Справа № 353/987/20
Провадження № 2/353/31/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Лущак Н.І.,

з участю секретаря судового засідання - Гуцуляк Г.Я.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельні частки (паї) в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на дві земельні частки (паї) розміром по 39,40 в ум.кад.га кожна, які перебувають у колективній власності ЗАТ «Дністер», що в с. Петрів Тлумацького району Івано-Франківської області, у відповідності із сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0074744 від 12.12.2007 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 230 на ім`я ОСОБА_3 та серії ІФ № 0073051 від 17.03.2003 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 81 на ім`я ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом після смерті дідуся ОСОБА_5 . Свої вимоги обґрунтувала тим, що станом на 01.07.1990 року по АДРЕСА_1 проживали: її дід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , бабуся ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прабабуся ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Бабусі ОСОБА_3 та прабабусі ОСОБА_4 належало право на вищевказані земельні частки (паї).

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла прабабуся ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 померла бабуся ОСОБА_3 (вступила в управління спадковим майном, прабабусі ОСОБА_4 , але юридично не оформила своїх спадкових прав)., ІНФОРМАЦІЯ_6 помер дідусь ОСОБА_5 , який оформив спадщину в нотаріальному порядку після смерті бабусі на земельні частки (паї), однак на даний час самі вищевказані сертифікати на право на земельну частку (пай) не збереглися. Після смерті дідуся ОСОБА_5 відкрилася спадщина на все належне йому на день смерті майно, прямим спадкоємцем за заповітом якого є її мати ОСОБА_6 , яка відмовилася від прийняття спадщини на її користь. Вона частково оформила спадину на земельні частки (паї).

Однак, в нотаріальному порядку їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), так як відсутні правовстановлюючі документи, а саме сертифікати на земельні частки (паї).

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, однак в позовній заяві просила справу розглянути у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, однак через канцелярію суду подала заяву, в якій позов визнала, не заперечила щодо його задоволення та просила справу розглянути у її відсутності.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов, з урахуванням уточнених позовних вимог, підлягає до задоволення, з таких підстав:

Судом встановлено, що відповідно до виписки з погосподарської книги № 9 Петрівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року в житловому будинку по АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали: голова двору ОСОБА_5 (дідусь позивача), ІНФОРМАЦІЯ_1 , дружина ОСОБА_3 (бабуся позивача), ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка ОСОБА_7 (мати позивача), ІНФОРМАЦІЯ_2 , теща ОСОБА_4 (прабабуся позивача), ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 8).

Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження відповідно до статей 126,133, 135 СК України № 2 від 23.02.2009 року ОСОБА_8 (бабуся позивача) народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 і її батьками були ОСОБА_9 та ОСОБА_4 (а.с. 21). 03.05.1958 року ОСОБА_8 (бабуся позивача) уклала шлюб з ОСОБА_5 (дідусь позивача) і після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище « ОСОБА_10 », що підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб (а.с. 22). Мати позивача ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 і її батьками були ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 24). 01.11.1990 року ОСОБА_6 (мати позивача) уклала шлюб з ОСОБА_11 (батько позивача) і після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище « ОСОБА_12 », що підтверджується копією свідоцтва про укладеня шлюбу (а.с. 24). Позивач ОСОБА_13 народилася ІНФОРМАЦІЯ_9 і її батьками є ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 25). ). 12.12.2011 року позивач ОСОБА_13 уклала шлюб з ОСОБА_14 і після реєсрації шлюбу їй присвоєно прізвище « ОСОБА_15 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюбу (а.с. 23).

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_4 (прабабуся позивача), ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_3 (бабуся позивача), а ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_16 (дідусь позивача), що підтверджується копіями свідоцтв про смерть (а.с. 10, 11, 12). Ще за життя ОСОБА_5 (дідусь позивача) посвідчив заповіт, яким все майно, де б воно не було і з чого б не складалося, і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів ОСОБА_2 (відповідач, мати позивача), що підтверджується копією заповіту від 21.10.2010 року (а.с. 9).

Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця ОСОБА_4 , для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

07.03.2009 року ОСОБА_5 (дідусь позивача), як спадкоємець ОСОБА_3 (бабуся позивача) отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності ЗАТ «Дністер» розміром по 39,40 в ум.кад.га без визначення цієї частки в в натурі, що посвідчується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0074744, виданим Тлумацькою райдержадміністрацією 12.12.2007 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № НОМЕР_1 (який належав ОСОБА_3 (бабуся позивача)) та на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності ЗАТ «Дністер» розміром по 39,40 в ум.кад.га без визначення цієї частки в натурі, що посвідчується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0073051, виданим Тлумацькою райдержадміністрацією 17.03.2003 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № НОМЕР_2 , який належав ОСОБА_4 (прабабуся позивача), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , спадкоємцем якої була її дочка ОСОБА_3 (бабуся позивача), яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав на підставі цього сертифікату (а.с. 5).

Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 156/2009 від 07.03.2009 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті ОСОБА_3 (бабуся позивача) (а.с. 69-77), з якої вбачається, що ОСОБА_5 (дідусь позивача) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 (бабуся позивача), який прийняв та оформив спадщину, інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає.

Згідно відповідей приватних нотаріусів Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. № 334/01-16 від 05.11.2020 року (а.с. 39) та ОСОБА_17 № 590/01-16 від 09.11.2020 року (а.с. 67) спадкові справи після смерті ОСОБА_4 (прабабуся позивача) та ОСОБА_3 (бабуся позивача) не заводилися. Також відповідно до відповіді Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 653/01-16 від 24.11.2020 року спадкова справа після смерті ОСОБА_4 (прабабуся позивача) не заводилася (а.с. 69).

Після смерті ОСОБА_5 (дідусь позивача) позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину, оскільки у шестимісячний термін звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 46) та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 07.09.2012 року на земельну частку (пай) (а.с. 6), яка не є предметом розгляду даної справи. Інший спадкоємець за заповітом дочка спадкодавця ОСОБА_2 (відповідач, мати позивача) відмовилася від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 (позивач), подавши до нотаріальної контори, в порядку ст. 1273 ЦК України, відповідну заяву (а.с. 41 зворот).

Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 300/2019 від 03.12.2019 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті ОСОБА_5 (дідусь позивача) (а.с. 40-66), з якої вбачається, що ОСОБА_1 (позивач) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , яка прийняла та частково оформила спадщину, інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає.

Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на дві земельні частки (пай) розміром по 39,40 в ум.кад.га кожна у землі, яка перебуває у колективній власності ЗАТ «Дністер» в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який в свою чергу успадкував дане майно після смерті дружини ОСОБА_3 .

В нотаріальному порядку позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельні частки (паї) у землі, які перебувають у колективній власності ЗАТ «Дністер» розміром 39,40 та 39,40 в ум.кад.га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), які залишилися після смерті ОСОБА_5 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. № 256/02-31 від 29.09.2020 року (а.с. 13).

Як вбачається з оголошення в газеті «Злагода» від 17.10.2020 року слід вважати недійсними втрачені документи: сертифікат на земельну частку (пай) розміром 39,4 в ум.кад.га, що перебуває у колективній власності ЗАТ «Дністер» серії ІФ № 0074744, виданий 12.12.2007 року, зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 230 на ім`я ОСОБА_3 та сертифікат на земельну частку (пай) розміром 39,4 в ум.кад.га, що перебуває у колективній власності ЗАТ «Дністер» серії ІФ № 0073051, виданий 17.03.2003 року, зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 81 на ім`я ОСОБА_4 (а.с. 17-20).

Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на земельні частки (паї) в порядку спадкування за законом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 420,40 грн. (а.с. 28).

На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.), ст.ст. 392, 1223, 1268, 1270 ЦК України, керуючись ст. ст. 13, 82, 142, 200, 206, 247, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , жителькою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , право власності на земельну частку (пай) розміром 39,40 в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться в колективній власності ЗАТ «Дністер», що в с. Петрів Тлумацького району Івано-Франківської області, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії IФ № 0074744, виданого Тлумацькою райдержадміністрацією 12.12.2007 року, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 230, виданого на ім`я ОСОБА_3 , в порядку спадкування за законом після смерті дідуся ОСОБА_5 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , жителькою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , право власності на земельну частку (пай) розміром 39,40 в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться в колективній власності ЗАТ «Дністер», що в с. Петрів Тлумацького району Івано-Франківської області, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії IФ № 0073051, виданого Тлумацькою райдержадміністрацією 17.03.2003 року, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 81, виданого на ім`я ОСОБА_4 , в порядку спадкування за законом після смерті дідуся ОСОБА_5 .

Повернути з державного бюджету позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , жительці АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , сплачений нею по квитанцї № 0.0..1 від 29.10.2020 року судовий збір в розмірі 50 відсотків, а саме в сумі 420 (Чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГоловуючийН. І. Лущак