КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/421/18
Провадження № 6/534/15/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2021 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області в складі головуючого судді Куц Т.О., з участю секретаря судового засідання Похилої В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання Приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича про примусове проникнення до помешкання боржника,

в с т а н о в и в:

Приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до помешкання по АДРЕСА_1 , що належать на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження №63696958 з примусового виконання виконавчого листа № 534/421/18 від 15.10.2020 виданого Комсомольським міським судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Украгазбанк» заборгованості у розмірі 111927,32 доларів США та судові витрати у сумі 45062,56 грн. Станом на дату звернення до суду боржником не вчинено будь яких дій спрямованих на виконання рішення суду. Приватним виконавцем були здійснені неодноразові виходи за місцем проживання боржника за вказаною адресою, для здійснення виконавчих дій, проте потрапити до будинку виявилось неможливим,зателефонувавши боржнику за її номером телефону виконавцю було відмовлено в доступі до помешкання, про що було складено акт у присутності понятих. Посилаючись на те, що виконавцю добровільного доступу до помешкання надано не було, а підставою для задоволення подання виконавця про надання дозволу на примусове проникнення до майна боржника має бути не вчинення останнім перешкод, а факт ненадання ним до такого майна, просить постановити ухвалу про примусове проникнення до житла боржника.

У судове засідання приватний виконавець не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Направив до суду заяву про розгляд справу у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного чи приватного виконавця.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л. знаходиться виконавче провадження №63696958 з примусового виконання виконавчого листа № 534/421/18 від 15.10.2020 виданого Комсомольським міським судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Украгазбанк» заборгованості у розмірі 111927,32 доларів США та судові витрати у сумі 45062,56 грн, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 23.11.2020.

В порядку виконання вказаного виконавчого напису, приватним виконавцем було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі продажу.

До подання додано акти приватного виконавця від 23.12.2020, 12.01.2021 які , складені приватним виконавцем за участю понятих, згідно яких приватним виконавцем Скрипником В.Л. було здійснено вихід до будинку АДРЕСА_1 , однак добровільного доступу до приміщення надано не було.

Недоторканність житла є однією з конституційних гарантій громадян. Як зазначено уст. 30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Статтею 311 ЦК України передбачено право на недоторканність житла.

Частинами 1, 2 статті 311 ЦК України зазначено, що житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.

За змістом наведених вище норм національного та міжнародного законодавства, проникнення у житло, як обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.

Стаття 18 Закону України «Про виконавче провадження» містить перелік обов`язків і прав виконавців, зокрема п.4 ч.3 ст. 18 вказаного закону передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Крім того Законом передбачено, що рішення суду про проникнення в житло боржника має бути вмотивоване. Це свідчить про те, що суду мають бути надані переконливі докази, які б свідчили про те, що державний виконавець вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла, проте це не дало результатів.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження»та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування необхідності надання дозволу на примусовий вхід до будинку, приватним виконавцем було зазначено, що ним було проведено ряд виконавчих дій та встановлено, що у боржника відсутнє будь-яке нерухоме майно, в тому числі грошові кошти на яке виконавець міг би звернути стягнення з метою виконання рішення суду.

Так приватним виконавцем 23.11.2020 була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, яка була направлена боржнику рекомендованим поштовим повідомленням, проте вказане повідомлення повернулося до приватного виконавця із позначкою пошти - «в зв`язку із закінченням терміну зберігання».

Відповідно до вимогст. 28 Закону України «Про виконавче провадження»копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятоїстатті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

У матеріалах справи відсутні докази, надсилання боржнику та отримання останньою постанови про відкриття виконавчого провадження. З наданих суду матеріалів виконавчого провадження не вбачається, що боржник знала про вчинення приватним виконавцем дій та заходів, спрямованих на стягнення з неї заборгованості.

Також, до клопотання не додано доказів на підтвердження того, що боржнику направлялись виклики до приватного виконавця.

Крім того, приватним виконавцем не наведено даних на підтвердження того, що в будинку, до якого потрібно здійснити примусове проникнення, знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу приватного виконавця до цього житла чи іншого володіння.

За таких підстав суд вважає, що подання про примусове проникнення до житла боржника є необґрунтованим та не підлягає задоволенню, оскільки примусове проникнення до житла боржника буде порушувати гарантовані Конституцією права щодо недоторканності житла власника, оскільки приватним виконавцем не вжито достатньо заходів для безперешкодного входження до житла боржника та належного виклику боржника, які не потребують примусового проникнення до житла боржника.

На підставі викладеного та керуючись ст.439 ЦПК України, -

постановив :

Відмовити в задоволенні подання Приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича про примусове проникнення до будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що належать на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Копію ухвали направити учасникам справи, а також приватному виконавцю в порядку передбаченому ст. 272 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заявник: Повне найменування заявника: Приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимир Леонідович адреса місцезнаходження: 39600 м. Кременчук вул. Ак. Маслова, 15/4. Суддя Т.О.Куц