У Х В А Л А

Справа № 2-1910/11

Провадження № 6/932/53/21

06 квітня 2021 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Куцевола В.В.,

при секретарі Скопа Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну стягувача у виконавчому листі та про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа за позовом відкритого акціонерного товариства комерційного банка «НАДРА» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Рішенням суду від 01.06.2011 року позовні вимоги задоволено.

29.01.2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» звернулось до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про заміну стягувача у виконавчому листі, видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строків на їх пред`явлення до виконання, яка протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.02.2021 року передана у провадження цього складу суду.

Ухвалою суду від 04.02.2021 року заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну стягувача у виконавчому листі та про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою суду від 04.02.2021 року у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про видачу дублікату виконавчого листа відмовлено.

В частині заміни стягувача у виконавчому листі та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, заява товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» обґрунтована наступним чином.

24.04.2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» укладено договір № GL3N216953 про відступлення права вимоги, за умовами якого ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» перейшло право вимоги, що виникло на підставі кредитного договору № 832242/ФЛ від 18.06.2008 року, який укладений банком з ОСОБА_1 , а також на підставі договорів забезпечення до нього. У процедурі відступлення прав вимоги, заявником було з`ясовано з кредитної справи, що банк отримав лише рішення суду, а виконавчі листи у справі відсутні. З автоматизованої системи виконавчих проваджень та Єдиного реєстру боржників встановлено те, що виконавчі провадження, у яких стороною є ПАТ КБ «Надра», не відкриті. З цього слідує висновок про те, що виконавчі листи або втрачено, або фактично не отримано банком та його правонаступником. Про втрату виконавчих листів свідчить і строк зберігання виконавчих проваджень, який, з урахуванням часу постановлення судом рішення, вже сплив. Через відсутність виконавчих листів, ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» позбавлений можливості реалізувати свої права кредитора. Оскільки банк при відступленні права вимоги не повідомив про відсутність виконавчого листа, а такий втрачено, це є поважною причиною для пропуску строку на його пред`явлення до виконання. Заміна стягувача можлива і до відкриття виконавчого провадження, шляхом заміни стягувача у виконавчому листі. З цим підстав, прохають поновити строк на пред`явлення дублікату виконавчого листа у цивільній справі за позовом відкритого акціонерного товариства комерційного банка «НАДРА» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, до виконання та замінити сторону стягувача у дублікаті виконавчого листа у вказаній цивільній справі.

15.02.2021 року до суду надійшов відзив боржника ОСОБА_3 на заяву ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». У відзиві проти задоволення заяви ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» заперечує, оскільки заочне рішення суду від 01.06.2011 року набрало законної сили ще у 2013 році, на що вказують дії суду з видачі у справі 08.11.2013 року виконавчих листів. На момент видачі виконавчих листів до виконання, законом було встановлено річний строк на їх пред`явлення до виконання. Внаслідок цього, заявником пропущено строк на пред`явлення виконавчих листів до виконання на 7 років 2 місяці та 17 днів. У заяві товариства вказано невірний номер справи та неіснуючих у справі боржників. З моменту ухвалення заочного рішення суду минуло 8 років, а на день укладення договору про відступлення права вимоги сплило більше 6 років з дня постановлення заочного рішення суду. Проявлячи обачність, заявник мав пересвідчитись у існуванні можливості виконати судове рішення, до моменту укладення договору. Оскільки строк пред`явлення виконавчих листів до виконання сплив ще для ПАТ КБ «Надра», а заміна кредитора у зобов`язанні відбулась через шість років після отримання виконавчих листів, заява ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» є безпідставною.

ПАТ КБ «Надра», як стягувач, не вчиняв жодних дій з метою виконання рішення суду, тому посилання на те, що у провадженні відділів ДВС відсутні виконавчі провадження, не є поважною причиною пропуску відповідного строку.

Заява ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» не містить письмових доказів пред`явлення усіх виконавчих листів до виконання, тому заявником не доведено факт переривання строку пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Посилання товариства на знищення виконавчих проваджень взагалі є припущеннями, оскільки заявникові відповідні дати вчинення будь-яких виконавчих дій та дати знищення документів не відомі, і відповідні докази відсутні.

У справі крім неї є ще двоє боржників, усі мешкають за різними адресами у Центральному та Соборному районах м. Дніпра, через що посилання заявника на знищення виконавчого провадження є сумнівним, оскільки виконавчі дії вчинялись різними органами, заявник не навів ані найменування органу, який вчиняв виконавчі дії, ані номеру виконавчого провадження, ані того боржника, у відношенні якого було відкрито виконавче провадження. Посилання на втрату виконавчих документів у процедурі ліквідації банку є безпідставними, оскільки ПАТ КБ «Надра» до цього часу не ліквідовано. Ризики нерозумної і необачної поведінки заявника щодо придбання права вимоги, за якою сплили строки пред`явлення виконавчих листів до виконання, та ті негативні наслідки, що настали для заявника, не повинні усуватись судом, оскільки порушують принцип справедливості та правової визначеності.

Прохаючи про поновлення строку на пред`явлення одного виконавчого листа до виконання, заявник не зазначає, у відношенні якого саме боржника він виданий. Беручи до уваги те, що боржниками по справі є три особи, у справі видано 3 виконавчих листи, є незрозумілим щодо якого саме боржника заявником пропущено строк на пред`явлення виконавчого листа до виконання. Заявник навіть не зазначив коли саме суд видав виконавчі листи. Заявником не наведено жодного конкретного доводу поважності пропуску вказаного строку, що у сукупності з наведеним вище, свідчить про її абстрактність.

Те саме стосується і вимог заявника про заміну стягувача у виконавчому листі, зокрема, така вимога не містить прізвища, ім`я та по-батькові боржника у виконавчому документі, де суд має здійснити відповідну заміну. Окремою підставою для відхилення заяви ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» є відсутність доказів виконання договору про відступлення права вимоги. Крім цього, усі письмові докази долучені ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» до заяви у копіях, що належним чином не засвідчені.

У судове засіданні сторони та заінтересована особа не з`явились, про причини неявки до суду не повідомили. Письмових заяв чи клопотань не надали. У заяві про заміну стягувача у виконавчих листах та поновлення строку на пред`явлення виконавчих документів до виконання ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» прохало вирішити заяву у відсутність їх представника.

Відповідно до вимог ст. 433 ЦПК України та ст. 442 ЦПК України, заява про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання та про заміну сторони у виконавчому провадженні розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення зазначених питань.

Дослідивши матеріали цивільної справи, вивчивши заяву про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання та про заміну сторони у виконавчому листі, суд доходить висновку про часткове задоволення заяви ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.11.2013 року представником ПАТ «КБ «Надра» отримано в суді три виконавчі листи, що видані на підставі рішення суду від 01.06.2011 року, яким стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк Надра заборгованість за кредитним договором № 832242/ФЛ від 18.06.2008 року станом на 05.02.2010 року в сумі 1 696 087 грн. 98 коп., судовий збір в розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн., а всього 1 697 907 грн. 98 коп.

Так, згідно із вимогами ч. 2 ст. 368 ЦПК України, у редакції, що діяла на момент видачі виконавчих листів, за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист. Якщо на підставі ухваленого рішення належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, або якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, суд має право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним виконавчим листом, або зазначити, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Аналогічна норма на цей час закріплена у чинній редакції ч. 5 ст. 431 ЦПК України.

Заявником у заяві не зазначено про те, за яким саме виконавчим листом, у відношенні якого саме боржника, він прохає поновити строк на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Пунктом 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно із вимогами ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, після переривання, встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, з моменту закінчення дії відповідної заборони. Відповідно до вимог ч. 5 зазначеної статті, повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст. 22 цього Закону.

Внаслідок того, що виконавчі листи у справі видані 18.11.2013 року, на час, коли чинним був Закон України «Про виконавче провадження» у редакції від 16.10.2013 року, строк їх пред`явлення до виконання становив один рік.

05.10.2016 року набрала чинності нова редакція Закону України «Про виконавче провадження», відповідно вимог п.5 Прикінцевих та перехідних положень якого, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом, в даному випадку, в трирічний строк (ст. 12).

Заявником не надано до суду будь-яких доказів, які свідчать про те, що ПАТ КБ «Надра», як стягувач, звертався у межах встановленого законом строку до відповідного відділу ДВС з заявою про відкриття виконавчого провадження за виданими судом виконавчими листами. Товариство не надало до суду доказів звернення з відповідним запитом до стягувача ПАТ КБ «Надра» щодо вжитих стягувачем дій з реалізації відповідних прав у виконавчих провадженнях, а також доказів звернення до відділів ДВС за місцем мешкання боржників з запитами про перевірку фактів відкриття та закінчення виконавчих проваджень. Тим самим, заявником не доведено те, що строк пред`явлення виконавчих листів до виконання переривався.

Навіть з урахуванням фактично продовженого Законом України «Про виконавче провадження», в редакції від 05.10.2016 року, строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, у цій справі строк пред`явлення виконавчих листів до виконання закінчився.

Заміна кредитора у зобов`язанні після спливу строку пред`явлення виконавчих листів до виконання не може виправдовувати тривалу бездіяльність стягувача, а тим паче, звільняти нового кредитора від обов`язку з доведення своїх вимог належними та допустимими доказами.

Як абсолютно слушно зазначила божник, ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», проявляючи обачність, як господарюючих суб`єкт, метою діяльності якого є отримання доходу, керуючись і принципом свободи договору та волевиявлення, мав час та можливість пересвідчитись у можливості виконання рішення суду від 01.06.2011 року, а, враховуючи і характер комерційної діяльності, товариство не могло не розуміти ризиків придбання права вимоги за порушеним боржниками зобов`язаннями, що мало наслідком судовий захист права з постановлення рішення ще у 2011 році.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 27.01.2021 року по справі № 910/17876/19, кожна сторона при укладенні правочину має поводити себе добросовісно, обачливо і розумно, об`єктивно оцінювати ситуацію. Якщо обидві сторони правочину є суб`єктами господарської діяльності (професійними комерсантами, підприємцями), стандарти розкриття інформації і можливість введення в оману є зовсім іншими, аніж у випадку, якщо б стороною правочину були дві фізичні особи, або банк та пересічний громадянин, споживач банківської послуги. Стандарт розумної та обачливої поведінки комерсанта набагато вищий, порівняно зі стандартом пересічної розумної людини. Сторони мають інформувати одна одну про важливі обставини, які можуть вплинути на рішення укласти правочин, тому замовчування важливої для сторони інформації, яка могла вплинути на її намір укласти договір може бути кваліфіковане як обман. Обов`язок щодо розкриття інформації випливає із принципу добросовісності, закріпленого у статті 3 ЦК України. Водночас нереалістичні уявлення і очікування однієї сторони відносно суті чи наслідків правочину не можуть бути кваліфіковані як введення її в оману іншою стороною. Інша сторона не могла розкрити інформацію про помилковість таких уявлень, оскільки вони є вочевидь нерозумними, неочікуваними, нетиповими.

За відсутності будь-яких доказів поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, а також при відсутності належних обґрунтувань причин пропуску вказаного строку заявником, суд не може його поновити, керуючись одним лише принципом обов`язковості судових рішень до виконання.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За вказаних обставин, а також при неконкретизованості вимог заявника щодо поновлення строку виконавчих листів до виконання зазначенням відповідного боржника, заява ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» в цій частині задоволенню не підлягає.

Згідно ч. 1 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до ч. 5 ст. 442 ЦПК України, положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

В частині заміни стягувача у раніше виданих виконавчих листах заява ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» підлягає задоволенню, оскільки докази закінчення виконавчого провадження у зв`язку з повним виконанням судового рішення у матеріалах справи відсутні, а правонаступництво ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» підтверджується наданими суду копіями письмових доказів. У межах цього провадження суд позбавлений можливості вирішувати питання про чинність договору про відступлення права вимоги, на що вказує боржник, оскільки правомірність правочину презюмується цивільним законодавством. Вимоги про визнання правочину недійсним чи неукладеним розглядаються у позовному провадженні за зверненням заінтересованої особи, чиї права порушені таким правочином.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 258, 259, 260, 261, 352-355, 432, 433 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну стягувача у виконавчому листі задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчих листах, що видані на виконання рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.06.2011 року, про стягнення на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк НАДРА з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором № 832242/ФЛ від 18.06.2008 року станом на 05.02.2010 року в сумі 1 696 087 грн. 98 коп., а також судових витрат по справі з публічного акціонерного товариства комерційний банк НАДРА на товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (, вул. Автотранспортна, б. 2, оф. 205, м. Дніпро, 49089, п/р № НОМЕР_1 ).

В задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа по справі № 2-1910/11 до виконання відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом 15 днів з дня її складення.

Суддя В.В. Куцевол