Справа №: 343/2275/20
Провадження №: 2/0343/6/21
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2021 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

судді - Монташевич С. М.,

з участю: секретаря судового засідання - Шикор Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №343/2275/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років,

за участю: представника позивачки - адвоката Свинтицького І.К.,

відповідача - ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції сторін:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу) на її утримання до досягнення дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років та покласти на відповідача судові витрати.

Свої вимоги мотивує тим, що 13.04.2018 вона уклала шлюб з ОСОБА_2 . У листопаді 2018 року рішенням Болехівського міського суду відповідач визнаний батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , її дочки від попереднього шлюбу. В шлюбі з відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась дочка ОСОБА_3 . Однак, їх шлюб виявився невдалим. Поступово сімейне життя погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Саме з цих підстав 24.11.2020 вона звернулась з позовною заявою до Долинського районного суду про розірвання шлюбу. Переконана, що їх шлюб зруйнувало те, що вони виросли в сім`ях, які їм прищепили різні сімейні цінності, різне бачення людських і сімейних відносин, в тому числі відносин між чоловіком і дружиною, їх прав і обов`язків в сім`ї. Після чергової безпричинної сварки, затіяної відповідачем, він зібрав свої речі і перейшов на постійне проживання до своїх батьків у с. Ст. Мізунь, вона ж з дітьми залишилась проживати зі своїми батьками в с. Тисів. Відповідач періодично надає їй незначні кошти на утримання дітей, але ця допомога не є достатньою, не являється стабільною, залежить від волі та бажання відповідача, у зв`язку з чим 10.12.2020 вона звернулась до Долинського районного суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Вони з відповідачем разом не проживають і розлучаються. Останній немає в Україні постійного місця роботи, але регулярно їздить в різні країни Європи на заробіток, від чого має значний дохід. Незважаючи на це, не надає їй добровільно матеріальної допомоги. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на неї, як дружину, з якою проживають малолітні діти, так як знаходиться у працездатному віці та може працювати, працюючи за кордоном, отримує дохід, з якого може сплачувати аліменти на її утримання. Вона ж не може працювати, так як доглядає за дітьми. Ніяких інших джерел доходу, крім соціальних виплат по догляду за дітьми, вона не має.

Від відповідача надійшов відзив на позов, в якому він позов не визнає та просить у його задоволенні відмовити. Зазначає, що він з позивачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 13.04.2018. Від цього шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_3 . До одруження з позивачкою він у шлюбі жодного разу не перебував, позашлюбних дітей не має. У нього є повна вища освіта, до одруження працював на престижній роботі з достатнім, як для нього, заробітком, майстром вузької залізної колії ТОВ «Уніплит» в смт Вигода. Ще при знайомстві з ОСОБА_1 йому було відомо, що вона змушена була розлучитися, оскільки, з її слів, перший чоловік постійно зловживав спиртним, бив її, не давав коштів на утримання та вона його позбавила батьківських прав на дитину. Дочка від першого шлюбу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходилась повністю на її утриманні. Тепер йому відомо, що її колишній чоловік проживає у тому ж селі, що і позивачка, створив нову сім`ю та щасливий в шлюбі. Однак ці обставини в подальшому не вплинули на його почуття, які, як він був на той час переконаний, у них були взаємними, і вони вирішили одружитися. Спочатку сімейні відносини були ідеальними. Вони проживали в будинку батьків позивачки і після народження їх дочки, відчуваючи любов і повагу до своєї дружини, а також до її дочки від першого шлюбу ОСОБА_4 , яку він теж полюбив, та не бажаючи, щоб вона відчувала себе сиротою, запропонував своїй дружині, що готовий її удочерити. Дружина його пропозиції удочерити її дитину невимовно зраділа та вони оформили відповідні документи. Однак їх сімейне щастя продовжувалося недовго, так як у їх відносини почали втручатися батьки дружини, особливо її мати, яка різним чином налаштовувала її проти нього, що провокувало сварки між ними та погіршення стосунків.

Позивачкою викладено неправдиву інформацію в позовній заяві про те, що він нібито усунувся від необхідності матеріального забезпечення дітей та не надає допомоги на їх утримання. Це спростовується таким. Так як йому необхідно було утримувати сім`ю, оскільки дружина ніде офіційно не працювала, перебивалася сезонними заробітками як фотограф на весіллях, ювілеях та по школах, оформляючи фотоальбоми, а його заробітків було недостатньо для забезпечення потреб двох дітей та дружини, він вирішив, погодивши це зі своєю дружиною, звільнитися з роботи, та їхати на заробітки за кордон. Ще перебуваючи у відпустці, під час "медового місяця", оскільки молода дружина та сім`я потребувала грошей, він написав заяву на звільнення та виїхав 18.04.2018 на заробітки у Прибалтику. З роботи звільнився 27.04.2018. В подальшому регулярно змушений був їхати на заробітки за кордон, щоб утримувати свою сім`ю. Після повернення із заробітків, коли віддавав дружині гроші та привозив подарунки, в сім`ї були ідеальні відносини, але коли гроші закінчувалися, він неодноразово чув від тещі та і від дружини, що він мало заробляє, інші заробляють більше, що він сидить на їхній шиї і тому подібні звинувачення. Він, щоб не загострювати ситуацію, терпів це та запропонував своїй дружині змінити місце проживання, для цього домовився, що йому будуть здавати квартиру у селищі Вигода, однак дружина не захотіла залишати свою маму та відмовилась переїхати з ним. Також після того, як він змушений був покинути будинок батьків своєї дружини, він регулярно пересилав ОСОБА_1 кошти на утримання дитини.

Очевидно є видуманим і те, що він вчиняв безпричинні сварки, оскільки завжди їх ініціаторами була його дружина або її мати. Вперше змушений був покинути будинок батьків своєї дружини 16.01.2020, після того, як під час чергової сварки мати дружини накинулась на нього з погрозами, нецензурною лайкою та кулаками, намагаючись його побити. Однак через декілька днів він повернувся, оскільки дуже сумував за сім`єю, та звідти 24.01.2020 виїхав на заробітки в Прагу, залишивши дружині на сімейні витрати одну тисячу доларів США, маючи намір повернутись до неї. Через місяць часу ОСОБА_1 написала йому, щоб він передав їй гроші, бо у неї уже закінчились, на що він попросив пояснити куди поділась тисяча доларів, так як він вважав, що на такі гроші в селі можна прожити більше як один місяць. Однак, дружина відписала йому, що він «скряга», щоб додому не повертався, їй такий чоловік не потрібний, та вислала всі його речі Новою поштою додому до його батьків. Більше дружина його не пускала до свого будинку, подарунків від нього їх дітям не брала, з його дочкою дозволяла бачитися дуже рідко і тільки на її умовах. Щодо причин їх розлучення, то основною вважає те, що ОСОБА_1 не може вийти з під впливу матері та самостійно будувати своє сімейне життя. Він не зловживає алкоголем, не вчиняє скандалів, ніколи не бив своєї дружини, готовий постійно працювати, щоб забезпечити достойні умови проживання своєї сім`ї. Неодноразово просив позивачку зберегти сім`ю і проживати разом, враховуючи те, що у них є діти, однак вона не готова вийти з під опіки батьків. Він не виключає того, що остання і не мала до нього жодних почуттів, тому умисно позбавляє їх дитину батьківської любові та можливості рости в повноцінній сім`ї і разом зі своєю родиною його використовує, як особу, що буде утримувати її, їх дитину, та її дитину від першого шлюбу, яку він удочерив. Через обман позивачки та її умисні дії він змушений був удочерити її дитину, саме з її ініціативи його вигнали з будинку її батьків, і вона відмовилася йти проживати з ним у інше житло, яке він готовий був знімати, чи до будинку його батьків.

На даний час він працює на посаді бармена у ФОП ОСОБА_6 та отримує заробітну плату в розмірі 5000 грн, залишку якої, після стягнення аліментів на дітей, йому не буде вистачати на власне проживання та влаштування особистого сімейного життя. Крім того, його батько, з яким він проживає однією сім`єю, часто хворіє, йому зробили операцію на серце, тому в нього є обов`язок допомагати йому матеріально. Також з 08.01.2021 в Україні вводиться повний "локдаун", і він не буде мати можливості заробляти кошти, оскільки заклад, де він працює, буде закритий. Таким чином, він не має можливості надавати позивачці таку матеріальну допомогу, як виплата аліментів. У зв`язку із такою поведінкою ОСОБА_1 вважає, що стягнення аліментів на її утримання буде суперечити чинному законодавству та порушувати його права, а тому у вказаному позові просив відмовити.

Представник позивачки - адвокат Свинтицький І.К. в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити повністю з підстав, викладених у ньому.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримав поданий ним відзив на позов, позовні вимоги не визнав та просив у їх задоволенні відмовити. Додатково зазначив, що позивачка працює фотографом, не офіційно, однак, що такі послуги вона надає по даний час, а відповідно отримує не малий дохід, чітко спостерігається з її сторінок у соціальних мережах, де вона виставляє проведені нею фотосесії. Натомість він, звільнившись з постійного місця роботи в ТОВ "Уніплит" не без участі останньої, не має стабільного доходу, їздив на заробітки, однак у зв`язку з карантинними заходами, позбавлений такої можливості. Влаштувався барменом, де отримує невеликий дохід, а на час оголошення "локдауну" взагалі залишається без роботи. Його дружина проживає у батьківському будинку з дітьми, однак останні в ньому не зареєстровані, натомість він проживає з батьками, допомагає їм, в тому числі, матеріально, у зв`язку з перенесеною татом операцією на серце, а також сплачує аліменти на двох неповнолітніх дітей. Клопотав про зменшення судових витрат, осікльки вони є завищеними та неспівмірними зі складністю справи.

Спір між сторонами не вирішений.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

ухвалою суду від 14.12.2020 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

29 грудня 2020 року від відповідача надійшов відзив на позов з відповідними додатками.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

сторони по справі перебувають у шлюбі з 13 квітня 2018 року, який зареєстрований Івано-Франківським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ в Івано-Франківській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 555, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 13.04.2018 Івано-Франківським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ в Івано-Франківській області (а.с.5).

Як вбачається зі світлокопій свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 23.09.2019 виконавчим комітетом Тисівської сільської ради Болехівської міської ради Івано-Франківської області, та свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого повторно 27.12.2018 Болехівським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ в Івано-Франківської області, сторони є батьками двох дочок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно (а.с.6, 6 зворотна сторона).

Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання особи №863 від 22.05.2018 Тисівської сільської ради Болехівської міської ради Івано-Франківської області, ОСОБА_1 зареєстрована у с. Тисів Болехівської міської ради Івано-Франківської області (а.с.4), а ОСОБА_2 , як свідчить довідка про склад сім`ї та проживання №1521 від 29.12.2020 Вигодської селищної ради Долинського району Івано-Франківської області, проживає у с. Старий Мізунь Долинського району Івано-Франківської області разом з батьками, сестрою та її сім`єю(а.с.24).

Відповідно до долучених медичних документів, а саме: виписки із медичної карти стаціонарного хворого 1278120/12818 КНП "Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради" та виписки із стаціонарної карти №16356 Львівської обласної клінічної лікарні, кардіохірургічне відділення, ОСОБА_2 , батько відповідача ОСОБА_2 , має проблеми із серцем, в нього стабільна стенокардія навантаження II ФК, дифузний та післяінфарктний коронарокардіосклероз, 16.10.2020 йому проведено діагностичну коронарографію типовим доступом з правої променевої артерії (а.с.21, 22-23), в подальшому, зі слів відповідача, він був прооперований.

ОСОБА_2 працює на постійній основі у ФОП ОСОБА_6 на посаді бармена з 21.12.2020 згідно з наказом №34-к від 18.12.2020 по теперішній час і його щомісячна заробіна плата становить 5000 гривень, що підтверджується довідкою №3/Д/20 від 24.12.2020 ФОП ОСОБА_6 (а.с.25).

До моменту працевлаштування в Україні він виїжджав за межі України, де підпрацьовував неофіційно на різних роботах. Дозволу на працю він не мав, у зв`язку з чим його поїздки були короткострокові, в межах допустимих строків перебування в певній країні іноземних громадян, про що свідчать відмітки у паспортах ОСОБА_2 для виїзду за кордон НОМЕР_4 та НОМЕР_5 (а.с. 28-33)

Як свідчать долучені ОСОБА_2 копії фіскальних чеків від 02.07.2020, від 04.08.2020, від 03.09.2020, від 06.10.2020, від 01.12.2020, останній перераховував ОСОБА_1 на дітей кошти в розмірі 2500-3500 гривень (а.с.26).

Між сторонами виник спір щодо сплати аліментів на дружину, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років.

Оцінка суду:

вивчивши зміст позовної заяви, вислухавши вступне слово сторін, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, беручи до уваги заперечення відповідача, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з такого.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Згідно з ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Судом встановлено, що у сторін від шлюбу народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також відповідач ОСОБА_2 записаний батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочки позивачки від першого шлюбу. Діти проживають разом з матір`ю ОСОБА_1 у с. Тисів Болехівської міської ради Івано-Франківської області, відповідач ОСОБА_2 проживає окремо - у с. Старий Мізунь Долинського району Івано-Франківської області. ОСОБА_1 здійснює догляд за дітьми, зокрема, за молодшою дочкою ОСОБА_3 до досягнення нею трирічного віку, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Державної допомоги недостатньо для її забезпечення та забезпечення дітей.

Таким чином, оскільки малолітні діти сторін проживають з позивачкою, то вона має право на утримання від відповідача до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, фізично здоровий, в даний час працевлаштувався, тобто має постійне місце роботи, однак отримує не значну заробітну плату.

Представник позивачки, незважаючи на клопотання ОСОБА_2 про визначення аліментів у твердій грошовій сумі, наполягав на стягненні аліментів у частці від доходу відповідача.

Аналізуючи встановлені у справі обставини в їх сукупності та, враховуючи той факт, що відповідач не довів та не обґрунтував свою неспроможність сплачувати аліменти на дружину, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб дружини, на утриманні та вихованні якої знаходяться двоє дітей, одна з яких не досягла трьохрічного віку та потребує постійного материнського догляду, можливостей відповідача, який добровільно перераховував кошти дружині в середньому по 3000 гривень, що становить більшу половину його теперішньої заробітної плати, беручи до уваги, що крім двох дітей, на утримання яких з нього стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини його заробітку, він проживає з хворим на серце батьком, свого нерухомого майна не має, враховуючи, що його офіційний дохід на сьогодні становить 5000 гривень в місяць, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/10 частки від його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення молодшою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, а позов задовольнити частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах стягнення суми платежу за один місяць.

Розподіл судових витрат:

питання судових витрат суд вирішує за правилами ст.141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивачка понесла у зв`язку з розглядом справи, остання відносить оплату витрат за надання професійної правничої допомоги в розмірі 1600 грн, на підтвердження чого надає суду квитанцію №000245 від 11.12.2020 на вказану суму за надання адвокатських послуг адвокатом Свинтицьким І.К., угоду про надання правової допомоги та представництва №211/20 від 10.12.2020 та акт виконаних робіт від 11.12.2020, в якому міститься інформація про характер правової допомоги (послуги) та її вартість, а саме: надання консультацій, ознайомлення з нормативними документами - 300 грн, виготовлення документів, копій документів та позовної заяви - 900 грн, участь та представництво у кожному судовому засіданні - 400 грн, всього з урахуванням наданого авансу в розмірі 400 грн становить 1600 грн (а.с.8-10).

Враховуючи, що суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову, то з урахуванням п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якого інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, зокрема витрати на професійну правничу допомогу, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відтак слід стягнути на користь позивачки з відповідача 960 грн (1/10 х 1600 / 1/6 =960) понесених нею витрат на професійну правничу допомогу.

Також, беручи до уваги, що згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір в розмірі 840,80 грн слід стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, ст.ст. 75, 79, 80, 84 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років задовольнити частково.

Проводити стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на її утримання у розмірі 1/10 (одної десятої) частки від його заробітку (доходу) щомісячно.

Стягнення аліментів розпочати з 11 грудня 2020 року і проводити до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трьох років.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 960 (дев`ятсот шістдесят) гривень за надання професійної правничої допомоги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Долинський районний суд Івано-Франківської області, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , житель АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 .

Повний зміст рішення буде складено до 18 січня 2021 року.

Суддя Долинського районного суду С. М. Монташевич

Повний зміст рішення суду складено 15 січня 2021 року.