ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

13 січня 2021 року

м. Харків

справа № 613/165/20

провадження № 22-ц/818/1283/21

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів - Кругової С.С.. Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря судових засідань - Плахотнікової І.О.

учасники справи:

заявник: ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи: Міністерство соціальної політики України, Служба у справах дітей Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області, КУ «Богодухівський дитячий будинок - інтернат» Харківської обласної ради, ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу

за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство соціальної політики України, Служба у справах дітей Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області, КУ «Богодухівський дитячий будинок - інтернат» Харківської обласної ради, ОСОБА_2 , про усиновлення,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_3 , на ухвалу Богодухівського районного суду Харківської області від 10 листопада 2020 року, постановлену суддею Шалімовою Д.В., в залі суду в м. Богодухів,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 10 листопада 2020 року заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати ухвалу і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт вказує на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин справ.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 повторно не заявилася в судове засідання та не надала належних та допустимих доказів на підтвердження поважних причин неприбуття в судове засідання. Вказує, що судом не було враховано, що заявниця є громадянкою Російської Федерації та внаслідок запровадження в Україні з 12 березня 2020 року карантину з метою упередження розповсюдження коронавірусу, який потягнув за собою закриття кордонів, прибуття ОСОБА_1 до судового засідання стало фактично неможливим. Зазначає, що ОСОБА_1 неодноразово були прийняті спроби для перетину кордону, на підтвердження чого вона надала копії документів, які вона оформлювала для перетину кордону, однак заявниці було відмовлено у перетині кордону. Також вказує,що розгляд цієї справи є вкрай важливим для заявниці - вона бажає усиновити дитину, та вона не мала на меті затягувати процес розгляду справи та її неявки в судове засідання викликані незалежними від неї обставинами.

Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з`явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Залишаючи заяву ОСОБА_1 без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що заявниця ОСОБА_1 , участь якої при розгляді заяви про усиновлення є обов`язковою, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилась та належних доказів на підтвердження поважних причин неприбуття в судові засідання до суду не надала.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Богодухівського районного суду Харківської області перебуває цивільна справа за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство соціальної політики України, Служба у справах дітей Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області, КУ «Богодухівський дитячий будинок - інтернат» Харківської обласної ради, ОСОБА_2 , про усиновлення.

За змістом п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, зокрема, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його не з`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Частина 2 ст. 223 ЦПК України визначає вичерпний перелік підстав відкладення розгляду справи.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 233 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у зв`язку з першою неявкою в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Згідно ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, умовами залишення позовної заяви без розгляду у випадку повторної неявки в судове засідання позивача є: повторна, тобто друга поспіль неявка позивача в судове засідання; повідомлення позивача про судове засідання належним чином; відсутність поважних причин неявки позивача в судове засідання або неповідомлення позивачем про причини його неявки в судове засідання; нез`явлення в судове засідання позивача перешкоджає вирішенню спору; від позивача не надходила заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є громадянкою Російської Федерації.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 06 березня 2020 року відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство соціальної політики України, Служба у справах дітей Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області, КУ «Богодухівський дитячий будинок - інтернат» Харківської обласної ради, ОСОБА_2 , про усиновлення. Призначено справу до розгляду в закритому судовому засіданні на 11.00 год. 01 квітня 2020 року.

Згідно з Указом Президента України від 13 березня 2020 року № 87/2020 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19: 1, на всій території України установлено карантин.

З матеріалів справи вбачається, що докази того, що заявниця ОСОБА_1 була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи призначеної на 16 вересня 2020 року, 13 жовтня 2020 року, 10 листопада 2020 року в матеріалах справи відсутні.

Також матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що представник заявника - адвокат Величко К.Г. в судові засідання призначені на 25 червня, 18 серпня, 16 вересня, 13 жовтня та 10 листопада 2020 року була повідомлена належними чином.

Представником було надано лише заяви до суду заяви про перенесення розгляду справи на інші дати, у зв`язку з неможливістю особистого прибуття заявниці в судові засідання через відсутність змоги перетину кордону між Україною та РФ.

Частиною 1 ст. 313 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справу про усиновлення дитини за обов`язковою участю заявника, органу опіки та піклування або уповноваженого органу виконавчої влади, а також дитини, якщо вона за віком і станом здоров`я усвідомлює факт усиновлення, з викликом заінтересованих та інших осіб, яких суд визнає за потрібне допитати.

Частина 5 ст.233 ЦПК України дійсно передбачає залишення позову без розгляду у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки.

Проте, на даний час вказана норма права не може бути застосована судом без врахування постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з наступними змінами, якою на всій території України було установлено карантин з 12 березня до 22 травня 2020 року, а постановою цього ж органу від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» з наступними змінами карантин продовжено з 22 травня 2020 року до 31 липня 2020 року.

Вказаними нормативними документами на виконання ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» введено обмежувальні заходи, у тому числі щодо перебування осіб в громадських місцях, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 450-ІХ від 30 березня 2020 року, Розділ ХІІ прикінцевих положень ЦПК України було доповнено п. 3, за яким під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки розгляду справи продовжуються на строк дії такого карантину.

Судом першої інстанції зазначена вище норма процесуального права була застосована без врахування вказаних спеціальних правових норм щодо запобігання поширенню епідемії в країні.

Отже з матеріалів справи не вбачається, що заявниця та її представник були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, що позбавило заявницю можливості у встановлений законом строк отримати дозвіл на перетин кордону в умовах карантину.

Наразі ОСОБА_1 схвалено дозвіл на виїзд з території Російської Федерації на територію України, та в`їзд на територію Російської Федерації

Виходячи з наведеного, доводи апеляційної скарги щодо залишення позову без розгляду слід визнати обґрунтованими.

Відповідно п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, ухвала винесена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу Богодухівського районного суду Харківської області від 10 листопада 2020 року - скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - Н.П. Пилипчук

Судді - С.С. Кругова

О.Ю. Тичкова