ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року

м. Харків

справа № 641/1705/20

провадження № 22 - ц/818/1115/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», Комунальне підприємство «Жилкомсервіс»,

третя особа ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Ващенко Тетяни Денисівни, яка діє в інтересах Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 вересня 2020 року, постановлене у складі судді Фанда О.А.,

УСТАНОВИВ:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (далі КП «ХТМ»), Комунального підприємства «Жилкомсервіс» (далі КП «Жилкомсервіс») про стягнення солідарно з відповідачів на її користь матеріальної шкоди у розмірі 48818,76 грн., моральної шкоди у розмірі 50000 грн., судових витрат, а також витрат на проведення судового дослідження в розмірі 15444 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є наймачем квартири АДРЕСА_1 . Разом з нею за вказаною адресою зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 29 грудня 2018 року внаслідок пориву лежака центрального опалення і витоку теплоносія на технічному поверсі (горищі) будинку АДРЕСА_2 сталося залиття її квартири. Відповідно до висновку експертів розмір майнової шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, складає 48818,76 грн.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 вересня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково. Стягнуто з КП «ХТМ» на користь ОСОБА_1 на відшкодування майнової шкоди 48818,76 грн., моральної шкоди 10000 грн., витрати на проведення експертного дослідження в розмірі 15444 грн., витрати зі сплати судового збору в розмірі 2942 грн., всього 77204,76 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду представник КП «ХТМ» подав апеляційну скаргу, якою просить скасувати рішення суду і ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди з КП «ХТМ» відмовити.

Вимоги апеляційної скарги мотивує тим, що судом неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, внаслідок чого неправильно застосовані норми матеріального права. Вважає, що КП «ХТМ» не є належним відповідачем по справі. Вказує, що внутрішньобудинкові системи житлового фонду, як і все обладнання, мають строк експлуатації. Ефективний строк експлуатації трубопроводів гарячого водопостачання з оцинкованих/чорних газових труб при закритих схемах складають 20/10 років. Трубопроводи внутрішньобудинкових систем у період строку експлуатації піддаються фізичному зношенню і підлягають заміні. Будинок АДРЕСА_2 1926 року забудівлі. З моменту вводу в експлуатацію житлового будинку жодного разу трубопроводи систем централізованого опалення та гарячого водопостачання не були замінені. Рішенням виконкому Харківської міської ради від 20.12.2006 №1186 КП «ХТМ» визначений виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Харкова в обсязі укладеного з КП «Жилкомсервіс» договору. В подальшому житлово-експлуатаційні підприємства були ліквідовані шляхом приєднання до КП «Жилкомсервіс» і їх обов`язки по утриманню будинків і споруд та прибудинкових територій перейшли до КП «Жилкомсервіс» (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, освітлення місць загального користування тощо). Між КП «Жилкомсервіс» та КП «ХТМ» укладений договір №15/1 від 13.02.2012, яким передбачений обов`язок КП «ХТМ» надавати послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій тільки в частині технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем централізованого опалення та гарячого водопостачання та виконання робіт з усунення аварійних ушкоджень у цих системах. Роботи по заміні трубопроводів відносяться в залежності від обсягів до поточного або капітального ремонту. Згідно додатку до договору №15/1 від 13.02.2012 КП «ХТМ» виконує часткову заміну ділянок трубопроводу та запірної арматури у разі необхідності, у випадку аварійних ситуацій, але проведення поточного або капітального ремонту, тобто заміну трубопроводів після спливу строку їх експлуатації договором №15/1 не передбачено. Навпроти, забезпечення проведення ремонтів внутрішньобудинкових систем покладено на балансоутримувача та управителя житлового фонду чинним законодавством та публічним договором, укладеним КП «Жилкомсервіс» з власниками житлових та нежитлових приміщень житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Харкова.

Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2006 року №1186 (зі змінами, внесеними рішенням від 22.02.2007 №188) житловий фонд, в тому числі внутрішньобудинкові системи опалення та гарячого водопостачання, територіальної громади м. Харкова був переданий у господарське відання КП «Жилкомсервис». Господарське відання є речовим правом, тобто різновидом права власності. Тому з моменту передачі житлового фонду в господарське відання КП «Жилкомсервис» останній є не тільки управителем, а також і балансоутримувачем житлового фонду територіальної громади м. Харкова. На момент залиття діяв публічний договір про надання житлово-комунальних послуг між КП «Жилкомсервіс» та споживачами м. Харкова. Витрати на технічне обслуговування внутрішньобудинкових мереж є складовою тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, в зв`язку з чим КП «Жилкомсервіс» стягує ці витрати зі споживачів (мешканців багатоквартирних будинків) та як оплату за виконані роботи з технічного обслуговування та усунення аварійних ушкоджень повинно перераховувати КП «ХТМ» за договором №15/1 від 13.02.2012. Оскільки саме КП «Жилкомсервіс» володіє інформацією щодо року введення в експлуатацію систем теплопостачання, закінчення строку їх ефективної експлуатації, строків проведення поточного або капітального ремонту та зберігає технічну документацію на житлові будинки, до складу якої входять технічні паспорти на багатоквартирні житлові будинки, у яких повинна відображатися інформація про проведені поточні та капітальні ремонти, зазначене підприємство повинно відповідати за дійсним позовом. КП «ХТМ» в рамках договору №15/1 від 13.02.2012 виконало роботи з підготовки житлового будинку АДРЕСА_2 до опалювальних сезонів 2018-2019 p.p., включаючи промивання та гідравлічне випробування систем централізованого опалення та гарячого водопостачання. Під час випробування систем під тиском ніяких дефектів виявлено не було. Однак внаслідок довготривалої експлуатації трубопроводу понад встановлений строк експлуатації, через внутрішню корозію порив трубопроводу відбувся 29.12.2018. І в цьому випадку в рамках договору №15/1 від 13.02.2012 КП «ХТМ» здійснило заміну дефектної ділянки трубопроводу. Посилаючись на викладене, а також правові позиції, викладені в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.01.2019 у справі №922/1153/16, Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №641/9921/15-ц, якими відповідальність за завдання шкоди внаслідок залиття в житлових будинках покладена на КП «Жилкомсервіс», апелянт вважає, що відповідальність за матеріальну та моральну шкоду, завдану позивачу внаслідок залиття його квартири, повинно нести КП «Жилкомсервіс» як управитель та балансоутримувач житлового будинку, де відбулося залиття.

Відзивів на апеляційну скаргу не надходило.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У відповідності до частин 1-5 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права . Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Апеляційна скарга КП «ХТМ» не містить доводів щодо незгоди з розміром стягнутої шкоди, тому рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 вересня 2020 року в цій частині судом апеляційної інстанції не переглядається. Доводи апеляційної скарги КП «ХТМ» стосуються лише того, що воно є неналежним відповідачем у справі, а вказані суми збитків, завдані позивачам, підлягають стягненню з КП «Жилкомсервіс».

Задовольняючи частково позовні вимоги та стягуючи матеріальну та моральну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири, на користь позивача з КП «ХТМ», суд першої інстанції виходив з того, що саме на КП «ХТМ», як на виконавця, покладено обов`язок щодо утримання та технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем центрального опалення та гарячого водопостачання систем в будинках комунальної власності територіальної громади міста Харкова, в тому числі і в спірному будинку по АДРЕСА_2 . Підстав для покладення обов`язку з відшкодування майнової та моральної шкоди на КП «Жилкомсервіс» суд не вбачав.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судовим розглядом встановлено, що позивач є наймачем квартири АДРЕСА_1 . Разом з нею за вказаною адресою зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3

29 грудня 2018 року сталося залиття квартири АДРЕСА_3 внаслідок пориву лежака центрального опалення і витоку теплоносія на технічному поверсі (горищі) указаного будинку.

Відповідно до акту обстеження від 09.01.2019 року, складеного комісією у складі начальника дільниці №25 КП «Жилкомсервіс», інженера дільниці №25 КП «Жилкомсервіс», підписаного останніми, 29.12.2018 в зв`язку з поривом лежака центрального опалення на горищі відбулося затоплення квартири АДРЕСА_1 . Внаслідок впливу вологи відбулося відшарування і руйнування штукатурного шару на стелі кімнат і кухні. На стінах у двох кімнатах відшарувались шпалери. Відбулося замокання електропроводки. Під вплив вологи потрапили речі, меблі, побутова техніка. КП «ХТМ» здійснило роботи з усунення дефекту трубопроводу центрального опалення (а.с. 11).

Згідно висновку експертів Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса за результатами проведення комплексного будівельно-технічного, електротехнічного та товарознавчого експертного дослідження №3273/3274/3275 від 28.10.2019 за заявою адвоката Мозгової О.А. від 12.02.2019, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , внаслідок залиття 29.12.2018 року квартири за адресою: АДРЕСА_4 , встановлені пошкодження опорядження стін та стель, пошкоджена електропроводка та майно. Вартість ремонтно-будівельних робіт, включаючи електромонтажні роботи, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень внаслідок залиття 29.12.2018 року квартири за адресою: АДРЕСА_4 , станом на час складання висновку становить 41573 грн. Розмір спричиненої матеріальної шкоди, завданої власнику квартири та рухомого майна внаслідок залиття 29.12.2018 року квартири за адресою: АДРЕСА_2 , станом на час складання висновку становить 48818,76 грн. (а.с. 42-67).

Згідно квитанцій від 09.04.2019 року адвокатом Мозговою О.А. здійснено оплату експертиз №№3273, 3274, 3275 по 5148 грн. кожної, загальною вартістю 15444 грн. (а.с. 67-а-69).

Правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон).

Відповідно до частин 2, 4 статті 19 Закону учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Згідно зі статті 13 Закону залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Відповідно до статті 1 Закону балансоутримувачем будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Виробник - суб`єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги. Управитель - особа, яка за договором з власником чи балансоутримувачем здійснює управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд (далі - управління будинком) і забезпечує його належну експлуатацію відповідно до закону та умов договору; внутрішньобудинкові системи - мережі, арматура на них, прилади та обладнання, засоби обліку та регулювання споживання.

Рішенням Харківської міської ради від 26 липня 2006 року №69/06 було створено КП «Жилкомсервіс».

Відповідно до пунктів 3.1, 3.2 статуту КП «Жилкомсервіс» метою підприємства є: здійснення функцій утримання на балансі переданих йому за договором з власником житлових будинків, споруд та іншого майна, забезпечення належного рівня житлово-комунального обслуговування населення, створення відповідних умов для проживання, а предметом діяльності - укладення договорів на обслуговування житлово-комунальними послугами споживачів з виконавцями послуг, контроль за якістю послуг і виконанням умов договорів.

Рішенням Харківської міської ради від 20 грудня 2006 року №1186 визначено виконавців житлово-комунальних послуг у житловому фонді комунальної власності територіальної громади міста Харкова: з управління будинком, спорудою або групою будинків КП «Жилкомсервіс», з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій: КП «Харківблагоустрій», КП «Харківські теплові мережі», ДКП «Харківкомуночиствод», КП «ВТП «Вода», КСП «Харківгорліфт» та інші.

Отже вказаним рішенням, прийнятим органом місцевого самоврядування в межах своєї компетенції, визначено статус КП «Жилкомсервіс» як управителя будинків, а КП «ХТМ» - як виконавця послуг з їх утримання.

Відповідно до пунктів 2, 7 статті 21 Закону виконавець зобов`язаний здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень, утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством.

Відповідно до пунктів 5, 6 частини 2 статті 24 Закону балансоутримувач зобов`язаний забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.

Відповідно до пунктів 1, 7, 8 частини 2 статті 25 Закону управитель зобов`язаний: забезпечувати експлуатацію будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд та об`єктів благоустрою, розташованих на прибудинкових територіях, згідно з умовами укладених договорів, стандартами, нормативами, нормами і правилами; здійснювати огляд основних конструктивних елементів, огороджуючих конструкцій будинків і споруд, інженерних мереж, об`єктів благоустрою, розташованих на прибудинкових територіях (зовнішніх та внутрішньобудинкових систем, під`їзних шляхів і тротуарів), і складати відповідні акти; забезпечувати здійснення профілактичних, поточних, капітальних та аварійних ремонтів відповідно до встановлених стандартами, нормативами, нормами і правилами вимог щодо строків та регламентів.

Відповідно до статті 29 Закону договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. У разі якщо балансоутримувач не є виконавцем, він укладає договори на надання житлово-комунальних послуг з іншим виконавцем.

На виконання положень статті 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та умов публічного договору, укладеного зі споживачами, які мешкають в житлових будинках комунальної власності територіальної громади м. Харкова, 13 лютого 2012 року між КП «Жилкомсервіс» (управитель) та КП «Харківські теплові мережі» (виконавець) укладений договір №15/1, відповідно до умов якого управитель доручає, а виконавець приймає на себе обов`язок надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в частині технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем центрального опалення та гарячого водопостачання: мережі, арматура на них, прилади та обладнання, які розміщені в межах будинку та виконання робіт з усунення аварійних ушкоджень на внутрішньобудинкових системах, а управитель зобов`язується прийняти та оплатити виконавцю надані послуги.

Пунктами 2.3.2, 2.3.5 вказаного договору сторони передбачили, що виконавець зобов`язаний здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень, утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені цим договором.

Згідно з пунктом 5.4 договору № 15/1 виконавець несе відповідальність, перед споживачами, які мешкають або розташовані в житлових будинках комунальної власності територіальної громади м. Харкова, за ненадання або неналежне надання виконавцем послуг, внаслідок яких було заподіяно шкоду життю, здоров`ю, майну споживача або третіх осіб, майну управителя, майну територіальної громади, яке передано на обслуговування управителю, або навколишньому природному середовищу згідно діючого законодавства.

За правилами статей 1166, 1167 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) майнова та моральна шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 (з наступними змінами) «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Як вбачається з матеріалів справи, актом обстеження від 09.01.2019 року встановлено, що залиття квартири позивача сталося з причини пориву лежака центрального опалення на горищі будинку (а.с. 11).

Саме КП «ХТМ» є теплопостачальною організацією, яка зобов`язана забезпечувати надійне постачання теплової енергії відповідно до умов договорів та стандартів.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Матеріали справи не містять доказів того, що залиття квартири позивача сталося саме з вини КП «Жилкомсервіс», як управителя будинку.

При цьому, договором від 13.02.2012 року, укладеного між КП «Жилкомсервіс» (Управитель) та КП «Харківські теплові мережі» (Виконавець), відповідальність за належний технічний стан внутрішньобудинкових систем покладено саме на КП «Харківські теплові мережі».

Висновок суду першої інстанції про наявність підстав для покладення відповідальності за завдану позивачці залиттям квартири матеріальну шкоду саме на КП «ХТМ» і стягнення саме з нього завданих позивачу збитків, - відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Посилання апелянта на те, що на КП «ХТМ» не покладено обов`язку щодо проведення поточного ремонту внутрішньобудинкових мереж системи централізованого теплопостачання, - спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, оскільки рішеннями органу місцевого самоврядування та умовами укладеного між КП «Жилкомсервіс», як управителем будинків, з КП «ХТМ», як виконавцем послуг з утримання будинків, обов`язок щодо здійснення контролю за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень, утримання в належному технічному стані, здійснення технічного обслуговування та ремонту внутрішньобудинкових мереж та вжиття заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій покладено саме на КП «ХТМ».

Законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимог статті 1166 ЦК України покладено на відповідача.

Доводи апеляційної скарги не містять нових засобів доказування, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Суд першої інстанції повно та об`єктивно встановив фактичні обставини справи і дав їм належну правову оцінку, дослідив надані сторонами докази, на підставі яких дійшов вірного висновку про наявність підстав для покладення відповідальності за завдану позивачці залиттям квартири матеріальну шкоду саме на КП «ХТМ».

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб та юридичних осіб у спосіб, визначений законами України, але в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 вересня 2020 року в частині розміру стягнутої шкоди сторонами не оскаржується та судом апеляційної інстанції не переглядається.

З огляду на те, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Так як апеляційна скарга залишається без задоволення, то судові витрати, у відповідності до вимог ст.ст. 141, 382 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», між сторонами не розподіляються.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Ващенко Тетяни Денисівни, яка діє в інтересах Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», залишити без задоволення.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 18 січня 2021 року.

Головуючий О.Ю.Тичкова

Судді С.С.Кругова

Н.П.Пилипчук