ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/87/21
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Купельського А.В., Ярмолюка О.І.,

секретаря: Шевчук Ю.Г.,

учасники справи: представник апелянта ОСОБА_1 ,

представник позивача Клюцук В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 вересня 2020 року (суддя Приступа Д.І.) за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в :
У квітні 2020 року ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі АТ КБ «ПРИВАТБАНК») про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначав, що відповідно до анкети-заяви приєднання до умов договору, укладеного між ОСОБА_2 та АТ КБ «ПРИВАТБАНК», позивачу було надано у користування банківську карту «Універсальна» № НОМЕР_1 . Позивач користувався кредитним лімітом, який встановлювався банком.

Відповідно до Наказу № 403 від 15.06.2017 року Міністра оборони України позивача, як офіцера запасу ЗСУ було призвано на військову службу із 20.06.2017 року.

Після першочергової підготовки у Національній академії сухопутних військ імені Петра Сагайдачного позивач був направлений для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 , місце дислокації військової частини - м. Київ. Вищезазначена військова частина НОМЕР_2 була задіяна для виконань завдань АТО/ООС.

Позивач неодноразово звертався до відповідача з заявами щодо припинення стягнення з нього відсотків за користування кредитом та пені починаючи з 20.06.2017 року на підставі п.15 статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», вказуючи, що він є військовослужбовцем, проте, відповідачем, не зважаючи на це, стягувались відсотки, штрафи, пеня за користування кредитом.

За період від початку призову позивача на військову службу, починаючи із 20.06.2017 року по дату подання позову АТ КБ «Приватбанк» списало із рахунку карти «Універсальна» № НОМЕР_1 , яка перебуває у користуванні позивача грошові кошти в якості відсотків за користування кредитом, пені, штрафи в розмірі 15 345,17 грн.

Крім того, позивач зазначав, що такими діями банк причинив йому моральну шкоду, розмір якої оцінено позивачем у 20 000 грн.

Посилаючись на зазначене, ОСОБА_2 просив суд визнати дії АТ КБ «ПРИВАТБАНК» щодо нарахування відсотків та штрафних санкцій, в період з 20.06.2017 року по теперішній час за картою «Універсальна» № НОМЕР_1 неправомірними; зобов`язати АТ КБ «ПРИВАТБАНК» здійснити зарахування на карту «Універсальна» № НОМЕР_1 грошових коштів в розмірі 15345,17 грн., які було незаконно списано із карткового рахунку як штрафи, пеня, відсотки; стягнути з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 20000 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 6000 грн. та 840,80 грн. сплаченого судового збору.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 вересня 2020 року позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії АТ КБ «ПРИВАТБАНК» щодо нарахування ОСОБА_2 відсотків та штрафних санкцій в період з 20 червня 2017 року по 17 вересня 2020 року за картою «Універсальна» № НОМЕР_1 , яка перебуває у користуванні ОСОБА_2 . Зобов`язано АТ КБ «ПРИВАТБАНК» здійснити зарахування на карту «Універсальна» № НОМЕР_1 , яка перебуває у користуванні ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 15 345,17 грн. Стягнуто з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_2 6000 грн. витрат на правничу допомогу та 840,80 грн. судового збору. В решті в позові відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач починаючи з 20 червня 2017 року по день ухвалення рішення судом, як військовослужбовець користується пільгами передбаченими пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а тому дії банку щодо списання з його карткового рахунку відсотків за користування кредитом та пені є неправомірними. Списані безпідставно кошти в розмірі 15345,17 грн. за зазначений період підлягають поверненню на картковий рахунок позивача. Щодо відшкодування моральної шкоди суд дійшов висновку про відмову у задоволенні таких позовних вимог за недоведеністю. При вирішенні питання щодо витрат на правову допомогу суд виходив з того, що витрати на правову допомогу позивачем підтверджено належними та допустимими доказами тому підлягають стягненню в повному обсязі, а саме в розмірі 6000 грн. з відповідача.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПРИВАТБАНК», посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду в частині задоволених позовних вимог скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 і в цій частині.

В обґрунтування скарги зазначено, що позивачем не доведено розмір витрат на правничу допомогу, оскільки довідка адвоката Клюцук В.П. про отримання від клієнта коштів на виконання договору не є належним доказом оплати зазначених витрат. На думку апелянта, позивачем невірно обрано спосіб захисту порушеного права, так як суд зобов`язав банк здійснити зарахування коштів на рахунок позивача, які ним не були внесені, а є відсотками та пенею, які були нараховані за час проходження військової служби. Вказує, що до вказаних позовних вимог не підлягають застосуванню пільги щодо нарахування відсотків та штрафних санкцій передбачених п.15. ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки позивача як військовозобов`язаного було призвано не у зв`язку з мобілізацією, а на підставі ст.11 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Матеріали справи не містять жодних доказів, що позивач перебував на військовій службі.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу АТ КБ «ПРИВАТБАНК» залишити без задоволення, оскільки вважає її необґрунтованою, доводи апелянта зводяться до перекручування фактів. Вважає, що матеріали справи містять достатні докази на спростування доводів апелянта, а тому рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог є законним та обґрунтованим.

В судовому засіданні представник банку Москалюк С.А. підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив її відхилити.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у відшкодуванні моральної шкоди в розмірі 20000 грн. сторонами не оскаржується, тому апеляційний судом в цій частині не переглядається.

Відповідно до вимог п.3, 4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За частиною 4 статті 376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Судом встановлено, що 13 лютого 2014 року сторони уклали договір про надання банківських послуг, за умовами якого АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надав ОСОБА_2 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна» № НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки від 05 березня 2020 року №27/3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 дійсно проходив службу в Збройних силах з 19.06.2017 року по 27.12.2018 року. На даний час перебуває на обліку офіцерів запасу Хмельницького ОМВК. Зарахований до оперативного резерву першої черги в/ч НОМЕР_2 .

Відповідно до витягу з наказу Міністра оборони України № 403 від 15 червня 2017 року молодшого лейтенанта запасу ОСОБА_2 було призвано на військову службу строком на 18 місяців із 19.06.2017 року (а.с.17,22).

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 27.12.2018 року №269 лейтенанта ОСОБА_2 начальника електротехнічної служби, звільнено у запас за підпунктом «А» (у зв`язку із закінченням строку служби) враховуючи вимоги Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», Указу Президента України від 26.11.2018 року №393/2018 «Про введення воєнного стану в Україні» та відповідно до частини третьої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (а.с.18).

Згідно відмітки в військовому квитку серія НОМЕР_3 з 19.06.2017 року по 01.09.2017 року слухач 1 курсу АПК Національної академії сухопутних військ ім.П.Сагайдачного, з 01.09.2017 року по 27.12.2018 року начальник електротехнічної служби військова частина НОМЕР_2 (а.с.20-23).

Із виписки по картковому рахунку № НОМЕР_1 і додатковим рахункам договору від 13.02.2014 року за період 20.06.2017 року - 09.07.2020 року вбачається, що позивач користувався кредитом, починаючи із 20.06.2017 року по дату подання позову АТ КБ «ПРИВАТБАНК» списало із рахунку карти «Універсальна» № НОМЕР_1 , яка перебуває у користуванні позивача грошові кошти в якості відсотків за користування кредитом, пені, штрафи в розмірі 15 345,17 грн.

Законом України від 20 травня 2014 року № 1275-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» внесено зміни до статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яку доповнено пунктом 15 наступного змісту - військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Згідно із Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

В Україні особливий період розпочався 18 березня 2014 року і триває по теперішній час.

Крім того, Національний банк України у своєму листі від 02 вересня 2014 року № 18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. Тобто на вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники.

На підтвердження своїх позовних вимог позивачем надано до суду копії військового квитка, наказу Міністра оборони України № 403 від 15 червня 2017 року про призов на військову службу, наказу командира військової частини НОМЕР_2 №269 від 27.12.2018 року про звільнення у запас, довідки Хмельницького об`єднаного міського військового комісаріату від 05.03.2020 року за №27/3, із яких вбачається що ОСОБА_2 дійсно проходив військову службу в Збройних Силах з 19 червня 2017 року по 27 грудня 2018 року.

За таких обставин, дії АТ КБ «ПРИВАТБАНК» щодо нарахування відсотків та пені за картою «Універсальна» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_2 у період з 20.06.2017 року по 27.12.2018 року є неправомірними, і тому за вказаний період списані кошти з карткового рахунку ОСОБА_2 в розмірі 9561,65 грн. підлягають поверненню на цей же картковий рахунок № НОМЕР_1 карта «Універсальна». Такий спосіб захисту відповідно до частини 2 статті 5 ЦПК України є ефективним та призведе до реального відновлення порушеного права позивача.

Зважаючи на зазначене, рішення суду першої інстанції в частині періоду неправомірних дій та розміру коштів, що підлягають поверненню на картковий рахунок позивача слід змінити, визнати дії АТ КБ «ПРИВАТБАНК» щодо нарахування відсотків та пені за період з 20.06.2017 року по 27.12.2018 рік неправомірними. Зобов`язати АТ КБ «ПРИВАТБАНК» здійснити зарахування на картковий рахунок № НОМЕР_1 карта «Універсальна» списані за період з 20.06.2017 року по 27.12.2018 рік проценти та пеню в розмірі 9561,65 грн.

Щодо розподілу витрат на правничу допомогу та судового збору.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Позивачем на підтвердження витрат на правничу допомогу надано договір про надання правової допомоги від 13.04.2020 року, адвокатом Клюцук В.П., додаток №1 до договору про надання правової допомоги від 13.04.2020 року, акт приймання-передачі грошових коштів згідно додатку №1 до Договору про надання правової допомоги від 13.04.2020 року, акт приймання-передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги від 13.04.2020 року, довідку адвоката Клюцук В.П. про отримання ним коштів сплачених ОСОБА_2 згідно договору про надання правової допомоги від 13.04.2020 в розмірі 6000 грн.

Згідно частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, за частиною 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач звернувся до суду з ціною позову 35345,17 грн., суд першої інстанції задовольнив позов на 15345,17 грн., суд апеляційної інстанції - 9561,65 грн., у зв`язку з чим пропорційно розміру задоволених позовних вимог ОСОБА_2 підлягають відшкодуванню з банку витрати на правову допомогу та судовий збір в розмірі 1850 грн. 43 коп. (6000 грн. правова допомога + 840,80 грн. судовий збір ? 27,5% задоволених позовних вимог).

Оскільки апеляційну скаргу банку теж задоволено частково, то з ОСОБА_2 на користь апелянта пропорційно розміру задоволеної апеляційної скарги підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 781,82 грн. (1261,20 грн. сплачений судовий збір за апеляційну скаргу ? 61,99% задоволено апеляційну скаргу).

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 вересня 2020 року змінити в частині періоду неправомірних дій та розміру коштів що підлягають поверненню та судових витрат.

Визнати дії Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» щодо нарахування відсотків та пені за період з 20.06.2017 року по 27.12.2018 року неправомірними.

Зобов`язати Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» здійснити зарахування на картковий рахунок № НОМЕР_1 карта «Універсальна» списані за період з 20.06.2017 по 27.12.2018 року проценти та пеню в розмірі 9561,65 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 1850,43 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 781,82 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 січня 2021 року.

Судді: Т.О. Янчук

А.В. Купельський

О.І. Ярмолюк