Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2021 року справа № 542/656/20

провадження № 2/542/115/21

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Стрельченко Т.Г.,

при секретарі Нестеренко О.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про реальний розподіл земельної ділянки в натурі,

в с т а н о в и в :

04.06.2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив виділити йому в натурі 2/3 частини земельної ділянки загальною площею 4,700 га, що становить 3,1333 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно першого варіанту виділу висновку експерта № 56 від 22.11.2020 року судової земельно-технічної експертизи.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.06.2010 року він отримав спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_6 , що складається з 2/3 частин приватизованої земельної ділянки площею 4,700 га (паю № НОМЕР_1 ), розташованої на території Галущиногреблянської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області та переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до відмітки у державному акті на право приватної власності на землю, спадщину після померлого ОСОБА_6 , крім позивача, отримали також ОСОБА_7 та ОСОБА_5 в розмірі по 1/6 частини земельної ділянки кожна.

ОСОБА_7 померла і після її смерті спадщину оформили спадкоємці відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

В даний час позивач не має можливості оформити документи на право власності, так як відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не бажають оформляти на себе спадкове майно, у зв`язку з чим позивач не може отримати правовстановлюючий документ та виготовити технічну документацію на частину вказаної земельної ділянки, тому виникла необхідність провести реальний поділ земельної ділянки в натурі, що і змусило його звернутись до суду з даним позовом.

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 09.06.2020 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків (а.с. 11).

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 13.08.2020 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання (а.с. 24).

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 15.10.2020 року призначено по справі судову земельно-технічну експертизу, провадження у справі зупинено (а.с. 36).

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 03.12.2020 року відновлено провадження у справі, судовий розгляд справи продовжено (а.с. 51).

Позивач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав письмову заяву про розгляд справи без його участі. Уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, через канцелярію суду надали письмові заяви про розгляд справи без їх участі. Позов визнають повністю (а.с. 32, 33).

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду надала письмову заяву про розгляд справи без її участі (а.с. 34).

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи. Заперечень проти позову не надано.

Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у зв`язку з наступним.

У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

В ч. 1 ст. 5 ЦПК України вказано, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 2 Постанови від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.06.2010 року, посвідченого державним нотаріусом Новосанжарської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 2-1530, ОСОБА_1 отримав спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_6 . Спадщина, на яке видано свідоцтво, складається з 2/3 частин приватизованої земельної ділянки площею 4,700 га (паю № НОМЕР_1 ), розташованої на території Галущиногреблянської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області та переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 9).

Вищезазначена земельна ділянка належала ОСОБА_8 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 602493, виданого Галущиногреблянською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області 02.08.2002 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 342. З відмітки у державному акті вбачається, що державним нотаріусом Новосанжарської державної нотаріальної контори 11.06.2010 року, крім позивачу, видано також свідоцтва про право на спадщину, на підставі яких право власності на земельну ділянку переходить до ОСОБА_7 на 1/6 частину та до ОСОБА_5 на 1/6 частину (а.с. 8).

У відповідності до положеннями ст.ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст.ст. 319, 358 ЦК України, всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі захисту права спільної часткової власності.

Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України, з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники мають рівні права.

З матеріалів справи вбачається, що позивач по справі ОСОБА_1 та відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 є співвласниками земельної ділянки площею 4,700 га, яка розташована на території Галущиногреблянської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, однак в позасудовому порядку сторони не можуть дійти згоди щодо виділення кожному з них належної їм частки.

Статтями 317, 319 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Таким чином, з моменту набуття сторонами права спільної часткової власності на земельну ділянку вони мають право лише за взаємною згодою володіти та користуватися спільним майном, і за жодних правових підстав не мають права вчиняти дій, які б не були узгоджені усіма співвласниками.

Згідно ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, при цьому співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Згідно приписів ст. 88 Земельного кодексу України вбачається, що учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна , що є у спільній частковій власності.

Статтею 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Позивач в уточненій позовній заяві просив розподіл спірної земельної ділянки між співвласниками провести відповідно до першого варіанту виділу згідно висновку експерта № 56 судової земельно-технічної експертизи від 22.11.2020 року.

Задоволення судом позову в цій частині є неможливим, оскільки згідно рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 23.05.2019 року, яке набрало законної сили 25.06.2019 року, виділено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 1/18 частини земельну ділянку площею 0,2611 га (на плані зафарбовано в червоний колір), цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Земельна ділянка описується наступними межами: з боку земель загального користування (шлях) довжина межової лінії складає: 106,83 м, 24,44 м; з боку земельної ділянки, що пропонується виділити ОСОБА_2 довжина межової лінії складає 106,83 м; з боку земельної ділянки гр. ОСОБА_5 довжина межової лінії складає 24,44 м.

Також вищезазначеним рішенням суду виділено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 1/18 частини земельну ділянку площею 0,2611 га (на плані зафарбовано в синій колір), цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Земельна ділянка описується наступними межами: з боку земель загального користування (шлях) довжина межової лінії складає 24,44 м; з боку земельної ділянки, що пропонується залишити за іншим власником, довжина межової лінії складає 106,83 м; з боку земельної ділянки гр. ОСОБА_5 довжина межової лінії складає 24,44 м; з боку земельної ділянки, що пропонується виділити ОСОБА_3 , довжина межової лінії складає 106,83 м.

Земельні ділянки площею по 0,2611 га, які рішенням суду були виділені ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , розміщені на земельній ділянці загальною площею 4,700 га в тому ж самому місці, в якому пропонувалось експертом у першому варіанті висновку № 56 судової земельно-технічної експертизи від 22.11.2020 року виділити ОСОБА_9 .

Згідно другого варіанта зазначеного висновку, ОСОБА_9 на 2/3 частини земельної ділянки загальною площею 4,700 га пропонується виділити земельну ділянку площею 3,1333 га (на плані зафарбовано в синій колір), цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Земельна ділянка описується наступними межами: з боку землі загального користування (шлях) довжина межової лінії складає 293,68 м; з боку земельної ділянки Галущиногреблянської сільської ради довжина межової лінії складає 101,01 м; з боку земельної ділянки гр. ОСОБА_10 довжина межової лінії складає 5,87 м; з боку земельної ділянки гр. ОСОБА_5 довжина межової лінії складає 293,68 м; з боку земельної ділянки, що залишається за іншими власниками, довжина межової лінії складає 106,83 м.

Іншим власникам залишається земельна ділянка площею 1,5667 га (на плані не зафарбовано), цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Земельна ділянка описується наступними межами: з боку землі загального користування (шлях) довжина межової лінії складає: 106,83 м, 146,65 м; з боку земельної ділянки, що виділяється ОСОБА_1 , довжина межової лінії складає 106,83 м; з боку земельної ділянки гр. ОСОБА_5 довжина межової лінії складає 146,65 м.

Суд приходить до висновку, що розподіл спірної земельної ділянки слід провести відповідно до другого варіанту виділу згідно висновку експерта № 56 судової земельно-технічної експертизи від 22.11.2020 року.

Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Позивач не ставить питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 256, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 317, 319, 355, 358, 364, 368 ЦК України, ст.ст. 88, 152 ЗК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про реальний розподіл земельної ділянки в натурі задовольнити частково.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на 2/3 частини земельної ділянки загальною площею 4,700 га виділити земельну ділянку площею 3,1333 га згідно висновку експерта № 56 судової земельно-технічної експертизи від 22.11.2020 року (на плані зафарбовано в синій колір), цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Земельна ділянка описується наступними межами: з боку землі загального користування (шлях) довжина межової лінії складає 293,68 м; з боку земельної ділянки Галущиногреблянської сільської ради довжина межової лінії складає 101,01 м; з боку земельної ділянки гр. ОСОБА_10 довжина межової лінії складає 5,87 м; з боку земельної ділянки гр. ОСОБА_5 довжина межової лінії складає 293,68 м; з боку земельної ділянки, що залишається за іншими власниками, довжина межової лінії складає 106,83 м.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 ;

відповідач: ОСОБА_4 , місце проживання: с. Суха Маячка, Новосанжарський район, Полтавська область, 39343;

відповідач: ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області Т.Г. Стрельченко