Справа № 661/4544/20
Провадження № 2/661/135/21
Новокаховський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді: Чирського Г.М.,
при секретарі : Шевченко Ю.М.,
за участю: позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нова Каховка в порядку спрощеного порядку з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди,
в с т а н о в и в :
Позивач у судовому засіданні уточнені вимоги позовної заяви підтримала із наведених у ній підстав.
Представник позивача вимоги позовної заяви підтримав із наведених підстав, наполягаючи на їх задоволенні.
Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомляла, заяв про розгляд справи за своєї відсутності не подавала.
Керуючись положеннями статті 223, 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних чи доказів та ухвалити заочне рішення, направивши за місцем мешкання відповідача копію заочного рішення суду для відома.
Дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.
Позивачем заявлено позов про відшкодування шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, при цьому, саме на суд покладений обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи із фактів, встановлених під час розгляду справи та самостійно здійснити правильну правову кваліфікацію останніх та застосувати потрібні норми, що не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту .
Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, що слідує із ч.1 ст. 77 ЦПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Ст.ст.11,16 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
За приписами ч.1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.
Отже, цивільне законодавство у деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт завдання такої шкоди відповідачем та її розмір.
Допитані у судовому засідання в якості свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які є сусідами позивача, підтвердили факт спричинення відповідачем ОСОБА_3 01.05.2020 р. шкоди ОСОБА_1 , що виразилась у пошкодження вхідних дверей до її кв. АДРЕСА_2 , внаслідок чого були викликані працівники поліції, якими зафіксовано вказаний факт.
Долучені до позову в якості доказу фотокартки, на яких зображені пошкодження вхідних дверей та стін біля кв. АДРЕСА_3 за події, яка відбулась 01.05.2020 р., суд приймає в якості належних доказів, оскільки зазначена на них інформація узгоджується з поясненнями позивача.
При цьому, враховуючи викладене, оцінюючи в сукупності надані позивачем докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 доведений факт того, що мало місце пошкодження майна позивача неправомірними діями відповідача ОСОБА_3 та в наслідок цього їй завдано матеріальну шкоду.
Щодо розміру відшкодування матеріальної шкоди суд зазначає наступне.
Допитаний у судовому засідання свідок ОСОБА_6 пояснив, що він є директором ПП «Будсервіс» та ним на підставі звернення ОСОБА_1 було проведено огляд та заміри вхідних дверей та сходового майданчика кв. АДРЕСА_3 , розраховано вартість відновлювальних робіт та виготовлено відповідний локальний кошторис.
З п/п 1-10, 37-38 вказаного локального кошторису вбачається, що вартість відновлювального ремонту дверей включає: знімання металевих дверних полотен -52 грн., демонтаж металевих дверних коробок в кам`яних стінах з відбиванням штукатурки в укосах 182 грн., ремонт металевих дверей 1328 грн., заповнення дверних прорізів металевими дверними блоками із застосуванням анкерів і монтажної піни 805 грн., кріпильні анкера 166 грн., однокомпонентний, еластичний, поліуретановий герметик - 246 грн., свердла для перфоратора -53 грн., установлення дверних ручок в металеві дверні блоки 138 грн., ручки дверні 343 грн., штукатурення плоских поверхонь дверних укосів по бетону та каменю 151 грн., заміна кнопки дзвінка 59 грн., кнопка дзвінка 23 грн., а всього 3395,00 грн.
Інша частина локального кошторису, складається з розрахунку вартості ремонту стін та сходового майданчика, які розташовані у 1-му під`їзді, де розміщений вхід до квартири позивача.
Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоквартирних будинків та жилої площі в гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про об*єднання співвласників багатоквартирного будинку» допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - це приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку (сходові клітини, вестибулі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення).
Рішенням Конституційного Суду України № 4-рп/2004 від 2 березня 2004 року (справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків) встановлено, що допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні та інші) становлять спільну власність громадян.

Частиною 2 ст. 382 ЦК України встановлено, що власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку, зокрема, приміщення загального користування, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку, належать на праві спільної сумісної власності.

Таким чином, стіна та сходовий майданчик не є особистою власністю позивача, не відноситься до предмету спору, а тому проведення вказаного ремонту, яким є відповідний комплекс будівельних робіт, спрямованих на відновлення, з можливим поліпшенням експлуатаційних показників елементів будинку, має здійснюватися балансоутримувачем будинку, відповідно до умов та вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що під час судового розгляду доведено, що причиною пошкодження майна позивача є неправомірні дії відповідача, яка завдала удари, що стали наслідком пошкодження вхідних дверей до квартири позивача. Зазначене свідчить про існування безпосереднього причинного зв`язку між діями відповідача та шкодою, завданою позивачу, а отже наявні правові підстави для покладення відповідальності по відшкодуванню заподіяної позивачу шкоди на відповідача.

За таких обставин, суд дійшов до переконання про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в якості відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої пошкодженням майна, суми 3395, 00 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст.141 ЦПК України судові витрати покладаються у разі частково задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, які складають 254, 26 грн., що відповідає 30,24 % від задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 22, 1166 ЦК України, ст. ст. 4,10,12,13,76-78,81,141,247,259,265,273,280-283 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимог задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 матеріальну шкоду в розмірі 3395,00 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 254,26 грн., а всього 3649 грн. 26 коп. В решті вимог позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Херсонського апеляційного суду через Новокаховський міський суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет: : http://court.gov.ua/fair/sud2117.

Повний текст рішення виготовлено 24 травня 2021 року.

Суддя Г. М. Чирський