Справа №613/425/21 Провадження № 2/613/246/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2021 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Сеник О.С.,

за участі секретаря Дегтяр А.Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Богодухові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства, внесення змін до актових записів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Богодухівського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 , у якому просить: 1) визнати його, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; 2) внести зміни до актових записів № 1935 та № 1934 від 26 квітня 2019 року, вчинених Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про народження дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказавши їх батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та видати нові свідоцтва про народження дітей; 3) стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати.

Разом з позовною заявою позивачем було подано до суду клопотання про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи, у якому ОСОБА_1 просив: 1) призначити по даній справі судову молекулярно-генетичну експертизу (тест ДНК), проведення якої доручити експертам Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (61036, м. Харків, вул. Ковтуна, 34). На вирішення експертів поставити питання: «Чи являється ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянин України, біологічним батьком дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю яких є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка м. Богодухова Харківської області, громадянка України?».

В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_1 заявлене клопотання не підтримав, вважав, що оскільки відповідачка фактично визнає позов, відсутня потреба у призначенні експертизи. Зазначив, що у вирішенні питання про призначення експертизи покладається на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче засідання не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що відповідачка належним чином повідомлена про дату, час та місце підготовчого засідання, клопотання про відкладення розгляду справи не подала, суд вважає за можливе провести підготовче засідання за відсутності відповідача.

Суд, заслухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, розглянувши клопотання позивача про призначення по справі судової молекулярно-генетичної експертизи, приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Частиною першою статті 126 Сімейного кодексу України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно з частинами першою, другою, четвертою статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Відповідно до ч. 3 ст. 2, ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та диспозитивності.

Згідно з ч. 2 ст. 12, ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст.12 ЦПК України).

За приписами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.5 ст.81 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч.4 ст.83 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 2 ст. 13 ЦПК України).

З огляду на принципи змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, беручи до уваги, що позивач не підтримав у підготовчому засіданні свою заяву про призначення у справі судової молекулярно-генетичної експертизи, не наполягав на її проведенні, зазначив, що потреба у проведенні експертизи наразі відсутня, а також враховуючи, що відповідач у підготовчому засіданні заперечувала проти призначення експертизи, а підстави для обов`язкового призначення експертизи, передбачені статтею 105 ЦПК України - відсутні, суд вважає за необхідне залишити заяву ОСОБА_1 про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи - без розгляду.

Поряд з цим, суд вважає за необхідне роз`яснити, що у випадку зміни своєї позиції позивач не позбавлений можливості заявити клопотання про призначення експертизи повторно у будь-який час до початку розгляду справи по суті.

Крім того, суд зауважує, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України.

У ч.ч.1-3 ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, питання наявності підстав для задоволення або ж для відмови в задоволенні позову вирішується судом за результатами вивчення всіх поданих сторонами доказів, надання оцінки їх належності, допустимості, достовірності та достатності.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне роз`яснити, що позивач не позбавлений можливості доводити обґрунтованість своїх позовних вимог будь-якими доказами, перелік яких наведено у ст.76 ЦПК України.

При цьому, в силу наведених вище норм, обов`язок доведення правомірності своїх вимог шляхом подання належних, допустимих, достовірних доказів лежить на позивачеві.

Беручи до уваги наведене, керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 105, 197, 259, 260, 261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу право повторної подачі такої заяви в будь-який час до початку судового розгляду справи по суті.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Сеник