Справа № 366/3137/20
Провадження № 2/366/220/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2021 Іванківськкий районний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Слободян Н.П.,

з участю секретаря судових засідань Мартовицької Н.Є.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Іванків цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Іванківської селищної ради, управління земельних ресурсів у Іванківському районі Київської області, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

Короткий зміст позовних вимог

Позивач звернулася із позовом в суд до Горностайпільської сільської ради Іванківського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно: земельну ділянку площею 2,0639 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Горностайпільської сільської ради Іванківського району Київської області та належала ОСОБА_2 на підставі розпорядження Іванківської РДА Київської області від 02.12.2003 № 567. Збільшивши позовні вимоги, просила, крім того, встановити юридичні факти, а саме: встановити, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була її матір`ю, а також, що правовстановлюючий документ (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0257492) належав саме її матері ОСОБА_2 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її матір, ОСОБА_2 , яка на день смерті проживала в с. Губин Іванківського району Київської області.

Спадщину позивач прийняла шляхом зберігання спадкового майна з серпня 2003 року, тобто вступила в управління спадковим майном.

Однак, нотаріусом 24.09.2008 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, оскільки державний акт виданий після смерті спадкодавця.

Позивач стверджує, що її матір працювала у колгоспі і отримала сертифікат на право на земельну частку (пай), звернулась до землевпорядної організації, яка виготовила державний акт на земельну ділянку із визначенням її на місцевості. Проте, державний акт на право власності на земельну ділянку був виготовлений тільки після її смерті.

Крім того, саме під час звернення позивачки до нотаріуса з`ясувалось, що у свідоцтві про смерть прізвище, ім`я та по-батькові матір позивачки зазначено як « ОСОБА_2», у свідоцтві про народження позивачки як « ОСОБА_2» (російською мовою), у державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 789821 та сертифікаті на право земельну частку (пай) « ОСОБА_2», у записі про її народження у метричній книзі ««ОСОБА_2».

Рух справи

18.12.2020 до суду надійшла позовна заява.

31.12.2020 у справі відкрите провадження. Підготовче судове засідання призначене на 04.02.2021.

04.02.2021 Горностайпільську сільську раду Іванківського району Київської області ухвалою суду замінено на її правонаступника, Іванківську селищну раду, а підготовче судове засідання відкладено на 03.03.2021 у зв`язку з неявкою сторін, з тієї ж причини на 15.03.2021, хоч позивач і написала заяву про розгляд справи без її участі.

15.03.2021 позивач подала заяву про збільшення позовних вимог (в частині встановлення юридичних фактів). Підготовче судове засідання відкладене на 02.04.2021, яке було відкладено на 14.05.2021 для надання можливості позивачу надати документи, які вона мала отримати з архівів.

Позиції сторін

У підготовче судове засідання позивач не з`явилася. Про день і час слухання справи повідомлена вчасно, належним чином. Подала заяву, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути без її участі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився. Про день і час слухання справи повідомлено вчасно, належним чином. Подали до канцелярії суду заяву, що позов визнають, просять справу розглянути без участі представника селищної ради.

Керуючись ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим провести судове засідання без участі сторін на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 4 ст. 248 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Фактичні обставини, встановлені судом та застосовані норми права

Судом достовірно встановлено, що

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 87 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Після її смерті позивач, як її донька-спадкоємиця, прийняла спадщину, шляхом зберігання спадкового майна з червня 2003 року, тобто вступила в управління спадковим майном, що підтверджується довідкою Горностайпільської сільської ради № 859 від 10.12.2020. В Іванківській районній державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа № 125/2021.

Проте, нотаріусом постановою від 14.05.2021 № 364/02-31 у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку з кадастровим номером :01:012:007, розміром 2,0639 га, яка належала спадкодавиці на момент смерті, позивачу відмовлено у зв`язку з тим, що не доведені родинні відносини із спадкодавицею, а державний акт, разом із розпорядженням Іванківської РДА, видані після смерті спадкодавиці.

Відтак, позивачці необхідне встановлення юридичних фактів, а саме, що ОСОБА_2 була її матір`ю, а виданий на ім`я ОСОБА_2 сертифікат на право на земельну ділянку (пай) належав саме ОСОБА_2 . Встановлення цих фактів необхідне заявнику для оформлення спадкових прав.

Судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про народження позивачки серії НОМЕР_2 , складеного російською мовою, батьками позивачки були « ОСОБА_3 » та « ОСОБА_2 ».

З архівної довідки № 02-1776 від 26.04.2021 вбачається, що в метричній книзі Миколаївської церкви с. Горностайпіль (с. Губин - приписне) Радомишльського району Київської губернії за 1915 рік виявлено запис про народження ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , а її батьками були селянин ОСОБА_4 та його дружина ОСОБА_5 .

З архівної довідки № 02-1775 від 26.04.2021 вбачається, що в метричній книзі Миколаївської церкви с. Горностайпіль (с. Губин - приписне) Радомишльського району Київської губернії за 1911 рік виявлено запис про народження ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , а його батьками були селянин ОСОБА_7 та його дружина ОСОБА_8 .

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення вимог про встановлення фактів, що мають юридичне значення: помилка у написанні як прізвища, так і по-батькові матері позивачки, могла статися через неуважність посадових осіб, які складали відповідні документи та не звіряли їх з паспортними даними особи. Так, у прізвищі позивачки сталася заміна (чергування) букв «а» та «о» у ненаголошеному складі, тобто прізвище було записане «на слух», а в «по-батькові» сплутані імена ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , які могли здаватися ідентичними і були записані посадовими особами на власний розсуд.

Встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали здійснюється в судовому порядку (пункт 6 частини першої статті 315 ЦПК України, пункт 12 постанови пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»).

У цих справах суд встановлює належність особі правовстановлюючих документів, а не тотожність прізвища, імені, по батькові, неоднаково названих в різних документах, не присвоєння чи залишення одного з них.

З виписки з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), яка видана відділом в Іванківському районі ГУ Держгеокадастру у Київській області 03.03.2021 № 29/131-21, за ОСОБА_2 під № 32 20.01.1998 зареєстровано сертифікат серії КВ № 0257492, на підставі рішення Іванківської РДА № 170 від 17.04.1997, щодо належності їй земельної частки (паю) КСП «Горностайпільське» розміром 2,25 га, вартістю 33809,82 грн.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи те, що спадкодавець ОСОБА_2 набула майнове право на земельну частку (пай), то, відповідно, і спадкоємець, позивач у справі, набула відповідне майнове право в порядку спадкування на земельну частку (пай).

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування», зокрема, пункту 11, «При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акту про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю».

Відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Згідно зі ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку сертифікату на право на земельну частку (пай); реєстрація права власності на земельну ділянку.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Як вбачається з матеріалів справи і зазначено вище, згідно з рішенням Іванківської районної державної адміністрації від 17.04.1997 року № 170, матері позивачки належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Горностайпільське», розміром 2,25 га. Тобто, рішення, за яким ОСОБА_2 стала власником майнових прав, прийнято за її життя.

Факт видачі сертифіката на ім`я ОСОБА_2 свідчить, що останню було включено до переліку осіб, які мають право на земельну частку (пай), що є обов`язковим додатком до акту. Державний акт про право власності на земельну ділянку, як і відповідне розпорядження РДА, було прийняте після смерті ОСОБА_2 , і це позбавляє позивача, як спадкоємця, оформити свої спадкові права.

Відповідно до ст. 41 Конституції України «кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю».

Враховуючи викладене вище, позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 77-81, 83, 89, 95, 141, 263-265, 273, 315, 319, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факти, що мають юридичне значення, а саме, що:

ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

правовстановлюючий документ, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0257492, виданий на ім`я ОСОБА_2 , належав ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно: на право на земельну частку (пай), розміром 2,25 га, що належало ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0257492, зареєстрованого у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 20.01.1997 за № 32, на підставі рішення Іванківської РДА № 170 від 17.04.1997.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Іванківський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення (14.05.2021).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Н.П. Слободян