Справа № 373/929/20
Номер провадження 2/373/59/21
УХВАЛА

16 січня 2021 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі головуючої судді Керекези Я.І., розглянувши заяву представника позивача адвоката Чирки П.Г. про забезпечення позову у справі № 373/929/20 за позовом ОСОБА_1 до Підприємства об`єднання громадян «Навчально-спортивна база «Переяславль» Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства «Колос» Агропромислового комплексу України про стягнення суми грошових коштів за договорами про надання поворотної фінансової допомоги,

встановив:

Позивач звернулася до суду із позовом і просить стягнути із відповідача на свою користь заборгованість за наданої нею поворотної фінансової допомоги (позики) в розмірі 223000 грн. 00 коп.

15 січня 2021 року представник позивача подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом здійснення заборони для відповідача та ГО «Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства «Колос» вчиняти дії щодо відчуження належного відповідачу цілісного майнового комплексу, який розташований по АДРЕСА_1 .

Посилається на те, що примусова реалізація даного майнового комплексу є єдиним джерелом забезпечення виконання відповідачем позовних вимог позивача, оскільки на даний час господарську діяльність відповідач не здійснює, є неплатоспроможним та фактично доведено до банкрутства і його відчуження унеможливить виконання рішення суду; іншими колишніми працівниками відповідача також подані позови до суду на загальну суму понад 300000 грн.; на зараз відповідач та його власник активно здійснюють заходи по підготовці до термінового продажу.

Заява про забезпечення позову розглядалася в порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заява про забезпечення позову повинна бути належним чином обгрунтована із зазначенням відповідних доказів на підтвердження вказаних обставин

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

Вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Позивач звернулася до суду із позовом про стягнення із відповідача 223000 гривень заборгованості за договором надання поворотної фінансової допомоги. Разом з тим просить заборонити вчиняти дії щодо відчуження належного відповідачу майна, вартістю понад 2500000 гривень, що може мати наслідком порушення принципу співмірності такого заходу забезпечення позову із заявленими позовними вимогами. При цьому посилається на те, що дане майно є єдиним, за рахунок якого може бути виконане рішення суду, однак доказів цього не надано та не зазначено про їх наявність та неможливість подачі до суду.

Також не надано жодного доказу на підтвердження посилань заявника на здійснення активних заходів по підготовці до термінового продажу майна.

Не може взяти суд до уваги як на доказ вищезазначеного посилання заявника на затягування розгляду справи відповідачем та ухилення його від участі у справі, оскільки матеріали справи не містять відомостей про належне повідомлення відповідача про день та час розгляду справи та отримання ним позовної заяви з відповідними додатками.

Крім того, не надано і будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження неплатоспроможності на даний час відповідача, не провадження ним господарської діяльності та фактичне банкрутство.

Подані заявником звіти про фінансовий стан відповідача не можуть бути доказом вищезазначеного, оскільки охоплюють період за 2017 рік.

Поданий до заяви про забезпечення позову документ з назвою «ТЕЛЕФОНОГРАМА», в якому йде мова про запрошення директора відповідача на засідання певної комісії Переяславської міської ради щодо причин заборгованості та термінів погашення боргу по сплаті податків, суд взагалі не може взяти до уваги як належний та допустимий доказ, оскільки викладений в ньому зміст викликає сумніви в контексті можливості особи, яке не є працівником ні міської ради, ні відповідача, мати доступ до телефонних розмов між двома юридичними особами, чи отримувати текстовий виклад телефонограм без відповідних передбачених законом запитів тощо.

Передача майна в оренду також не може свідчити про неплатоспроможність відповідача та неможливість в подальшому виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Крім того, заявник просить заборонити вчиняти певні дії юридичній особі, яка не є учасником справи, що може мати наслідком перешкоджанням в її веденні господарської діяльності.

З огляду на вищевикладене в сукупності, суд дійшов висновку, що підстави для задоволення заяви про забезпечення позову відсутні.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України,-

ухвалив:

В задоволенні заяви представника позивача адвоката Чирки П.Г. про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області.

Суддя: Я. І. Керекеза