніх прав. Встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин.

Зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року № 3551-XII.

У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Серед них немає права на звернення до суду та звільнення від сплати судового збору з вимогами, подібними до тих, з якими заявник звернувся у даній справі.

Вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VIсуд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень Закону № 3551-XII.

Вказані висновки про застосування та тлумачення пункту 13 частини першоїстатті 5 Закону № 3674-VI викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2019 року у справі № 9901/311/19, постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21.03.2018 року у справі № 490/8128/17, постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 року в справі № 545/1149/17.

Оскільки позивач звернувся до суду із позовною заявою про визнання заповіту недійсним, що в даному випадку не зачіпає порядку надання, обсягу соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином стосується соціального і правового захисту особи зі статусом учасника бойових дій, то судовий збір за подання даної позовної заяви - підлягає сплаті на загальних підставах, визначених Законом України «Про судовий збір», а тому суд не вбачає підстав для звільнення позивача від сплати судового збору.

Як вбачається з позовної заяви позивачем заявлено вимоги немайнового характеру.

Згідно п/п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір, ставка якого складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб ( 908 грн. 00 коп.).

Таким чином, позивачу необхідно оплатити судовий збір на користь держави за вимоги немайнового характеру в сумі 908 грн. 00 коп., надавши суду документ, що підтверджує його сплату.

Позивачем подано заяву про забезпечення позову, за яку відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» необхідно сплатити судовий збір в сумі 454 грн.

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 353 ЦПК України,

у х в а л и л а :

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним - залишити без руху.

Запропонувати позивачу в 5 денний строк з дня отримання копії ухвали усунути вказані недоліки.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог даної ухвали у вказаний строк, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала суду першої інстанції щодо визначення розміру судових витрат може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя