Справа № 212/4280/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 січня 2021 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі: головуючого судді Борис О.Н., за участю секретаря судового засідання Деменко А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України без участі всіх осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зняття арешту з квартири, третя особа Покровський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), -
У червні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Покровський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) (далі Покровський ВДВС) про зняття арешту з квартири. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що на праві приватної спільної сумісної власності його бабці - ОСОБА_3 та його батьку - ОСОБА_4 належала однокімнатна квартира під АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 та спадщину після його смерті було прийнято ОСОБА_3 , як особою, яка проживала разом із спадкодавцем. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 . Позивачем після смерті ОСОБА_3 було прийнято спадкове майно за правом представлення у вигляді Ѕ частки квартири під АДРЕСА_1 . Прийняти спадщину у вигляді Ѕ частини квартири під АДРЕСА_1 позивач не має можливості, оскільки на все нерухоме майно ОСОБА_4 державним виконавцем 21 травня 2010 року було накладено арешт при здійсненні примусового виконання виконавчого документа Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі № 2-513 від 17 лютого 2010 року.
Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 просить суд зняти арешт з Ѕ частини квартири під АДРЕСА_1 , накладений постановою державного виконавця від 21 травня 2010 року у виконавчому провадженні № 21430499.
Ухвалою суду від 15 вересня 2020 року позовну заяву було прийнято та відкрито провадження в загальному позовному провадженні.
Ухвалою суду від 30 листопада 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд справи по суті.
Позивач ОСОБА_1 надав суду заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність, наполягав на позовних вимогах, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач про дату, час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, до суду не прибув, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не подав.
Представник третьої особи про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, до суду не прибув, про причини неявки суд не повідомив, пояснень стосовно позовної заяви до суду не надавав.
Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі договору міни від 11 листопада 2003 року на праві приватної спільної сумісної власності належало по Ѕ частки однокімнатної квартири під АДРЕСА_1 . (а.с. 10-12, 64-69)
26 жовтня 1990 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . (а.с. 15)
З наданого до суду свідоцтва про народження вбачається, що батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_7 . (а.с. 19)
14 грудня 1995 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 було розірвано. (а.с. 16)
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. (а.с. 17)
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла. (а.с. 18)
17 лютого 2020 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Літвіновою І.І. було видано онуку ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом на майно ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 , яке складається із Ѕ частини квартири під АДРЕСА_1 . (а.с. 13)
9 червня 2020 року Приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Літвіновою І.І. було повідомлено ОСОБА_1 про те, що Ѕ частина квартири під АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_4 (сину померлої та батькові позивача), була прийнята спадкоємцем ОСОБА_3 , однак остання не оформила своїх спадкових прав. Також зазначено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових справ на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ( ОСОБА_4 ) від 17.02.2020, на все нерухоме майно останнього накладено арешт/ реєстраційний номер обтяження: 10264040, підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження 21430499, 21.05.2010. (а.с. 6)
Згідно Інформації з Державного реєстру речових справ на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 17.02.2020 за № 200543010, на все нерухоме майно ОСОБА_4 державним виконавцем Покровського ВДВС 21 травня 2010 року було накладено арешт при здійсненні примусового виконання виконавчого документа Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі № 2-513 від 17 лютого 2010 року. (а.с. 8-9)
Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
Частиною першою статті 1296 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.
Згідно статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.
Разом з тим, частиною третьою статті 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
З листа приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Літвінової І.І. від 09.06.2020 № 40/02-14 вбачається, що ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті її сина ОСОБА_4 як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. В той же час ОСОБА_3 юридично не оформила своїх спадкових прав. (а.с. 6) Зазначені обставини вказують, що відсутність свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 не може свідчити про позбавлення спадкоємця права на спадщину.
В той же час з матеріалів справи вбачається, що арешт накладений державним виконавцем на майно ОСОБА_4 , після смерті останнього не було знято.
У відповідності до частин 2-4 статті 1281 ЦК України у редакції чинній на час відкриття спадщини ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня коли він довідався або міг дізнатись про відкриття спадщини пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.
З листа приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Літвінової І.І. від 09.06.2020 № 40/02-14 вбачається, що заяв від кредиторів спадкодавця ОСОБА_4 до нотаріуса не надходило.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.
Згідно із частиною 1 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.
Виходячи з наведених положень Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті боржника -фізичної особи. Закінчивши виконавче провадження, державний виконавець повинен зняти арешт, який було накладено на майно такого боржника при здійсненні виконавчого провадження.
Проте, з матеріалів з матеріалів цивільної справи вбачається, що арешт, накладений на майно ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 , не знятий.
Враховуючи зазначене, а також ту обставину, що ОСОБА_2 , як кредитор, втратив право вимоги до спадкоємців боржника у зв`язку із пропуском строку пред`явлення вимоги, слід дійти висновку, що наявність запису про арешт належного спадкодавцеві нерухомого майна, яке є предметом спадкування, Ѕ частини квартири під АДРЕСА_1 перешкоджає у реалізації прав позивача на оформлення її спадкових прав за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Таким чином порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом зняття арешту з нерухомого майна, що є предметом спадкування. Такий висновок узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 26.02.2010р. у справі № 664/14/19.
У зв`язку з викладеним суд вважає, що зазначені у позовній заяві обставини знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно до положень статей 139, 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню суми сплаченого судового збору в розмірі 840,80 грн.
Відповідно до ст. ст. 1216, 1218, 1281, 1282, 1296, 1297 ЦК України, Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 19, 76-81, 89,133, 141, 258-259, 263-265, 279, 280-282, 354 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зняття арешту з квартири, третя особа Покровський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) задовольнити.
Зняти арешт з Ѕ частини квартири під АДРЕСА_1 , накладений Жовтневим відділом державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції при здійсненні примусового виконання виконавчого документа Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі № 2-513 від 17 лютого 2010 року.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Відповідно до п. 3 Розділу XII ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 .
Відповідача: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 .
Суддя: О. Н. Борис