УХВАЛА

24 травня 2021 року

м. Київ

справа № 205/8233/17

провадження № 61-7401ск21

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 квітня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 грудня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_3 , третя особа орган опіки та піклування Новокодацька районна у місті Дніпрі рада про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ :

30 квітня 2021 року ОСОБА_1 з пропуском строку на касаційне оскарження засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на вказані судові рішення та просить поновити строк посилаючись на те, що ухвалою Верховного Суду від 24 березня 2021 року її касаційну скаргу повернуто, після чого ОСОБА_1 , реалізуючи своє право, подає вдруге касаційну скаргу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказана касаційна скарга передана судді-доповідачеві Антоненко Н. О. 11 травня 2021 року.

Підстави, якими ОСОБА_1 обґрунтовує пропуск строку на касаційне оскарження, суд визнає неповажними. На інші обставини як підставу для поновлення пропущеного строку ОСОБА_1 не посилається.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і якщо підстави, наведені особою у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції та навести інші підстави для поновлення строку.

Крім цього, в касаційній скарзі відсутні передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України підстави касаційного оскарження судових рішень.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України в касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на які (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У випадку подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 ЦПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 необхідно надати уточнену касаційну скаргу із зазначенням підстави касаційного оскарження, передбаченої частиною другою статті 389 ЦПК України та вказати інші підстави пропуску строку.

Згідно з частиною другою статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, установлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 квітня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 грудня 2020 року залишити без руху.

Надати для усунення недоліків касаційної скарги строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання в установлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Н. О. Антоненко