ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2021 року м. Чернівці

справа № 713/1971/20

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіна Н. Ю.

суддів: Кулянди М.І., Одинака О.О.

секретаря Чубрей І.І.

учасники справи

скаржник ОСОБА_1

суб`єкт оскарження державний виконавець Вижницького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Нистерюк Оксана Миколаївна,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 13 листопада 2020 року, головуючий у першій інстанції Осокін А.Л.

встановив:

ОСОБА_1 у жовтні 2020 року звернувся до суду з скаргою на постанову державного виконавця Вижницького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Нистерюк О.М.

Просив скасувати постанову державного виконавця Вижницького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Нистерюк О.М. від 6 жовтня 2020 року про відкриття виконавчого провадження та закрити проваждення.

Справа №713/197/20 Головуючий у 1 інстанції Осокін А.Л.

Провадження №22-ц/822/62/21 Доповідач Половінкіна Н.Ю.

Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 20 жовтня 2020 року скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Вижницького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Нистерюк О.М. від 6 жовтня 2020 року про відкриття виконавчого провадження повернуто заявнику без розгляду.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 20 жовтня 2020 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, винести окрему ухвалу, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Зазначає про неправильне застосування положень абз.2 ч.2 ст.183 ЦПК України.

Вважає, що суд першої інстанції мав ухвалити про залишення скарги без руху.

Головний державний виконавець Вижницького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Нистерюк О.М. у відзиві просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам відповідає.

Повертаючи скаргу ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції керувався положеннями ч.2, 4 ст.183 ЦПК та дійшов висновку про наявність підстав для повернення ОСОБА_1 скарги без розгляду.

На обґрунтування таких висновків суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_1 не додано докази надіслання (вручення) копії скарги іншому учаснику виконавчого провадження ОСОБА_4 .

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на постанову державного виконавця Вижницького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Нистерюк О.М.

За змістом статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

На підставі ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надання Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

На підставі частини першої статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Право на звернення із скаргою до суду, подання скарги та строки для звернення зі скаргою, порядок розгляду скарги визначені статтями 447-450 ЦПК України розділу VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень».

Разом з тим, статтею 183 ЦПК України встановлені загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення.

Відповідно до абзацу 2 ч. 2 ст.183 ЦПК України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Вимога про надання доказів надіслання заяви, скарги, клопотання чи заперечення (надання) іншим учасникам справи (провадження) стосується подання таких на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень (розділи VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України).

З викладеного вбачається, що цивільно-процесуальним законодавством, зокрема абз. 2 ч. 2 ст.183 ЦПК України передбачено обов`язкове подання до скарги, поданої в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, доказів її надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Відповідно до ч. 4 ст. 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Відповідно до ч.1 ст. 447 ЦПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Невиконання вимог ч.2 ст. 183 ЦПК України унеможливлює розгляд скарги у строк, встановлений ч.1 ст. 447 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що всупереч вимогам частини другої статті 183 ЦПК України ОСОБА_1 не надано докази надіслання (надання) скарги іншим учасникам справи (провадження) під час подання скарги до суду.

Така вимога не має формальний характер та суд не вправі з власної ініціативи виконувати за учасника справи його процесуальних обов`язків, визначених ЦПК України.

З огляду на викладене ОСОБА_1 подано скаргу на постанову державного виконавця Вижницького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Нистерюк О.М. з порушенням вимог абз. 2 ч. 2 ст.183 ЦПК України.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не наводить обгрунтованих доводів щодо неправильного застосування судом першої інстанції положень частини четвертої статті 183 ЦПК України, не зазначає, чому не направлено копію скарги учасникам виконавчого пировадження.

Тому висновок суду першої інстанції про повернення скарги без розгляду з підстав неподання доказів надіслання скарги з додатками усім учасникам справи є правильним.

Схожих за змістом висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 05 листопада 2020 року у справі № 591/1581/20.

Не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_1 , на які є посилання в апеляційній скарзі, що суд першої інстанції повинен був винести ухвалу про залишення скарги без руху та надати строк для усунення недоліків.

Обов`язкових вимог щодо форми та змісту скарги, поданої в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, розділом VII ЦПК України не визначено.

Скарга на дії державного виконавця має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в ч.4 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 185 ЦПК.

Так, за змістом частини 1-3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Статтями 175 та 177 ЦПК України не передбачено обов`язку подання доказів надіслання скарги з додатками усім учасникам справи, з огляду на наведене, у суда першої інстанції були відсутні підстави для залишення скарги без руху.

Не заслуговує на увагу заява ОСОБА_1 про винесення окремої ухвали з приводу порушення норм процесуального права судом першої інстанції та державним виконавцкем Вижницького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Нистерюк О.М.

На підставі ч.1 ст. 262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Окрема ухвала є способом реагування суду на випадки виявлення порушення законності та правопорядку, які не можуть бути усунені ним самостійно при вирішенні спору з використанням представлених процесуальним законом засобів.

Вирішення питання щодо постановлення окремої ухвали є правом, а не обов`язком суду.

Порушення процесуальних норм судом першої інстанції та державним виконавцкем Вижницького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Нистерюк О.М. не були предметом розгляду при перегляді апеляційним судом ухвали Вижницького районного суду Чернівецької області від 13 листопада 2020 року.

З урахуванням викладеного ухвала Вижницького районного суду Чернівецької області від 13 листопада 2020 року постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Тому ухвала Вижницького районного суду Чернівецької області від 13 листопада 2020 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ч.1 ст.375 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 20 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 17 січня 2021 року.

Головуючий Н.Ю. Половінкіна

М.І. Кулянда

О.О. Одинак