Справа № 279/5836/20
Провадження 2/279/323/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2021 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого-судді Коваленко В.П.,

секретаря Комарової О.В.

розглянувши в м. Коростені цивільну справу в спрощеному позовному провадженні за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, посилається на те, що вона є власником будинку АДРЕСА_1 , відповідно до договору купівлі - продажу житлового будинку від 14.04.2017 року.

Вказала, що 15.08.2018 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі ОСОБА_2 . 04.01.2019 року відповідач за його проханням, оскільки це йому було необхідно для його роботи був зареєстрований за вищевказаною адресою.

Зазначила, що фактично відповідач з моменту укладення шлюбу, так і з дня реєстрації в будинку не проживав, оскільки постійно перебував на заробітках за кордоном. В даний час шлюб з відповідачем розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач обіцяв, що здійснить заходи щодо зняття його з обліку з місця реєстрації за вказаною адресою, однак вказаних дій не здійснив. Відповідач в будинку не проживає більш 2 років, не сплачує комунальні платежі, в утриманні будинку участі не бере , його особистих речей в будинку не має і взагалі будинком він не цікавиться. В даний час вона бажає продати будинок, але не може цього зробити в зв`язку з реєстрацією відповідача. Тому просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати.

Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач не надав відзиву на вказаний позов.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі - продажу житлового будинку від 14.04.2017 року посвідченого приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Івчуком С.С., зареєстрованого в реєстрі за № 1708 позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . (а.с. 5-8).

В даному будинку є зареєстрованим відповідач по справі - ОСОБА_2 ( копія

будинкової книги а.с. 09-12 ), хоча фактично в будинку, що належить позивачу, не проживає, що стверджується актом сусідів від 20.11.2020 року . ( а.с.13).

Відповідно до змісту ст.16 ЦК України кожна особа має право, звернутися до суду за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про припинення дії, яка порушує це право.

Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст.317,319 ЦК України власнику належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У ч. 1 ст.321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За змістом ч. 1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Отже, гарантуючи захист права власності, закон надає саме власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Згідно зі ст. 7 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи, або її представника, що подається до органу реєстрації, судового рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

З вищенаведеної норми Закону випливає, що рішення суду по справі про задоволення позову після набуття ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідача за вищевказаною адресою.

Відповідно до частини 1статтею 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені при зверненні до суду з цим позовом витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 263-265,268,280-284 Цивільно-процесуального Кодексу України, ст.ст. 321, 383, 405 Цивільного Кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 840 грн.80 коп, при зверненні з позовом до суду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: Коваленко В.П.