Справа 688/2294/20
№ 2/688/44/21
Рішення

Іменем України

13 січня 2021 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді - Березюк Н.П.,

за участі секретаря судових засідань Грицак Г.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Ленковецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, ОСОБА_5 , про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

10 серпня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та Ленковецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його брат ОСОБА_6 , який перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 та проживали по АДРЕСА_1 . ОСОБА_7 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за життя склала заповіт на ОСОБА_1 , яким заповіла йому все своє майно. Будинок під номером АДРЕСА_1 належав колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_6 . На день смерті ОСОБА_7 , він проживав з останньою по АДРЕСА_1 та вели спільне господарство. Після смерті ОСОБА_7 , яка була останнім членом колгоспного двору, відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме будинковолодіння АДРЕСА_1 , однак нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що не виділено частки померлого в майні колгоспного двору, а також у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Просив визнати за ним право власності на Ѕ частину будинковолодіння по АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті брата ОСОБА_6 .

Ухвалою суду від 19 серпня 2020 року у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено її до підготовчого судового засідання на 07 вересня 2020 року.

Підготовче судове засідання відкладалося за клопотанням представників сторін адвокатів Спеціального С.П. та Горлюк Ю.В. на 21 вересня, 07 жовтня, 03, 09 листопада 2020 року.

Ухвалою суду від 09 листопада 2020 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_2 про витребування доказів, підготовче засідання відкладалося на 23 листопада та 01 грудня 2020 року.

02 грудня 2020 року представник позивача ОСОБА_2 подав уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та Ленковецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, в якій просив визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на будинковолодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Коськів Шепетівського району Хмельницької області. Підготовче судове засідання відкладено до 14 грудня 2020 року.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 14 грудня 2020 року закрито підготовче засідання, справу призначено до розгляду на 13 січня 2021 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позов підтримали, просили задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 про дату та час судового розгляду повідомлена в установленому порядку, в судове засідання не з`явилась.

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Горлюк Ю.В. в судовому засіданні просила справу слухати без участі відповідача ОСОБА_3 , позов не визнала, свою позицію обґрунтувала тим, що відповідач не визнає заповіту, яким ОСОБА_7 заповіла все своє майно позивачу. Вказаний заповіт будуть оспорювати в іншому провадженні, з цих підстав просила відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача Ленковецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області в підготовче судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява про визнання позову та розгляд справи у відсутність представника сільської ради.

Відповідач ОСОБА_5 через застосунок VoIP (месенджер) надіслала заяву про визнання позову та розгляд справи без її участі.

Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

У випадку смерті особи спадкоємець набуває права одержати майно померлого, право на спадкування мають особи, визначені у законі чи заповіті.

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на будинковолодіння по АДРЕСА_1 у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7 .

Судом встановлено, що згідно технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого на замовлення позивача, житловий будинок по АДРЕСА_1 побудований у 1965 році, а господарські будівлі побудовані у 1965, 1982,1984 роках.

Відповідно до довідки Ленковецької сільської ради Шепетівського району №150 від 12 лютого 2020 року головою колгоспного двору в АДРЕСА_1 був ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Оскільки будинковолодіння згідно із записами у погосподарській книзі станом на 1 січня 1991 року відносилося до суспільної групи господарств колгоспний двір, особи, які були членами цього двору, мають право на частку в праві сумісної власності на підставі статей 120, 123 ЦК УРСР.

Так, відповідно до ст.120 ЦК УРСР в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться у його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу.

Згідно із ч.2 ст.123 ЦК УРСР в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, розмір частки члена двору встановлюється виходячи із рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Статтею 125 ЦК УРСР в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що працездатний член колгоспного двору втрачає право на частку в майні двору, якщо він не менше трьох років підряд не брав участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Це правило не застосовується, якщо член двору не брав участі у веденні господарства в зв`язку з призовом на строкову військову службу, навчання в учбовому закладі або хворобою.

Згідно ч.1 ст.563 ЦК УРСР в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, в разі смерті члену колгоспного двору спадкування майна двору не відкривається.

Відповідно до роз`яснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Згідно довідки Ленковецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області № 256 від 12 березня 2019 року головою колгоспного двору був зазначений ОСОБА_6 , членами колгоспного двору були його дружина ОСОБА_7 та їхня донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка вибула в Російську Федерацію, а до 20 грудня 1991 року була зареєстрована у вказаному господарстві.

Отже, відповідач ОСОБА_5 у зв`язку з вибуттям до Російської Федерації втратила право на частку в майні колгоспного двору, однак не втратила права спадкування після смерті батьків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

ОСОБА_6 , що був головою колгоспного двору, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 19 липня 2011 року. Після його смерті заведена спадкова справа №428, що підтверджено Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №28463250 від 25 жовтня 2011 року.

Спадкоємцями його майна стали рідні брат та сестра померлого - позивач ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про право на спадщину за законом від 27 липня 2012 року, спадкова справа №428/2011р.

Донька померлого ОСОБА_5 , як слідує з матеріалів спадкової справи, не зверталась у встановленому порядку із заявою про прийняття спадщини після смерті батька.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла дружина ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 08 квітня 2019 року.

Після її смерті, як останнього члена колгоспного двору, відкрилася спадщина на належне їй майно: в тому числі домоволодіння АДРЕСА_1 .

Згідно заповіту, посвідченого 14 січня 2019 року в.о. старостою с. Коськів Ленковецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області Столярчуком О.М. ОСОБА_7 все своє майно заповіла ОСОБА_1 .

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №56685790 від 01 липня 2019 року після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , заведена спадкова справа №110/2019.

Факт вчинення ОСОБА_7 заповітного розпорядження саме на ім`я позивача ОСОБА_1 підтверджено поясненнями останнього, за якими в заповіті, вчиненому спадкодавцем ОСОБА_7 14 січня 2019 року зазначено його прізвище як спадкоємця її майна « ОСОБА_9 » згідно паспорта громадянина України, виданого 22 грудня 1998 року. При заміні паспорта у вигляді книжечки на ID-картку прізвище позивача зазначено « ОСОБА_10 » відповідно до актового запису про його народження (посвідка про народження серії НОМЕР_3 ). Викладене підтверджується ксерокопією паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 , виданого 22 грудня 1998 року, ксерокопією довідки про присвоєння ОСОБА_1 ідентифікаційного номера НОМЕР_5 , ксерокопією паспорта громадянина України у вигляді ID-картки на ім`я ОСОБА_1 , у якому міститься присвоєний останньому РНОКПП НОМЕР_5 .

Згідно довідок виконкому Ленковецької сільської ради №438 від 01 липня 2019 року, №149 від 12 лютого 2020 року ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день смерті проживала без реєстрації в АДРЕСА_1 , разом з нею в одному дворогосподарстві проживав та вів спільне господарство брат чоловіка ОСОБА_1 , 1946 року народження та його дружина ОСОБА_11 .

Судом встановлено, що станом на день смерті спадкодавця ОСОБА_7 не було інших спадкоємців, які мали б право на обов`язкову частку у спадковому майні, отже ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_7 за заповітом.

Відповідно до повідомлення завідувача Шепетівської районної державної нотаріальної контори №548/02-14 від 06 травня 2019 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що не виділено частки померлого в майні колгоспного двору.

Позивач позбавлений можливості оформити спадщину на будинковолодіння АДРЕСА_1 після смерті останнього члена колгоспного двору ОСОБА_7 за заповітом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, що посвідчує право власності на майно.

З технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , замовником якого є ОСОБА_1 , слідує що будинковолодіння складається з: житлового будинку 1965 року побудови, веранди 1965 року побудови, сараю з літньою кухнею 1982 року побудови, сараю 1984 року побудови та погрібу 1965 року побудови. Відповідно до довідки КП «Шепетівське районне бюро технічної інвентаризації» від 11 березня 2020 року №152 загальна вартість будівель складає 72 435 грн.

Судом встановлено, що будинок завершений будівництвом до 1991 року, побудований в установленому порядку на підставі відповідних рішень компетентних органів, відповідає будівельним, пожежним, санітарним та технічним нормам, його розташування не порушує правил добросусідства, що підтверджується даними технічної інвентаризації.

Фактично будівництво житлового будинку здійснювалось у період дії норм Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, відповідно до положень якого виникнення права власності на будинок не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Крім того, до 05 серпня 1992 року, тобто до затвердження постановою Кабінету Міністрів України №449 порядку прийняття в експлуатацію об`єктів недержавного замовлення, не передбачалося процедури введення приватних будинків в експлуатацію з метою подальшого оформлення права власності. Для реєстрації права власності будинку, збудованого до 05 серпня 1992 року достатньо висновку про технічний стан будинку, що складається Бюро технічної інвентаризації.

Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки) виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до абз. 2-3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права є визнання права.

Після смерті ОСОБА_7 її права та обов`язки спадкодавця увійшли до складу спадщини і переходять в порядку спадкування до спадкоємців, які прийняли спадщину.

Таким чином позивач, як спадкоємець за заповітом позбавлений можливості оформити спадщину на будинковолодіння через відсутність на день смерті спадкодавця правовстановлюючого документу на домоволодіння на ім`я останнього, тому його право підлягає захисту в судовому порядку, так як заявлені ним вимоги ґрунтуються на законі, підтверджені належними та допустимими доказами.

Керуючись ст.ст. 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 16, 392, 1216, 1217, 1261 ЦК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на будинковолодіння, яке складається: з житлового будинку, позначеного на плані під літерою А-1, житловою площею 42,6 кв.м, загальною площею 77,2 кв.м, з верандою, позначеною на плані під літерою «а», сараю з літньою кухнею, позначеного на плані під літерою «Б», загальною площею 25,2 кв.м, сараю, позначеного на плані під літерою «В», загальною площею 44,4 кв.м та погребу, позначеного на плані під літерою «Г», загальною площею 6,0 кв.м, що розташоване по АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , ID-паспорт № НОМЕР_6 , РНОКПП НОМЕР_5 ;

відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована та проживає в с. Судилків Шепетівського району Хмельницької області, паспорт серії НОМЕР_7 , виданий Шепетівським МРВ УМВС України в Хмельницькій області 20 червня 2002 року, РНОКПП НОМЕР_8 ;

відповідач ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована та проживає в АДРЕСА_2 );

відповідач Ленковецька сільська рада Шепетівського району Хмельницької області, місцезнаходження с. Ленківці, вул. Коськовецька, буд. 56, Шепетівського району Хмельницької області, код ЄДРПОУ - 21315096.

Суддя: