ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«25» травня 2021 року

м. Харків

справа № 642/8577/13-ц

провадження № 22ц/818/2760/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Хорошевського О.М., Яцини В.Б.,

за участю секретаря - Дмитренко А.Ю.,

учасники справи:

скаржник - ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи Оріхівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, Публічне акціонерне товариство «Марфін Банк», представниця заінтересованої особи Рябченко Т.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 04 лютого 2021 року в складі судді Проценко Л.Г.

в с т а н о в и в:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргами на дії Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Марфін Банк» про зобов`язання вчинити певні дії.

Скарги мотивовані тим, що з 2004 року він був зареєстрований в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . 27 серпня 2019 року Оріхівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області продано нерухоме майно за вказаною адресою без зняття (а можливо і зняли) його з реєстрації та виконавча служба приховує від нього документи щодо продажу.

Зазначив, що він повідомляв виконавчу службу про те, що буде порушено його право реєстрації як бездомного, а також просив рішення суду, на підставі якого він зможе знятися з реєстрації, однак його не надано.

Постановою державного виконавця від 04 жовтня 2018 року по ЗВП № 46612351 йому встановлено заборону користуватись майном за адресою: АДРЕСА_1 , тобто він не може знятися з реєстрації та не може зареєструватись як бездомний.

Вважав, що йому заборонено користуватись майном, тобто отримувати поштою будь-які листи, повістки та інше, таким чином на цю адресу не можуть направлятися будь-які документи виконавчого провадження, тому що це є фактом надання доступу невідомим особам до його документам, тобто втручання в пошту. При цьому, виконавча служба навмисно направляє листи на цю адресу, провокуючи порушення заборони та з 27 серпня 2018 року він не отримує документів з виконавчої служби.

Вказав, що дії виконавчої служби направлені на позбавлення його життя та не направлені на надання житла, визначення реєстрації з урахуванням введеним карантином.

Посилався на те, що виконавчою службою не надані відповіді на його заяви від 18 вересня 2019 року, 23 вересня 2019 року та 26 вересня 2019 року.

Зазначив, що його сума боргу перевищує 23 мільйона гривень. Виконавча служба не мала права на відкриття виконавчого провадження. Відкриття виконавчого провадження відбулось із порушенням юридичної визначеності.

У відповідях начальника відділу № 11360 від 27 серпня 2019 року, № 12253 від 13 вересня 2019 року зазначено, що виконавчі провадження завершені, документи знищено. Знищені документи щодо оцінки нерухомого майна, копії актів опису майна, матеріали виконавчих проваджень не описані, не пронумеровані, не прошиті, що надає можливість підробки, зміні, підміні матеріалів виконавчого провадження.

З відомостей Державного підприємства «Сетам» про обтяження майна, реєстраційний номер лота 368080 вбачається, що не знищені документи арешт нерухомого майна № № 6471336,6471026, 8757939, 11232530 та постанови, які стали підставами для цих арештів та документи щодо оцінки майна боржника, до яких він не має доступу.

Просив поновити строки у зв`язку з оскарженням ухвал від 13 листопада 2019 року, 05 грудня 2019 року та 17 лютого 2020 року у справі № 642/8577/13;

зобов`язати начальника Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного і територіального управління юстиції у Запорізькій області Соболеву Н.І. надати до суду належним чином завірену копію виконавчого провадження по ЗВП № 46612351 та усі матеріали з виконання рішення у справі № 642/8577/13-ц для того, щоб суд упевнився, що ці матеріали виконавчого провадження не мають опису, не прошиті, не пронумеровані, неповні, що надає змогу будь-якого спотворення цих документів (підтверджується розглядом скарги у Дзержинському районному суді м. Харкова суддя Рибальченко Л.М. у справі № 2-644/10), що порушує право, свободу боржника ОСОБА_1 на повагу до гідності, право, свободу доступу до матеріалів виконавчого провадження (стаття 28, 32 Конституції України), та ці матеріали виконавчого провадження підтвердять факт направлення документів на адресу боржника ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 , тобто створення умов для порушення заборони постанови 04 жовтня 2018 року та надання доступу до документів боржника ОСОБА_1 особам, не передбаченим законодавством України, та підтвердять інші обставини, викладені у цій скарзі;

поновити порушені начальником Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Соболевою Н.І., права свободи боржника ОСОБА_1 :

направлення пошти виконавчою службою на адресу: АДРЕСА_3 ) порушує права, свободи боржника ОСОБА_1 , а саме таємницю листування, не втручання в особисте життя, надає доступ не учасникам виконавчого провадження до матеріалів боржника ОСОБА_1 що порушує статті 3, 22, 24, 28, 31, 32, 64 Конституції України;

невизначеність з реєстрацією боржника ОСОБА_1 порушує право, свободу на участь у виборах, право, свободу на медичну допомогу та медичне страхування статті 3, 24, 38, 49 ,64, 70, 71 Конституції України;

матеріали виконавчого провадження приховуються виконавчою службою від боржника ОСОБА_1 , не описані, не пронумеровані, не прошиті, що надає можливість підробки, зміни, підміни та порушує право, свободу боржника ОСОБА_1 (статті 3, 24, 28, 32, 64 Конституції України);

заяви, клопотання, відводи не розглядаються виконавчою службою у строки, що порушує право, свободу боржника ОСОБА_1 (статті 3, 24, 40, 64 Конституції України);

поновити право на житло боржника ОСОБА_1 , так як рішенням суду не передбачений продаж майна за адресою: АДРЕСА_4 ) та вбачається приховування, розтрата зберігачем, виконавчою службою майна боржника ОСОБА_1 Держава Україна зобов`язалася, щоб у боржника ОСОБА_1 було житло та не було загрози для життя (СОVІD-19); з дії виконавчої служби з 27 серпня 2019 року вбачається, що боржник ОСОБА_1 не має житла, не має права на охорону здоров`я, виборчого права за невизначеності з реєстрацією; дії виконавчої служби направлені не надання житла, визначення реєстрації, захисту від COVID-19, а направлені на позбавлення життя боржника ОСОБА_1 під час COVID-19, щоб приховати розтрату, що є порушенням прав, свобод боржника ОСОБА_1 (статті 3, 27, 28, 47 Конституції України);

надати ОСОБА_1 акт продажу нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 );

продаж нерухомого майна АДРЕСА_3 ) без зняття з реєстрації є проявом нелюдського відношення до боржника ОСОБА_1 та порушує право, свободу на повагу до гідності (стаття 28 Конституції України);

дослідити, які листи були направлені виконавчою службою на адресу: м. Оріхів, вулиця Первомайська № 100 з 04 жовтня 2018 року; поновити право, свободу, надавши ці листи боржнику ОСОБА_1 .

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2020 року дві скарги ОСОБА_1 об`єднано в одне провадження.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 04 лютого 2021 року поновлено ОСОБА_1 строк на звернення до суду зі скаргами, відмовлено в задоволенні скарг ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду скасувати та задовольнити вимоги його скарг, уточнити під час розгляду апеляційної скарги у Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, скільки аркушів знаходиться в матеріалах зведеного виконавчого провадження № 46612351 та скільки аркушів матеріалів зведеного виконавчого провадження ЗВП № 46612351 надано (125-136 аркушів за інформацією суду першої інстанції) судді Ленінського районного суду м. Харкова Проценко Л.Г.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, зокрема, відзив виконавчої служби подано з пропуском строку на його подачу, тому його не можна брати до уваги та не надано йому право подати відповідь на нього. Публічне акціонерне товариство «Марфін Банк» надав свої заперечення, але йому їх не надано, тому вони також не можуть братись судом до уваги, а також не надані докази щодо повноважень представника. Посилався на те, що виконавчою службою не вручений акт продажу нерухомого майна, тобто не надається доступ до достовірних документів. Вважав, що порушується його право на таємницю листування, на житло та охорону здоров`я.

Відзивів на апеляційну скаргу від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з`явившихся учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що права ОСОБА_1 , за захистом яких він звернувся до суду, не порушені.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на примусовому виконанні в Оріхівському районному відділі державної виконавчої служби Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебували наступні виконавчі листи по зведеному виконавчому провадженні № 46612351:

- виконавчий лист № 2-296/11, виданий 25 жовтня 2011 року Дзержинським районним судом м. Харкова, за яким стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «КМК ОЙЛ ПЛЮС», Товариства з обмеженою відповідальністю «КМК ОЙЛ» заборгованість за договором про овердрафт на обслуговування № 25/08-К/П від 25 липня 2008 року у сумі 1 295 008,87 грн, в тому числі, суму непогашеного овердрафтного кредиту - 639 961,03 грн, заборгованість за несплаченими процентами - 304 052,27 грн, несплаченої комісії за жовтень 2008 року - 729,12 грн, штраф 10% від суми простроченої заборгованості - 63 996,10 грн, пеню за несвоєчасне погашення кредиту 249 538,41 грн, пеню за несвоєчасне погашення процентів - 35 279,49 грн, пеню за несвоєчасне погашення щомісячної комісії - 285,86 грн. (реєстраційний номер в АСВП № 46358425) (а.с.37зворот-38);

- виконавчий лист № 2-296/11, виданий 25 жовтня 2011 року Дзержинським районним судом м. Харкова, за яким стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «КМК ОЙЛ ПЛЮС» на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» понесені у справі судові витрати у сумі 1700,00 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу - 30,00 грн, по 432,50 грн (реєстраційний номер в АСВП № 46358682) (а.с.33,36зворот-37);

- виконавчий лист № 642/7578/13-ц (2/642/120/14), виданий 20 червня 2014 року Ленінським районним судом м. Харкова, за яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» суму заборгованості за кредитним договором № 00044/КН від 12 червня 2008 року в сумі 906 339,24 грн; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» суму заборгованості за кредитним договором № 00044/КН від 12 червня 2008 року - 906 339,24 грн; стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» судовий збір у сумі по 1720,50 грн (реєстраційний номер в АСВП № 52241151) (а.с.32);

- виконавчий лист № 642/8577/13-ц (2/642/28/14), виданий 07 липня 2014 року Ленінським районним судом м. Харкова, за яким стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 00036/КН від 06 березня 2008 року у сумі 846 544,84 грн, в тому числі 838 745,69 грн заборгованість за кредитом та процентам; 7799,15 грн заборгованість по пені та штрафу; стягнуто з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь позивача судовий збір в розмірі 3441,00 грн по 1720,50 грн з кожного (реєстраційний номер в АСВП № 52241269) (а.с.26).

Постановою державного виконавця Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 04 жовтня 2018 року описано та накладено арешт на житловий будинок боржника ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.42-43).

09 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області з заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, з яким ознайомився 12 жовтня 2018 року, про що написав відповідну розписку. При цьому, ОСОБА_1 адресу вказує як АДРЕСА_5 (а.с.44).

В подальшому, Оріхівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області на всі клопотання, звернення та скарги ОСОБА_1 надавав відповіді за вказаною ним адресою - АДРЕСА_6 (а.с.45, 46, 61зворот, 63, 65, 66, 69, 122, 123, 124).

21 червня 2019 року ОСОБА_1 звертався до Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області з клопотанням, в якому вказував на відсутність нумерації в матеріалах виконавчого провадження, на яке було надано відповідь від 04 липня 2019 року № 8638 з роз`ясненнями положень Правил ведення діловодства архіву в органах ДВС та приватними виконавцями (а.с.61 зворот, 62).

Постановою державного виконавця Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у зведеному виконавчому провадженні № 46612351 від 27 травня 2019 року призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання ОСОБА_3 , якому необхідно надати, яка початкова вартість описаного майна боржника: житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.53-54).

05 червня 2019 року суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 складено звіт № 26/19 визначення вартості нерухомого майна та становить 43 360,97 грн, що еквівалентно 1594,00 доларів США (а.с.54зворот-55).

06 червня 2019 року за № 7013, зокрема, на адресу ОСОБА_1 , що вказана у виконавчих листах, державною виконавчою службою повідомлено про вищезазначений звіт (а.с.56).

Зі зведеним виконавчим провадженням № 4661251 ОСОБА_1 ознайомлений 18 червня 2019 року (а.с.57 зворот).

25 червня 2019 року Оріхівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області складено довідку про відсутність надходження повідомлення про оскарження оцінки, довідку про черговість звернення стягнення на майно боржника та відсутність у боржника майна попередньої черги (а.с.58-59).

25 червня 2019 року Оріхівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області до ЗФ ДП «СЕТАМ» подано заявку на реалізацію арештованого майна боржника ОСОБА_1 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.59 зворот-60).

Державним підприємством «СЕТАМ» внесено інформацію до СЕТАМ, вказано дату торгів -16 липня 2019 року та листом від 26 червня 2019 року за № 1074/26-12-19 повідомлено начальника Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (а.с.61).

16 липня 2019 року, 06 серпня 2019 року електронні торги не відбулись на підставі відсутності допущених учасників торгів, про що сформовано відповідні протоколи № 419492, 423853 та (а.с.64, 66).

Листом від 09 серпня 2019 року за № 1385/26-12-19 Державне підприємство «Сетам» повідомив начальника Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про внесення інформації щодо уцінки арештованого майна, дата проведення торгів 27 серпня 2019 року (а.с.67).

27 серпня 2019 року відбулись електронні торги та цього ж дня Державне підприємство «Сетам» складено протокол № 428218 проведення електронних торгів, переможцем торгів є учасник № 2 з ціною продажу в розмірі 30 352,68 грн (а.с.72зворот-73).

06 листопада 2019 року державним виконавцем складено акт про проведені електронні торги, копію якого надіслано ОСОБА_1 на адресу: 70502, Запорізька область, Оріхівський район, м. Оріхів, до запитання ОСОБА_1 (а.с.79-80).

Постановою Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 29 листопада 2019 року ВП № 52241269 виконавчий лист № 642/8577/13 повернуто стягувачу у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє інше майно, яке належить боржникові та на яке можна звернути стягнення згідно чинного законодавства (а.с.109-110).

За результатами пошуку виконавчих проваджень в АСВП станом на 24 грудня 2020 року виконавчі провадження, де є боржником ОСОБА_1 завершені (а.с.111).

17 липня 2019 року ОСОБА_1 звертався до Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області з клопотанням, в якому зазначив, що його адреса: АДРЕСА_1 буде припинена у зв`язку з продажем майна, а також буде припинена адреса: АДРЕСА_6 , у зв`язку з цим просив виконавчу службу вказати його нову адресу, так як він стає фактично бездомним (а.с.125).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконання судового рішення здійснює суд.

За змістом статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року у справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

У справі «Півень проти України» ЄСПЛ констатував порушення статті 6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може бути виправдано недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання. У цій справі Європейський суд дійшов висновку про відсутність у законодавстві України нормативної бази щодо завдань, покладених на органи виконавчої влади, і констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

Частиною 1 статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За змістом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 5 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Частиною 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Системний аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що законодавством України передбачено надіслання копій постанов державного виконавця та інших документів виконавчого провадження боржнику саме за адресою, зазначеною у виконавчому листі.

Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеного у постанові від 06 квітня 2020 року у справі № 161/11434/17 (провадження № 61-597св19).

Відповідно до статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Вимогами статей 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи на примусовому виконанні у Оріхівському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області перебувало зведене виконавче провадження № 46612351: за виконавчими листами № 2-296/11, виданими 25 жовтня 2011 року Дзержинським районним судом м. Харкова, № 642/7578/13-ц (2/642/120/14), 20 червня 2014 року Ленінським районним судом м. Харкова, № 642/8577/13-ц (2/642/28/14), 07 липня 2014 року Ленінським районним судом м. Харкова.

З вказаних виконавчих листів вбачається, що адресу ОСОБА_1 в них вказано як: АДРЕСА_1 , та саме на цю адресу державним виконавцем направлялися документи по зведеному виконавчому провадженню № 46612351.

Відповіді на заяви, клопотання ОСОБА_1 надсилалися на адресу, яку вказував ОСОБА_1 в своїх заявах та клопотаннях.

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 звертався до виконавчої служби із клопотанням про зміну свого місця проживання чи перебування або місцезнаходження.

Виходячи з викладеного, посилання ОСОБА_1 на направлення пошти виконавчою службою на адресу: АДРЕСА_3 ), у зв`язку з чим порушуються його права на таємницю листування, не втручання в особисте життя, що надає доступ не учасникам виконавчого провадження до матеріалів боржника ОСОБА_1 є необґрунтованими з підстав, зазначених вище.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема , накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема, на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей (пункт 7 частина 3 стаття 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частинами 1, 2, 5 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі, на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Згідно з частинами 1-4 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Разом із житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику.

У разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

Матеріали справи свідчать про те, що згідно проведеної перевірки майнового стану боржника ОСОБА_1 за зведеним виконавчим провадженням № 46612351 про стягнення з нього на користь стягувачів боргу на загальну суму 30 534 959,95 грн встановлено, що за боржником зареєстровано нерухоме майно, а саме житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . За боржником ОСОБА_1 не мається відкритих рахунків, транспортних засобів та техніки не зареєстровано, платником податків та на обліку в органах ДПС не перебуває, працюючим та пенсіонером не значиться, про що виконавчою службою складено відповідну довідку від 25 червня 2019 року № 7626.

Постановою державного виконавця Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 04 жовтня 2018 року описано та накладено арешт на житловий будинок боржника ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому виконавчою службою до Державного підприємства «Сетам» 25 червня 2019 року направлено заяву на реалізацію арештованого майна, а 27 серпня 2019 року складено протокол № 428218 з проведення електронних торгів.

Таким чином, у діях державного виконавця відсутні порушення норм Закону України «Про виконавче провадження», права ОСОБА_1 , як боржника у зведеному виконавчому провадженні, не порушені.

Посилання ОСОБА_1 на те, що необхідно поновити його права на житло, наявний обов`язок органу державної виконавчої служби надати йому нове житло або нову адресу для листування, колегія суддів відхиляє, оскільки заявник не оскаржує окремі конкретні процесуальні дії державного виконавця, пов`язані зі зверненням стягнення на нерухоме майно, та не зазначає, які норми Закону України «Про виконавче провадження» були порушені виконавцем або не виконані і не відповідають нормам чинного законодавства.

Погоджується колегія суддів і з висновком суду щодо необґрунтованості вимог ОСОБА_1 про не розгляд виконавчою службою його заяв, клопотань, відводів у визначені законом строки, оскільки спростовуються матеріалами справи. Зокрема, йому були надані матеріали виконавчого провадження для ознайомлення, а також надавалися відповіді на всі його звернення, у тому числі, й з приводу прошивки та нумерації аркушів матеріалів виконавчого провадження. ОСОБА_1 не наведено конкретних випадків, коли та з яких причин органом виконавчої служби йому відмовлено в ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження. Також, ОСОБА_1 у скарзі не наведено, які конкретні заяви, клопотання та відводи не були розглянуті виконавчою службою, та в яку конкретну дату такі заяви, клопотання і відводи він подавав. Всі відповіді направлялися ОСОБА_1 на адресу, яку вказував ОСОБА_1 в своїх заявах та клопотаннях.

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необґрунтованості вимог ОСОБА_1 щодо непрошитих та непронумерованих матеріалів виконавчого провадження, виходячи з наступного. Пунктом 7 Розділу ІІІ Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями від 07 червня 2017 року передбачено, що матеріали виконавчого провадження, за яким відповідно до статей 37-39 Закону винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу або закінчення виконавчого провадження (далі - завершене виконавче провадження) формуються державним або приватним виконавцем у хронологічному порядку за документом про відкриття виконавчого провадження відповідно до дати надходження (створення) документів виконавчого провадження. Копія виконавчого документа (паперова копія виконавчого документа, виданого у формі електронного документа) долучається до матеріалів виконавчого провадження в останню чергу. Документи, що долучаються до матеріалів виконавчого провадження, мають бути тільки в одному примірнику. У завершеному виконавчому провадженні аркуші нумеруються. Документи виконавчого провадження, що містять понад 35 аркушів, підшиваються на чотири проколи спеціальними суровими нитками або дратвою. Доказів того, що зведене виконавче провадження сформовано в порушення вимог Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, матеріали справи не містять.

В суді апеляційної інстанції представниця Публічного акціонерного товариства "МТБ Банк" (Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк») пояснила, що ОСОБА_1 є боржником банку. В рахунок погашення заборгованості з торгів реалізовано арештоване майно, власником якого був ОСОБА_1 . Під час реалізації арештованого майна порушень ані з боку виконавця, ані з боку Державного підприємства «Сетам» не було, і ОСОБА_1 будь яких скарг, позовів щодо цього не заявлялось. Наразі ОСОБА_1 бажає, щоб виконавча служба надала йому житло замість реалізованого, що не входить до її компетенції.

Аналізуючи наведені норми права та обставини справи, судова колегія зазначає про відсутність у діях державного виконавця порушення вимог чинного на час вчинення виконавчих дії законодавства, про що правильно вказав суд першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів.

Докази та обставини, на які посилається ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції і при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, питання щодо перерозподілу судових витрат не вирішувалось.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.ст.381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення

Ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 04 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 27 травня 2021 року.