Ухвала

27 травня 2021 року

місто Київ

справа № 372/1293/20

провадження № 61-7846ск21

Верховний Суд у складі судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 07 вересня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 14 січня 2021 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта банк», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ярощук Вікторія Вікторівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 07 травня 2021 року із застосуванням засобів поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Обухівського районного суду Київської області від 07 вересня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 14 січня 2021 року, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Касаційну скаргу подано без додержання вимог процесуального закону, чинного на момент звернення зі скаргою.

І. Усупереч вимогам пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно із статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції станом на час подання касаційної скарги) за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

За змістом рішень судів першої та апеляційної інстанцій ОСОБА_1 у квітні 2020 року звернувся до суду із позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» установлено на 2020 рік прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2020 року - 2 102 гривні.

Сума судового збору за подання позовної заяви за вимогами немайнового характеру, з якою звернулася у 2020 році фізична особа у цій справі, становить 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (840, 80 грн), відповідно за подання касаційної скарги підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1 681, 60 грн (840, 80 грн х 2).

За наведених обставин заявник зобов`язаний здійснити сплату судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 1 681, 60 грн. На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України

«Про судовий збір».

ІІ. За правилами частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними.

Суд виходить з того, що підстави пропуску строків можуть бути визнані поважними, зокрема у тому випадку, якщо таке недотримання строків касаційного оскарження зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а так само наявністю інших об`єктивних перешкод, що безумовно перешкоджали скаржникові своєчасному зверненню з такою скаргою.

У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження постанови суду апеляційної інстанції від 14 січня 2021 року, копію якої заявником отримано 16 квітня 2021 року у приміщенні суду першої інстанції, що підтверджується матеріалами цивільної справи.

Верховний Суд наголошує, що доказом отримання судового рішення може бути визнано відповідне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, у разі направлення копії такого рішення засобами поштового зв`язку, або докази, які свідчать про отримання копії рішення суду безпосередньо у приміщенні суду (канцелярії).

Оскільки до відкриття касаційного провадження й отримання матеріалів справи Верховний Суд не має можливості перевірити наявність в матеріалах справи доказів щодо отримання/неотримання заявником копії оскаржуваного рішення, відповідні докази мають бути надані заявником суду касаційної інстанції.

Також заявнику необхідно навести обґрунтування та подати докази неможливості отримання рішення суду апеляційної інстанції у період з 15 січня 2021 року (дата складання повного судового рішення) до 16 квітня 2021 року, тобто протягом трьох місяців, зазначити, які дії вчинялися з метою отримання копії оскаржуваного рішення та подання касаційної скарги у межах строків, визначених процесуальним законом.

З метою вирішення процесуального питання поновлення строку на касаційне оскарження заявнику необхідно надати докази поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції.

ІІІ. Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підстави, на яких подається касаційна скарга з визначенням передбачених статтею 389 цього Кодексу підстав.

Заявник, зазначаючи, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено без врахування висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17, здійснює лише цитування зазначеного рішення без обґрунтування, у чому полягає порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Тобто касаційна скарга не містить належного викладу підстав касаційного оскарження рішення судів першої та апеляційної інстанцій, враховуючи, зокрема те, що Київський апеляційний суд врахував правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17.

Таким чином, заявнику необхідно подати виправлену редакцію касаційної скарги, в якій навести належні підстави касаційного оскарження рішення судів першої та апеляційної інстанцій, що мають бути викладені відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Суд роз`яснює, якщо заявник не усуне недоліки поданої касаційної скарги у строк, встановлений судом, така скарга вважатиметься неподаною і буде повернута цій особі (частина друга статті 393, частина третя статті 185 ЦПК України).

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 07 вересня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 14 січня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта банк», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ярощук Вікторія Вікторівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, залишити без руху.

Надати для усунення зазначених недоліків строк тривалістю в десять дніввід моменту отримання копії цієї ухвали суду.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний