Справа № 727/2057/20
УХВАЛА

16 січня 2021 року Суддя Герцаївського районного суду Чернівецької області Акостакіоає О.Т., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла заява про забезпечення позову ОСОБА_1 , подана в її інтересах адвокатом Поляк М.В. В обґрунтування заяви зазначає, що на розгляді в Герцаївському районному суді Чернівецької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на Ѕ частину майна. Предметом спору в справі є встановлення факту проживання сторін однією сім`єю без реєстрації шлюбу з травня 2015 року до грудня 2019 року та визнання права власності на Ѕ частину наступних об`єктів нерухомості, а саме на житловий будинок загальною площею 137,6 кв.м., житловою площею 83, 6 кв.м., додаткові відомості житловий будинок літ. «А-І», навіс літ. «Б», вбиральня літ. «В», альтанка №1, криниця №2 розташованого за адресою АДРЕСА_1 , земельної ділянки площею 0,0740 га, кадастровий :01:001:0092, що знаходиться за адресою с. Буківка Герцаївського району Чернівецької області, нежитлового приміщення загальною площею 34,10 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , нежитлового приміщення загальною площею 33,10 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , гаража АДРЕСА_3 в товаристві по експлуатації індивідуальних гаражів «Пілот» загальною площею 49,20 кв.м., будівлі-кафе загальною площею 67,10 кв.м., що розташована по АДРЕСА_4 . У зв`язку з цим заявниця просить суд забезпечити позов про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності на частину спільного сумісного майна шляхом заборони відповідачу ОСОБА_2 відчужувати наступні об`єкти нерухомості нежитлове приміщення загальною площею 34,10 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , нежитлове приміщення загальною площею 33,10 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , гараж АДРЕСА_5 , що знаходиться в АДРЕСА_2 в товаристві по експлуатації індивідуальних гаражів «Пілот» загальною площею 49,20 кв.м.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до частини 1 статті 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали заяви, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно із ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання тощо.

За змістом ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Положеннями ст. 152 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є накладення арешту на майно, заборона вчиняти певні дії, тощо.

Відповідно до ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Як роз`яснив Верховний Суд України у п.4 Постанови Пленуму №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду.

Арешт майна (накладення арешту на майно) як спосіб забезпечення позову полягає в проведенні опису майна і забороні розпоряджатися ним до вступу рішення в законну силу або до зняття заборони, а в разі потреби в обмеженні права користування майном або його вилучення у боржника та передачі на зберігання іншим особам.

Водночас, враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним.

З матеріалів справи вбачається, що предметом даного спору є майно сторін нажите під час шлюбу.

В заяві про забезпечення позову представник позивачки стверджує, що існує загроза відчуження даного майна відповідачем.

Оцінивши доводи заявника, прихожу до висновку про обґрунтованість та наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно, заборонивши його відчуження, виходячи із наявності дійсного спору між сторонами та існування реальної загрози невиконання можливого судового рішення у випадку незастосування заходів забезпечення позову.

Керуючись положеннями ст.ст. 149, 150, 153, 157 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про забезпечення позову задовольнити.

Забезпечити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності на 1/2 частину спільного сумісного майна шляхом заборони відповідачу ОСОБА_2 відчужувати наступні об`єкти нерухомості:

-Нежитлове приміщення загальною площею 34,10 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

-Нежитлове приміщення загальною площею 33,10 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

-Гараж АДРЕСА_3 в товаристві по експлуатації індивідуальних гаражів «Пілот» загальною площею 49,20 кв.м.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали про забезпечення позову доручити Другому Чернівецькому міському відділу державної виконавчої служби Південно-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

Копію ухвали для відома та виконання надіслати/надати сторонам по справі.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: