КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 759/9444/20
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/2407/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Коцюрби О.П., Білич І.М.,

за участю секретаря судового засідання Верес Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2020 року у складі судді Шум Л.М.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхової Компанії «Євроінс Україна», товариства з обмеженою відповідальністю «Ламан Транс-Експрес», ОСОБА_2 про стягнення збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В :

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом про стягнення збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 24.04.2018 року, приблизно о 13:55 год., ОСОБА_2 , рухаючись по Кільцевій дорозі, 12 в м. Києві, керуючи автомобілем «International 9200І», д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним за кермом, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався бокового інтервалу та здійснив зіткнення з автомобілем «Suzuki Grant Vitara», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 .

В результаті ДТП транспортний засіб «Suzuki Grant Vitara», д.н.з. НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження, а власнику ОСОБА_1 були завдані матеріальні збитки.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 04.07.2018 року (справа №759/6580/18) винною особою в скоєнні правопорушення, що мало наслідком настання вказаної ДТП, був визнаний ОСОБА_2 .

На виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961 -IV від 01.07.2004 р. цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент настання ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Євроінс Україна», відповідно до полісу ОСЦПВВНТЗ №АК7269279.

27.04.2018 року у відповідності до норм Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ОСОБА_1 повідомив Страховика про настання ДТП.

21.07.2018 року позивач надав Страховику документи, надання яких передбачається ст.35 вказаного Закону, в тому числі Заяву про виплату страхового відшкодування.

08.11.2018 року ПрАТ «СК «Євроінс Україна» прийнявши рішення, без попереднього

узгодження з позивачем, здійснив виплату суми страхового відшкодування позивачу в розмірі 33 726 грн 84 коп..

18.04.2019 року ПрАТ «СК «Євроінс Україна» здійснив доплату страхового відшкодування у розмірі 3 819 грн 83 коп., а також була сплачена пеня у розмірі 681 грн 29 коп.

З метою об`єктивного визначення дійсного розміру матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу ««Suzuki Grant Vitara», д.н.з. НОМЕР_2 , позивач звернувся до СОД ТОВ «Клевер Експерт» (оцінювач ОСОБА_3 ), який здійснив оцінку матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу.

Згідно Звіту №413/07-18 від 01.08.2018 року вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Suzuki Grant Vitara», д.н.з. НОМЕР_2 , становить 71 748 грн 82 коп.

Відповідно до полісу ОСЦПВВНТЗ № АК7269279, розмір франшизи становить 1 000 грн, а тому сума недоплаченого страхового відшкодування складає: 71 748 грн 82 коп. - 33 819 грн 83 коп. - 1 000 грн = 33 202 грн 15 коп.

У зв`язку з зазначеним позивач вважає, що з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на його користь підлягає стягненню несплачена частина страхового відшкодування у розмірі 33 202 грн 15 коп.

Також просить стягнути за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 02.06.2019 року по 01.06.2020 року пеню у сумі 9 245 грн 45 коп., 3% річних за період з 18.04.2019 року по 02.06.2020 року у сумі 1 123 грн 17 коп., інфляційні втрати за період з травня 2019 року по квітень 2020 року у сумі 766 грн 97 коп..

Таким чином, виплачене страхове відшкодування не відповідає дійсній вартості матеріального збитку завданого позивачу, і значно менше від того страхового відшкодування, на отримання якого він має право, що і зумовило звернення до суду з цими вимогами до ПрАТ «СК «Євроінс Україна».

Позивачем зазначено, що ним було здійснено відновлювальний ремонт транспортного засобу «Suzuki Grant Vitara», д.н.з. НОМЕР_2 , на суму у загальному розмірі 88 740 грн., тобто різниця між фактичним розміром відновлювального ремонту і належною страховою виплатою становить 16 991 грн. 18 коп.. (88 740 грн - 71 748 грн 82 коп.), яку й просить стягнути з з ТОВ «Ламан Транс Експрес», з яким ОСОБА_2 на момент вчинення ДТП перебував у трудових відносинах, працював водієм на «International 9200І», д.н.з. НОМЕР_1 .

Також посилається на те, що внаслідок пошкодження майна позивача з вини ОСОБА_2 безпосереднього винуватця ДТП, позивач зазнав моральної шкоди, яку він оцінює в 6000 грн.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_1 несплачену частину страхового відшкодування у розмірі 33 202 грн 15 коп., пеню у розмірі 9 245 грн 45 коп., 3% річних у розмірі 1 123 грн 17 коп., інфляційні втрати у розмірі 766 грн 97 коп., а всього 44 337 грн 74 коп.

Стягнуто з ТОВ "Ламан Транс-Експрес" на користь ОСОБА_1 різницю між фактичним розміром шкоди і належним страховим відшкодуванням у розмірі 16 991 грн 18 коп. і суму франшизи у розмірі 1 000 грн., а всього 17 991 грн 18 коп.

Стягнуто з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 420 грн 40 коп.

Стягнуто з ТОВ "Ламан Транс-Експрес" на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 420 грн 40 коп.

В задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПрАТ «СК «Євроінс Україна» посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення районного суду в частині вимог, заявлених до страхової компанії та ухвалити по справі в цій частині нове судове рішення про відмову у позові.

Посилається на незаконність висновків суду першої інстанції проте, що 08.11.2018 року ПрАТ «СК «Євроінс Україна» прийнявши рішення без попереднього узгодження з позивачем, здійснив виплату суми страхового відшкодування позивачу в розмірі 33 726 грн 84 коп., разом з тим страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування на підставі експертизи або за наявності згоди із заявником про розмір страхового відшкодування. Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено обов`язку страховика узгоджувати розмір страхового відшкодування з потерпілою особою.

Окрім того зазначено, що в рамках даної справи, оскарження потерпілою особою розміру визначеного збитку безпідставне, оскільки ПрАТ «СК «Євроінс Україна» у строк, визначений спеціальним законом, оглянув пошкоджений транспортний засіб, на підставі якого суб`єктом оціночної діяльності був підготовлений висновок експертного автотоварознавчого дослідження, звіт № 4973/1 від 31.07.2019 року, який районним судом не взято до уваги, дослідження доказів було проведено судом першої інстанції односторонньо та упереджено.

Також, вказано, що висновок щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 413/07-18, підготовленого 01.08.2018 р року оцінювачем ОСОБА_3 на замовлення позивача, є таким, що проведений з порушенням методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства Юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092 та Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оскільки, а ні оцінювачем ОСОБА_3 , а ні позивачем не було повідомлено скаржника про час та місце огляду пошкодженого автомобіля, що ставить під сумнів об`єктивність та неупередженість проведеного експертного автотоварознавчого дослідження. А тому районний суд не з`ясував фактичних обставин справи та не надав належну правову оцінку зібраним у справі доказам, у зв`язку із чим дійшов передчасного висновку про обґрунтованість та законність пред`явлених позовних вимог до ПрАТ «СК «Євроінс Україна».

Колегія суддів, заслухавши адвоката Сулигу С.О. в інтересах ОСОБА_1 та адвоката Губенка І.В. в інтересах ПрАТ «СК «Євроінс Україна», які підтримали апеляційну скаргу частково, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню.

Рішення суду в частині вимог про стягнення збитків та моральної шкоди з ОСОБА_2 та ТОВ «Ламан Транс Експрес» не оскаржено, тому у відповідності до вимог ч. 1 ст.367 ЦПК України, колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість ухваленого по справі рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як убачається з матеріалів справи, 24.04.2018 року, приблизно о 13:55 год., ОСОБА_2 , рухаючись по Кільцевій дорозі, 12 в м. Києві, керуючи автомобілем «International 9200і», д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним за кермом, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався бокового інтервалу та здійснив зіткнення з автомобілем «Suzuki Grant Vitara», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , який є власником вказаного транспортного засобу, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (а.с. 86).

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 04.07.2018 року винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_2 й притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с. 15).

Згідно Полісу №АК7269279 цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Internatiоnal 9200i», д.н.з. НОМЕР_1 , застрахована в ПрАТ «СК «Євроінс Україна» (а.с. 16).

27.04.2018 року у відповідності до норм Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ОСОБА_1 повідомив страховика про настання ДТП (а.с. 17).

08.11.2018 року ПрАТ «СК «Євроінс Україна» здійснило виплату суми страхового відшкодування позивачу в розмірі 33 726 грн 84 коп., що підтверджується відповідним платіжним дорученням (а.с. 47)

18.04.2019 року ПрАТ «СК «Євроінс Україна» здійснило доплату страхового відшкодування у розмірі 3 819 грн 83 коп., а також була сплачена пеня у розмірі 681 грн 29 коп., що підтверджується відповідним платіжним дорученням (а.с. 51).

Також встановлено, що ПрАТ «СК «Євроінс Україна» сплатило суму грошового відшкодування на картковий рахунок, вказаний у заяві про виплату страхового відшкодування, на загальну суму 37 546 грн. 67 коп. (а.с. 47, 51).

Задовольняючи позов в частині стягнення грошових сум з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_1 , у сумі 44 337 грн 74 коп., які складаються з: несплаченої частки страхового відшкодування в розмірі 33 202 грн 15 коп., пені за період з 02.06.2019 року по 01.06.2020 року у сумі 9 245 грн 45 коп., 3% річних за період з 18.04.2019 року по 02.06.2020 року у сумі 1 123 грн 17 коп., інфляційні втрати за період з травня 2019 року по квітень 2020 року у сумі 766 грн 97 коп. районний суд визнав належним доказом по справі долучений до справи позивачем звіт №413/07-18 від 01.08.2018 року, яким визначено розмір заподіяного йому матеріального збитку у сумі 71 748 грн 82 коп.

Між тим, з такими висновками районного суду повністю погодитися неможливо.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закон № 1961 - IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 28 Закону № 1961 - IV шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, у тому числі, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Згідно із ст. 29 цього Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону № 1961 - IV страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Встановлено, що з вини відповідача ОСОБА_2 автомобіль «Suzuki Grant Vitara», д.н.з. НОМЕР_2 , що належить позивачу, було пошкоджено.

Відповідно до справи, судом визнано належним доказом долучений до справи позивачем звіт, яким встановлено вартість матеріального збитку у сумі 71 748 грн 82 коп., проте не наведено належних мотивів відхилення наданого відповідачем доказу, - звіту № 4973/1 від 31.07.2018року, згідно якого вартість заподіяного ОСОБА_1 збитку встановлено у сумі 38 546 грн 67 коп.

З урахуванням істотних розбіжностей, які мають місце у наданих сторонами доказах щодо розміру заподіяного позивачу збитку, під час судового розгляду по справі судом апеляційної інстанції було призначено судову авто товарознавчу експертизу.

Відповідно до висновку експерта № CE-19/111-20/61377-АВ від 22.03.2021 року за наслідками призначеної по справі автотоварознавчої експертизи, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу Suzuki Grand Vitara, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зазнав аварійних пошкоджень внаслідок ДТП, що сталася 24.04.2018 року станом на 24.04.2018 з ПДВ становить 63 666 грн 25 коп.

Згідно матеріалів справи, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу після ДТП становить 88 740 грн., яку позивачем оплачено у повному обсязі (а.с. 76,77,79 т. 1).

Відповідно до полісу ОСЦПВВНТЗ № АК7269279, розмір франшизи» становить 1 000 грн.

Убачається, що страховик частково виплатив страхове відшкодування на відновлення автомобіля «Suzuki Grant Vitara», д.н.з. НОМЕР_2 , в розмірі 37 546 грн 67 коп., а тому з урахуванням франшизи, у сумі 1000 грн, позивачу недоплачено страхове відшкодування, у сумі 25 119 грн 58 коп. (63 666,25 грн. - 37 546,67 грн. - 1 000,00 грн), а не 33 202 грн 25 коп., як визнав суд.

За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У частині третій статті 510 ЦК України визначено, що якщо кожна зі сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Отже, грошовим необхідно вважати зобов`язання, що складається, зокрема, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити кошти на користь кредитора.

Саме до таких грошових зобов`язань належить укладений договір про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки він установлює ціну договору страхову суму.

З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 07 червня 2017 року у справі № 6-282цс17 та Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі №910/10156/17 (провадження №12-14гс18) зазначила, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі.

При безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України).

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні майнових витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Крім того, у пункті 36.5 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Згідно зі статтею 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

За несвоєчасну виплату страхового відшкодування страховик має сплатити на вимогу страхувальника (чи вигодонабувача) пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла за період прострочення, від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Правовий аналіз норм статей 525, 526, 599, 611, 625 ЦК України дозволяє зробити висновок про те, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором позики, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, передбаченої статтею 625 цього Кодексу.

Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 22 березня 2017 року по справі № 6-2311цс16 та постанові Великої палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року по справі № 916/190/18.

Із наведеного вбачається, що ОСОБА_1 має право на стягнення з відповідача суми недоплаченого страхового відшкодування, що становить 25 119 грн 58 коп., а також з урахуванням змісту позову та заяви представника позивача, пеню за прострочення виплати страхового відшкодування, в сумі 6 944 грн 66 коп., інфляційне збільшення в розмірі 477 грн 26 коп. та три відсотки річних - 756 грн 83 коп.

Відповідно до справи, представник позивача просив стягнути з відповідача саме указані суми відшкодування, які ґрунтується на законі та відповідають обставинам справи, проти яких представник відповідача не заперечував.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про зміну рішення суду першої інстанції в частині заявлених до страхової компанії вимог про стягнення страхового відшкодування.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржено, тому судом апеляційної інстанції в установленому законом порядку не переглядається.

Керуючись ст. ст. 367, 374,376, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2020 року в оскаржуваній частині змінити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_1 несплачену частину страхового відшкодування в сумі 25 119 грн 58 коп, а також пеню у розмірі 6 994 грн 66 коп., 3 % річних у розмірі 756 грн 83 коп. та інфляційні втрати у розмірі 477 грн 26 коп.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 24 травня 2021 року

Суддя-доповідач:

Судді: