Справа № 628/3630/20
Провадження № 2/628/250/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2021 року Куп`янський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого - судді Волчек О.О.,

за участю секретаря Дюкової Г.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Куп`янську в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,

за участю : представника позивачів - адвоката Пухтаєвич О.О.,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача - адвоката Светобатченка Є.М.,

В С Т А Н О В И В :

28 грудня 2020 року представник позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвокат Пухтаєвич О.О. подала до суду позов, у якому просить стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання на період навчання з 04.09.2020 р. по 30.06.2021 р, в розмірі 1/4 частини з щомісячного доходу відповідача. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 є донькою відповідача, що підтверджується свідоцтвом про народження На теперішній час навчається у Куп`янському медичному фаховому коледжі ім. Марії Шкарлетової з 01.09.2017р. по 30.06.2021 р. Позивач ОСОБА_1 не має можливості домовитись з батьком в добровільному порядку про надання матеріальної допомоги на період навчання доньки. Він є працездатним, аліменти не платить, інших утриманців не має. Враховуючи вказані вище обставини, позивачі звернулися до суду з цим позовом.

Відомості про звернення позивачів з аналогічними позовними вимогами відсутні.

Ухвалою судді від 16 січня 2021 року провадження по справі було відкрито та призначено судове засіданні у порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 надала заяву про розгляд справи у її відсутності та за участю представника. Позов підтримала і просила задовольнити. Позивач ОСОБА_2 до суду не з`явилася, у зв`язку з проходженням навчання. У процесі судового розгляду представник позивачів - адвокат Пухтаєвич О.О. подавала до суду заяви про розгляд справи без участі позивачів, які позовні вимоги підтримують і просять задовольнити ( а.с. 20,75,147).

У судовому засіданні представник позивачів - адвокат Пухтаєвич О.О. позовні вимоги в інтересах своїх довірителів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 підтримала у повному обсязі, вважала що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання і потребує допомоги, а тому просила позов задовольнити.

14 квітня 2021 року від ОСОБА_3 до суду надійшов відзив на вказану вище позовну заяву, згідно тексту якого, з огляду на практику Верховного суду України з даного предмету спору та положення процесуального законодавства, вимоги позовної заяви не доведені належними та допустимими доказами, обставини, на які посилається адвокат є хибними, а сам: не доведено потреби повнолітньої дочки у сплаті їй аліментів у вказаній сумі; не доведено, чи наявна у батька можливість надавати таку допомогу. Надана до суду довідка з місця навчання позивача ОСОБА_2 , видана у жовтні 2020 року, зміна керівництва сталася у листопаді 2020 року, а тому довідка, на думку відповідача, станом на день відкриття даного провадження, вже не мала юридичної сили. Також, відповідач зазначив. що у зв`язку із запровадженням карантинних заходів , навчання ОСОБА_2 у КЗОЗ «Куп`янський медичний фаховий коледж ім. Марії Шкарлетової» здійснюється дистанційно, а тому у неї відсутні витрати на проїзд до навчального закладу, що як складова входить до складу аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, що висловлено Верховним судом у своїй Постанові від 20.05.2020 року у справі № 635/1139/17 (провадження № 61- 350св17). Крім того, донька знаходиться на повному державному забезпеченні та бюджетному фінансуванні освітнього процесу, який передбачає отримання стипендії студентами. Отже, позивачами не доведено існування потреби у матеріальній допомозі саме з урахуванням того, що ОСОБА_2 знаходиться на повному державному забезпеченні та бюджетному фінансуванні освітнього процесу, за виключенням оплати особистими коштами контрактного навчання. Також, на думку відповідача, позивачі не довели необхідності витрат на проживання, оскільки ОСОБА_2 з 2017 року мешкає за місцем своєї реєстрації, тому не потребує проживання у гуртожитку і витрат на це. Таким чином, як вважає відповідач, подаючи до суду позовну заяву, позивачі не довели належними та допустимими доказами факт того, що ОСОБА_2 станом на день подання позову є студенткою коледжу; не довели наявності фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, що продовжує навчання, не обґрунтували потреби в матеріальній допомозі саме у зв`язку з навчанням, а саме: понесення витрат на харчування, проїзд до навчального закладу, проживання за місцем знаходження закладу, придбання підручників, враховуючи при цьому, що процес навчання здійснюється дистанційно. Наявність у позові лише вказання на те, що у позивачів виникла потреба у зверненні до батька дитини про стягнення аліментів не може вважатися доведенням такої потреби. Отже, у даному випадку, відсутні підстави для застосування ст. 199 СК України. Позивачі не зверталися до відповідача для досудового врегулювання спору та визначення розміру його матеріальної участі в утриманні доньки. Крім того, з приводу можливості надання матеріальної допомоги повнолітній доньці на період навчання відповідач зазначив, що з січня 2021 року він працює електрогазозварювальником у ТОВ «Палат Строй» та має щомісячний дохід 3050,53 грн.-4830,00 грн. на місяць. Це його єдине джерело доходу. На утриманні має неповнолітнього сина ОСОБА_5 , проживає разом з дружиною і сином та не забезпечений власним житлом, немає у власності будь-якого нерухомого майна чи майнових прав, цінних речей. За станом здоров`я потребує спостереження у невролога , кардіолога та періодичного стаціонарного лікування. У свою чергу, ОСОБА_1 є працездатною особою, не має інших окрім дочки утриманців та володіє квартирою і приватним будинком з присадибною ділянкою. Окрім зазначеного вище, відповідач посилається на те, що вимоги позивачів про початок періоду стягнення аліментів, тобто з дня повноліття доньки, суперечить ст. 191 СК України, якою визначено, що аліменти стягуються з дня пред`явлення позову до суду (а.с. 78-115).

У доповненнях до відзиву на позовну заяву, які надійшли до суду 14 квітня 2021 року, відповідач зазначив, що в результаті вивчення відповіді в.о. директора КЗОЗ «Куп`янський медичний фаховий коледж ім. Марії Шкарлетової» Коваленко О. за вихідним номером №1-90 від 05.04.2021р. і доданих до нього документів, направлених на адвокатський запит представника відповідача, повнолітня ОСОБА_2 , як студентка ІV курсу, спеціальність 223 Медсестринство, ОПП Лікувальна справа (фельдшер) вказаного вище навчального закладу, з 30.06.2020 року не отримує стипендію, хоча має таку можливість, а також з 12.03.2020 року і по день надання відповіді студенти перебувають на дистанційній формі навчання, тому донька не витрачає кошти на проїзд до навчального закладу, а інші потреби, що виникають в загальному режимі навчання і є складовим частинами аліментів (а.с.116-122).

У судовому засіданні відповідач і його представник - адвокат Светобатченко Є.М. проти задоволення позову заперечували, вважали, що підстав для його задоволення немає.

Суд, заслухавши думку учасників справи та дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши і проаналізувавши наявні докази в їх сукупності, приходить до наступного.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є донькою відповідача ОСОБА_3 , що було встановлено судом з копії паспорту відповідача, копії рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 29 січня 2008 року, яке 08 лютого 2008 року набрало законної сили та це не оспорюється самим відповідачем ( а.с.3,38,47,82,83,112).

Згідно тексту вказаного вище рішення суду, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірваний (а.с.5,39,48).

Як убачається з копій Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання за № 4-2017 від 12.01.2017 та довідки про реєстрацію місця проживання особи від 16.04.2021, ОСОБА_2 з 24 вересня 2002 року значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с.4,146).

З 01 вересня 2017 року позивач ОСОБА_2 є студенткою Комунального закладу охорони здоров`я «Куп`янський медичний фаховий коледж ім. Марії Шкарлетової» Харківської обласної ради. Учбовий заклад розташований в м. Куп`янську, Харківської області, вул. 1-го Травня, 26. На даний час ОСОБА_2 навчається на ІV курсі денної форми навчання, за спеціальністю - «223 Медсестринство», ОПП -«Лікувальна справа (фельдшер)», бюджетна форма фінансування. Термін навчання складає по 30 червня 2021 року. Ці обставини підтверджуються двома довідками, виданими 27.10.2020 за вих. № 285 (оригінал довідки в матеріалах справи) та 05.04.2021 за вих. № 53 (копія). З вересня 2020 року та станом на березень 2021 року не отримує стипендію, про що свідчить довідка про доходи за № 67 від 05.04.2021 (а.с.7,96,97121,122).

З тексту копії відповіді в.о. директора КЗОЗ «Куп`янський медичний фаховий коледж ім. Марії Шкарлетової» Харківської обласної ради Коваленко О. за вихідним номером 1-90 від 05.04.2021 року убачається, що студенти IV курсу, спеціальності 223 Медсестринство, ОПП Лікувальна справа (фельдшер) були на дистанційній формі навчання у зв`язку із запровадженням на території України карантином у зв`язку із розповсюдженням гострої респіраторної хвороби COVID-19 у такі періоди:

- з 12.03.2020 р. по 30.06.2020 р. (накази по коледжу № 34-к від 12.03.2020р., № 38-к від 25.03.2020р., № 47-к від 23.04.2020р., № 51-к від 07.05.2020р., № 55-к від 22.05.2020р., № 67- к від 22.06.2020 р.);

- з 15.10.2020 р. по 30.11.2020 р. (накази по коледжу № 135-к від 13.10.20 р., № 140-к від 13.11.2020 р.);

- з 08.01.2021 р. по 24.01.2021 р. (наказ по коледжу № 165-к від 29.12.2020 р.);

- з 22.02.2021 р. по 05.03.2021 р. (наказ по коледжу № 26-к від 22.02.2021 р.);

- з 19.03.2021 р. і по цей час (накази по коледжу № 40-к від 18.03.2021 р., № 44-к від 02.04.2021р.)». Ці обставини також засвідчені : копією Положення про дистанційне навчання на час карантину у КЗОЗ «Куп`янський медичний фаховий коледж ім. Марії Шкарлетової» Харківської обласної ради, схваленого рішенням Педагогічної ради Протокол №9 від 12.03.2020 та затвердженого в цей же день директором навчального закладу ОСОБА_6 , копіями наказів про перехід та подовження дистанційного навчання, копією листа Міністерства освіти і науки України № 1/9-697 від 16.12.2020, копією протоколу №9 засідання Регіональної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Харківської області від 09.04.2021 про заходи на період дії карантину, зокрема, рекомендації керівникам закладів фахової передвищої та вищої освіти перейти на дистанційну форму навчання (п.3 п.п.3.2) ( а.с.96-106,119-120).

Таким чином, ОСОБА_2 є студенткою Комунального закладу охорони здоров`я «Куп`янський медичний фаховий коледж ім. Марії Шкарлетової» Харківської обласної ради та навчається за бюджетною формою фінансування. Через запровадження карантинних обмежень, у період з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 28 грудня 2020 року, переважну кількість днів ОСОБА_2 проходила навчання у формі дистанційного режиму за місцем мешкання та позивачами не було надано суду доказів здійснення ними можливих додаткових витрат з питань, пов`язаних з навчальним процесом, зокрема, на проїзд, підручники, харчування та інше.

У результаті вивчення відомостей про особу відповідача судом з`ясовано, що ОСОБА_3 фактично мешкає в місті Харкові, але значиться зареєстрованим у АДРЕСА_2 . 02 вересня 2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копіями його паспорту. У своєму відзиві на позовну заяву ОСОБА_3 зазначив, що має на утриманні неповнолітнього сина, однак ця обставина ним не була підтверджена належними доказами і не може бути прийнята судом як факт, оскільки не надані підтверджуючі його батьківство документи та у доданій до відзиву копії паспорту за № 004020570 у формі ІD-картки на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по батькові особи відрізняється від імені відповідача по справі. Відповідно до копії довідки від 31.03.2021 за № 000-000001, відповідач ОСОБА_3 з 14 січня 2021 року та на час видачі довідки працював електрозварником ручного зварювання у ТОВ «ПАЛАТ СТРОЙ» та за період з 14.01.2021 по 31.03.2021 отримав дохід на загальну суму 15789,47 грн, за відрахуванням утримань - 12710,53 грн., у середньому близько 5000 грн на місяць. Згідно копій двох консультативних висновків спеціалістів : лікаря-кардіолога ДУ «Національний інститут терапії імені Л.Т. Малої НАМН України» Божко В.В. за №4376 від 15.10.2020 р. та лікаря-консультанта - невролога ФОП ОСОБА_7 б/н від 09.04.2021 р. у ОСОБА_3 встановлений діагноз: Гіпертонічна хвороба ІІ стадії, 3 ступеня, ризик високий; Остеохондроз шийного відділу хребта, нестабільна форма. Синдром хребетної артерії?; Хронічна ішемія мозку (Р 91.0) коморбідна артеріальній гіпертензії: вестібуло-атактичний синдром, синдром лікворно-венозної дісциркуляції. Лікарі рекомендували відповідачу нагляд у кардіолога, постійне спостереження у невропатолога, лікування стаціонарне, реабілітаційне і санаторно-курортне ( а.с.37-40,46-49,107,108-110).

Стосовно особи позивачки ОСОБА_1 , відомостей про її працевлаштування чи непрацездатність, а також з приводу стану здоров`я чи інших обставин, які мають значення для розгляду даної справи та можуть бути враховані судом при оцінці доводів сторін і вирішення даної справи, суду надано не було. Не спростовані твердження відповідача у відзиві на позов з приводу знаходження у власності позивачки ОСОБА_1 окрім квартири ще і домоволодіння з присадибною ділянкою.

Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 199 Сімейного кодексу України (надалі СК України) передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 61-1296цс15, при визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми глави 16 СК України не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

За змістом п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язковою сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів у відповідності до ч.1 ст.182 СК України суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини, суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Вказаний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 08 листопада 2018 року у справі № 766/12242/16-ц (провадження № 61-35731св18), від 23 січня 2019 року у справі № 346/103/17 (провадження № 61-20178св18).

Статтями 4, 12, 13 ЦПК України чітко визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із статтями 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК України).

Окрім того, відповідно вимог ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Виходячи з норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку, що саме на позивачах, в даному випадку, лежить обов`язок доведення необхідності ОСОБА_2 у матеріальній допомозі у зв`язку з її навчанням та можливостей відповідача надавати таку допомогу на утримання повнолітньої дитини, однак позивачами не було надано суду достатніх доказів на підтвердження цих обставин, тому позов не підлягає задоволенню. Водночас слід зазначити, що діючим законодавством не передбачені обмеження у наданні матеріальної допомоги батьками своїм повнолітнім дітям в разі потреби у добровільному порядку.

Судовий збір компенсується за рахунок держави, що відповідає положенням ч.6 ст. 141 ЦПК України.

На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 182,191,199,200 СК України, керуючись ст.ст. 4,5, 13, 76-80, 89, 141, 264, 265, 272, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання - відмовити.

Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Куп`янський міськрайонний суд Харківської області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Роз`яснити сторонам, що відповідно до пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019)» в редакції Закону України № 731-IX від 18.06.2020 під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою особи може продовжити процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст рішення складено 26.05.2021.

Головуючий О.О.Волчек