КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 357/4441/20
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/2174/2021
Головуючий у суді першої інстанції: Ярмола О.Я.
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.

12 січня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Семенюк Т.А

Суддів - Рейнарт І.М., Кирилюк Г.М.,

при секретарі - Максюк І.Г.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 жовтня 2020 року в справі запозовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Будівельні проекти», Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравченко Наталія Петрівна про визнання правочинів недійсними,-

В С ТА Н О В И В :

У травні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом,посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що 16.04.2020 року він дізнався від представника ТОВ «Компанія з управління активами «Будівельні проекти» про укладений 11.04.2020 року Договір купівлі-продажу нерухомого майна між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Будівельні проекти», посвідчений та належно зареєстрований приватним нотаріусом КМНО Кравченко Н.П.

Право продажу нежитлової будівлі літера «А-3», загальною площею 682,0 кв. м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , належить банку на підставі рішення Апеляційного суду Київської області від 19.10.2017 року у справі № 357/4033/15-ц. Між тими ж сторонами, також, укладено Договір купівлі-продажу земельної ділянки, від 11.04.2020 року, зареєстровано в реєстрі за № 138.

Вважає, що договори укладено між банком та ТОВ «Будівельні проекти» неправомірно, без дотримання вимог чинного законодавства України, оскільки 19.10.2017 року рішенням Апеляційного суду Київської області в рахунок погашення заборгованості у розмірі 9 728 873,15 грн. за кредитним договором №385/14/08-Пі від 11.02.2008 року, було звернуто стягнення на предмети іпотеки: нежитлову будівлю, літера «А-3», загальною площею 682,0 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0,0460 га, кадастровий номер :04:019:0009, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом їх продажу ПАТ «Укрсоцбанк» відповідно до п. 1.3 іпотечного договору № 09/1-20 від 11.02.2008 року, укладеного між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 .

На виконання рішення Апеляційного суду Київської області приватним виконавцем Трофименком М.М. 11.04.2018 року було відкрито виконавче провадження №56161945, в рамках якого було здійснені виконавчі дії з реалізації нежитлової будівлі, втім торги не відбулись. На підставі постанови про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 27.08.2018 року та акта про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу приватного виконавця Трофименка М.М., приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Губенко Т.А. було посвідчено, що АТ «Укрсоцбанк» належить на праві власності спірне майно, та проведено державну реєстрацію права власності на нежитлову будівлю.

08.04.2020 року право власності на нежитлову будівлю за АТ «Укрсоцбанк» було припинено та змінено власника нежитлової будівлі з АТ «Укрсоцбанк» на ОСОБА_4 , на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області №357/10899/17, виданого 28.11.2018 року та рішення Київського апеляційного суду №357/10899/17, виданого 29.10.2019 року, однак, судовими рішеннями не було передбачено таких дій та позивача не було повідомлено про прийняття рішення щодо проведення реєстраційної дії.

11.04.2020 року AT«Альфа-Банк» за договором купівлі-продажу нерухомого майна було відчужено нежитлову будівлю та земельну ділянку на користь ТОВ «Будівельні проекти», але вважає, що, продаючи на підставі судового рішення від свого імені предмет іпотеки ТОВ «Будівельні проекти», відповідачем не було дотримано норм матеріального законодавства.

Просив суд визнати недійсним Договір купівлі-продажу нерухомого майна від 11.04.2020 року, зареєстровано в реєстрі за № 137, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Кравченко Н.П., та Договір купівлі-продажу земельної ділянки від 11.04.2020 року, зареєстровано в реєстрі за № 138, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Кравченко Н.П., які укладені між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Компанія з управління активами «Будівельні проекти».

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07.10.2020 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до АТ «Альфа-Банк», треті особи ТОВ «Компанія з управління активами «Будівельні проекти», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравченко Н.П. про визнання правочинів недійсними відмовлено.

Скасованоухвалу судді Білоцерківського міськрайонного суду Ярмоли О.Я. від 20.05.2020 року про накладення арешту на нежитлову будівлю, літера «А-3», загальною площею 682,0 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 103 та земельну ділянку, площею 0,046 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 103.

Скасованоухвалу судді Білоцерківського міськрайонного суду Ярмоли О.Я. від 21.08.2020 року про накладення арешту на нежитлове приміщення, літера «А-3», загальною площею 134,1 кв.м. - група нежитлових приміщень №2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 103, нежитлове приміщення, літера «А-3», загальною площею 547,9 кв.м. - група нежитлових приміщень №1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 103, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, площею 0,046 га, кадастровий номер № :04:019:0009, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Не погоджуючись з рішенням суду, 05.11.2020 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду від 07.10.2020 року та ухвалити нове рішення, задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі, вважаючи, що судом порушено норми процесуального та матеріального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

Посилаючись в обґрунтування апеляційної скарги на те, що Банком не було повідомлено позивача за 30 днів про свій намір продати предмет іпотеки, вважає, що цим порушено переважне право на придбання у Банку нежитлової будівлі та земельної ділянки, а також його було позбавлено можливості виконати грошове зобов`язання протягом 30 днів з моменту отримання повідомлення Банку.

Зазначає, що, продаючи предмет іпотеки через приватного виконавця в рамках виконавчого провадження Банком було проігноровано повідомлення ОСОБА_4 про наявність покупця за прийнятну Банком суму, а продаючи предмет іпотеки вдруге, Банк не виконав прямі норми ст. 38 Закону України «Про іпотеку», у зв`язку з чим позивач був позбавлений можливості на реалізацію свого права, визначеного ч. 1, 2, 9 ст. 38 Законом України «Про іпотеку».

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що відповідно до рішення апеляційного суду Київської області від 19 жовтня 2017 року, урахунок погашення заборгованості за тілом кредиту ОСОБА_2 за кредитним договором № 385/14/08-Пі від 11 лютого 2008 року у розмірі 9 728 873 (дев`ять мільйонів сімсот двадцять вісім тисяч вісімсот сімдесят три) грн. 15 коп. звернуто стягнення на предмети іпотеки нежитлову будівлю, літера «А-3», загальною площею 682,0 квадратних метрів, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,0460 га, кадастровий номер :04:019:0009, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , цільовим призначенням розміщення салону-магазину по продажу промислових товарів та косметичного кабінету, шляхом їх продажу Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» від свого імені будь-якій особі-покупцеві з початковою ціною предметів іпотеки: нежитлової будівлі - на рівні не нижче за 3 759 870 (три мільйони сімсот п`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот сімдесят) грн. 00 коп., а земельної ділянки - на рівні не нижче за 114 434 (сто чотирнадцять тисяч чотириста тридцять чотири) грн. 20 коп. відповідно до п. 1.3 іпотечного договору № 09/І-20 від 11 лютого 2008 року, укладеного між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 (а.с. 17-19).

На підставі постанови про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, яка винесена приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Трофименком М.М. 27.08.2018 року ВП №56161945 та акта про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, складеним Приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Трофименком М.М. 27.08.2018 року, приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Губенко Т.А. посвідчено, що Акціонерному товариству «Укрсоцбанк» належить на праві власності майно, що складається з: нежитлової будівлі, літ. «А-3», площею 682,0 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки майно не реалізовано, торги не відбулися і стягувач АТ «Укрсоцбанк» виявило бажання залишити за собою нереалізоване майно, що раніше належало ОСОБА_2 . Наведене підтверджується копією свідоцтва від 26.10.2018 року за № 3102 (а.с. 22).

11.04.2020 року було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Компанія з управління активами «Будівельні проекти», щодо продажу нежитлової будівлі, літ. «А-3», площею 682,0 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Н.П., зареєстровано в реєстрі за № 137 (а.с. 8-13).

В той же день - 11 квітня 2020 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Компанія з управління активами «Будівельні проекти» було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0460 га, кадастровий номер :04:019:0009, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Н.П., зареєстровано в реєстрі за № 138 (а.с.95-98).

Відповідно до ч.ч. 1-3, 5ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до вимог статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частиною першою статті 216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За ст. 204 ЦК України правомірність правочину презюмується, відтак, обов`язок доведення наявності обставин, з якими закон пов`язує визнання судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача.

У розумінні приписів ст. 203, 215 ЦК України оспорювати правочин може також особа (заінтересована особа), яка не була стороною правочину, але на час розгляду справи судом має право власності чи інше речове право на предмет правочину та/або претендує на те, щоб майно в натурі було передано їй у володіння. Вимоги заінтересованої особи про визнання правочину недійсним спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи також може полягати в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала (перебували) у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації' заінтересованою особою її прав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що звертаючись до суду із даним позовом, ОСОБА_2 зобов`язаний довести, яким чином укладення оспорюваного договору зачіпають його права та законні інтереси, натомість суду не надано доказів, що з серпня 2018 року по квітень 2020 року відбувалися перемови, чи вчинялися позивачем будь-які інші дії спрямовані на придбання ним майна чи іншим покупцем, якого пропонував позивач, отже, ОСОБА_2 не довів порушення свого права чи інтересу, що є обов`язковою передумовою звернення особи до суду за захистом своїх прав.

Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги, що судом не враховано, що відповідач порушив переважне право позивача на придбання майна, яке було предметом іпотеки (ст. 38 Закону України «Про іпотеку), оскільки ці доводи спростовуються матеріалами справи.

Так, судом встановлено, що позивач направив банку повідомлення про наявність покупця нежитлової будівлі в травні 2018 року (а.с.20).

Банкповідомив ОСОБА_2 в серпні 2018 року про прийнятність його пропозиції (а.с. 21).

Проте, суду не надано доказів, що з серпня 2018 року по квітень 2020 року відбувалися перемовини, чи вчинялися позивачем будь-які інші дії, спрямовані на придбання ним майна чи іншим покупцем, якого пропонував позивач.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач не довів порушення свого права чи інтересу, що є обов`язковою передумовою звернення особи до суду за захистом своїх прав.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того, судом встановлено, що відповідно до постанови про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, яка винесена приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Трофименком М.М. 27.08.2018 року ВП №56161945 та акта про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, складеним Приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Трофименком М.М. 27.08.2018 року, приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Губенко Т.А. посвідчено, що Акціонерному товариству «Укрсоцбанк» належить на праві власності майно, що складається з: нежитлової будівлі, літ. «А-3», площею 682,0 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки майно не реалізовано, торги не відбулися і стягувач АТ «Укрсоцбанк» виявило бажання залишити за собою нереалізоване майно, що раніше належало ОСОБА_2 . Наведене підтверджується копією свідоцтва від 26.10.2018 року за № 3102 (а.с. 22).

ОСОБА_2 данеСвідоцтво про право власності АТ «Украсоцбанк» на нежитлові будівлі від 26.10.2018 року не оскаржує.

В апеляційній скарзі відсутні посилання на істотні обставини та відповідні докази, з якими процесуальне законодавство пов`язує можливість скасування чи зміни судового рішення.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи позивача, що Банк застосував невідому схему та безпідставно 08.04.2020 року право власності банку на нерухоме майно було припинено на користь позивача, хоча свідоцтво про передачу майна відповідачу, як стягувачу в рахунок погашення боргу, недійсним не визнавалося, ОСОБА_2 не було поставлено до відома про реєстрацію за ним майна, оскільки, як встановлено судом, Наказом №2012/5 від 16.06.2020 року було задоволено скаргу ОСОБА_2 від 29.04.2020 року та скасовано рішення від 10.04.2020 року № 51946746, прийняте державним реєстратором Гостомельської селищної ради Кириловою Н.М. проприпинення на користь позивача право власності Банка на спірне майно (а.с. 63).

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують та не впливають на їх правильність.

Враховуючи наведе, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлене з дотриманням норм діючого законодавства, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 жовтня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 22 січня 2021 року.

Головуючий

Судді