Справа №486/1147/16-ц Головуючий в 1-й інстанції Волкова О. І.
Провадження 22-ц/812/338/21 Доповідач в апеляційній інстанції Ямкова О. О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 травня 2021 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючої: Ямкової О. О.,

суддів: Локтіонової О. В., Колосовського С. Ю.,

із секретарем: Біляєвою В. М.

за участю: відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 ,

на рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 22 березня 2017 року, ухваленого під головуванням судді Волкової О. І. в залі судових засідань у місті Миколаєві о 9 годині 53 хвилині, зі складанням його повного тексту 28 березня 2017 року, по справі

за позовом

Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк»

(далі - АТ КБ «Приватбанк»)

до ОСОБА_2 , ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2016 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення в солідарному порядку 142 242 грн 20 коп. заборгованості за кредитним договором та договором поруки, як частини заборгованості з загальної суми 667 847 грн 12 коп.

В обґрунтування позовних вимог банк посилався на те, що позичальниця ОСОБА_2 26 листопада 2007 року уклала кредитний договір №DN81AR03110212 з метою купівлі транспортного засобу марки «Hundai Tucson 2.0», за яким отримала 172 551 грн 20 коп. на оплату вартості автомобіля та страхових платежів, з кінцевим строком повернення кредиту до 25 листопада 2014 року та сплатою відповідних платежів на користь банка.

Того ж дня з метою забезпечення кредитного договору, укладеного з позичальником, банком з відповідачем ОСОБА_1 укладено договір поруки №DN81AR03110212, відповідно до якого останній поручився за повне та своєчасне виконання ОСОБА_2 боргових зобов`язань у повному обсязі.

Між тим позичальницею своєчасно та в повному обсязі умови кредитного договору не виконані, внаслідок чого у банка є право за закінченням строку кредитування вимагати від позичальниці та її поручителя повернення кредитних коштів зі штрафними санкціями.

Посилаючись на ці обставини, позивач просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку вказану кредитну заборгованість, з урахуванням зменшеного розміру пені.

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 22 березня 2017 року позов АТ КБ «Приватбанк» задоволено, ухвалено про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованості на суму 142 242 грн 20 коп., а також по 1 378 грн судового збору з кожного.

Ухвалюючи рішення, місцевий суд виходив з того, що внаслідок неналежного виконання позичальницею своїх зобов`язань за кредитним договором, строк за яким сплив, банк має право вимагати повернення всієї суми кредиту з позичальниці та її поручителя в солідарному порядку.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність рішення суду в частині солідарного стягнення з нього, як поручителя, кредитної заборгованості, просив скасувати рішення в цій частині, та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову щодо солідарного стягнення з ОСОБА_1 .

Вказував, що не укладав жодного договору з позивачем, та не підписував договору поруки.

Звертав увагу суду на процесуальні порушення допущені під час розгляду справи, в результаті чого внаслідок його неналежного повідомлення про розгляд справи, він був позбавлений можливості надати докази того, що не підписував договір поруки.

Відзиву на апеляційну скаргу позивачем та відповідачкою ОСОБА_2 не надано.

Ухвалами Миколаївського апеляційного суду від 24 лютого та 24 березня 2021 року задоволено клопотання ОСОБА_1 , по справі призначено судову почеркознавчу експертизу, провадження у справі зупинене.

12 травня 2021 року до апеляційного суду надійшов висновок експерта.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 13 травня 2021 року провадження у справі поновлено та справа призначена до слухання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити виходячи з наступних підстав.

Як установлено судом та убачається з матеріалів справи, 26 листопада 2007 року між АТ КБ «Приватбанк» та відповідачкою ОСОБА_2 укладено кредитний договір №DN81AR03110212 у вигляді не поновлювальної лінії з метою купівлі транспортного засобу Hundai Tucson 2.0 НОМЕР_1 , на підставі якої нею отримані кредитні кошти на загальну суму 172 551 грн 20 коп., з яких: 104 240 грн на купівлю автомобіля, 34 грн на сплату платежу за реєстрацію предмета застави, 1 042 грн 40 коп. на сплату страхових платежів особистого страхування, 54 726 грн страхових платежів, у зв`язку зі страхуванням транспортного засобу, та 12 508 грн 80 коп. на сплату винагороди за надання фінансового інструменту. За користування кредитними коштами позичальниця повинна сплатити на користь банка проценти в розмірі 0,80% щомісячно, та 0,50% щомісячно винагороди від суми виданого кредиту на придбання автомобіля, та повернути кредит у строк до 25 листопада 2014 року (а.с.12-14).

Того ж дня з метою забезпечення кредитного договору, укладеного з позичальником, банком від імені відповідача ОСОБА_1 укладено договір поруки №DN81AR03110212, відповідно до якого останній поручився за повне та своєчасне виконання ОСОБА_2 боргових зобов`язань у повному обсязі ( а.с.15).

Разом з тим, починаючи з 29 грудня 2007 року позичальниця почала періодично порушувати взяті на себе зобов`язання зі своєчасного та повного внесення платежів у відповідності умов договору. Внаслідок таких дій платежі позичальником вносилися не щомісяця та не в повному обсязі.

Тому 19 вересня 2016 року на адресу позичальниці та її поручителя банком направлено повідомлення про необхідність повернення кредитних коштів (а.с.8-12), виходячи із проведеного розрахунку загальної заборгованості на суму 667 847 грн 12 коп. станом на 18 жовтня 2016 року, з якої банк вимагав повернення лише частини кредитних коштів на суму 142 242 грн 20 коп., яка складалася з: 104 081 грн 77 коп. заборгованості за кредитом, 10 471 грн 32 коп. заборгованості за відсоткам за користування кредитом, та 27 689 грн 11 коп. заборгованості по комісії за користування кредитом (а.с.5-7).

Після спливу 30-ти календарних днів від вручення позичальнику вимоги та не отримавши від нього або його поручителя погашення кредитної заборгованості, банком поштою направлена позовна заява до суду, за яким ухвалено рішення про стягнення заборгованості з відповідачів в солідарному порядку.

Вказане рішення суду в частині стягнення кредитної заборгованості з позичальниці ОСОБА_2 не є предметом перевірки на його законність і обґрунтованість в апеляційному порядку у відповідності до положень частини 1 статті 367 ЦПК України, так як не оскаржено учасниками справи.

В той же час переглядаючи рішення суду в частині стягнення в солідарному порядку кредитної заборгованості з відповідача ОСОБА_1 , колегія суддів виходить з наступного.

За частиною 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Одним із видів забезпечення виконання зобов`язання є порука (частина 1 статті 546 ЦК України). Договір поруки укладається сторонами у письмовій формі (частини 1 статті 547 ЦК України). Якщо правочин щодо забезпечення зобов`язання (договір поруки), вчинений з недодержанням письмової форми, він є нікчемним.

Згідно до частини 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмові формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до частини 3 статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Тому, обґрунтовуючи своє звернення з апеляційною скаргою, ОСОБА_1 зазначав, що договір поруки з АТ КБ «Приватбанк» 26 листопада 2007 року він не укладав та його не підписував, а отже не має обов`язку із забезпечення зобов`язання позичальниці ОСОБА_2 ..

За висновком судової почеркознавчої експертизи від 14 квітня 2021 року №СЕ-19/115-21/2864-ПЧ встановлено, що підпис від імені ОСОБА_1 у графі «Підпис» у пункті «19.2 ПОРУЧИТЕЛЬ» в оригіналі договору поруки від 26 листопада 2007 року №DN81AR03110212 виконаний не ОСОБА_1 а іншою особою (а.с.182-185).

Таким чином, не можна вважати, що договір поруки відповідав волі поручителя - відповідача ОСОБА_1 та вимогам закону.

На підставі наведеного, та враховуючи встановлені колегією суддів обставини справи в частині укладення договору поруки, підстав для стягнення заборгованості за кредитним договором, укладеним з позичальницею ОСОБА_2 у солідарному порядку з відповідачем ОСОБА_1 , як поручителем, - відсутні.

Враховуючи вищенаведене рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позову в цій частині.

У відповідності до положень статті 141 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог.

Тому, у зв`язку із відмовою в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» в частині позову пред`явленого до ОСОБА_1 рішення суду в частині стягнення судових витрат з ОСОБА_1 на користь банка слід також скасувати, та стягнути з позивача на користь відповідача ОСОБА_1 3 200 грн 45 коп. судових витрат за розгляд справи в суді апеляційної інстанції та 2 250 грн 24 коп. витрат сплачених ним за проведення почеркознавчої експертизи.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 22 березня 2017 року в частині стягнення з ОСОБА_1 в солідарному порядку кредитної заборгованості скасувати і ухвалити нове, яким позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки в солідарному порядку - залишити без задоволення.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 3 200 грн 45 коп. судових витрат за розгляд справи в суді апеляційної інстанції та 2 250 грн 24 коп. витрат сплачених ним за проведення почеркознавчої експертизи.

В іншій частині рішення суду до ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду, у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуюча О. О. Ямкова

Судді О. В. Локтіонова

С. Ю. Колосовський