КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження 22-ц/824/6424/2021 Доповідач - Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Заришняк Г.М., Мараєва Н.Є.

при секретарі Загородній С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргупредставника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києві від 15 лютого 2021 у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Харитоненко Катерини Вікторівни та начальника Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Слободчика Дмитра Григоровича,-

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила суд скасувати постанову державного виконавця Оболонського РВ ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Харитоненко К.В. про закінчення виконавчого провадження №51733879 з примусового виконання виконавчого листа №2/756/595/2015 від 25 квітня 2019 року та зобов`язати Оболонський РВ ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відновити виконавче провадження №51733879 з примусового виконання виконавчого листа №2/756/595, виданого Оболонським районним судом м. Києва 27 листопада 2015 року.

Скасувати перевірку виконавчого провадження №51733879 від 16 жовтня 2020 року начальника Оболонського РВ ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Слободчика Д.Г.

Свої вимоги ОСОБА_1 обґрунтувала тим, що державним виконавцем здійснювалось виконавче провадження №51733879 з виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 07 травня 2015 року у справі №756/13754/14-ц, яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 07 жовтня 2014 року і до закінчення ОСОБА_4 навчання, але не довше як до досягнення нею двадцяти трьох років.

25 квітня 2019 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №51733879 у зв'язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

ОСОБА_1 стверджувала, що ця постанова є необґрунтованою та винесеною передчасно, оскільки державним виконавцем не було вжито усіх заходів для отримання повної інформації про усі доходи боржника.

25 квітня 2019 року отримавши постанову стягувач оскаржила її до начальника Оболонського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві.

01 листопада 2019 року начальник Оболонського РВ ДВС у м. Києві Слободчик Д.Г. виніс постанову про перевірку виконавчого провадження, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1

07 серпня 2020 року Оболонський районний суд м. Києва скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково, скасовано постанову начальника Оболонського районного відділу Слободчика Д.Г. про перевірку виконавчого провадження. В іншій частині вимог відмовлено.

08 вересня 2020 року стягувач подала заяву до начальника Оболонського районного відділу Слободчика Д.Г. про надання при повторному розгляді скарги аргументованих пояснень щодо невиконання державним виконавцем виконавчих дій.

При цьому у задоволенні скарги було відмовлено, проте скаржник вважає, що така відмова є незаконною, оскільки державним виконавцем під час проведення виконавчих дій не було вжито всіх заходів щодо неупередженого, ефективного та повного виконання рішення суду.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 15 лютого 2021 скаргу ОСОБА_1 на рішення державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Харитоненко Катерини Вікторівни та начальника Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Слободчика Дмитра Григоровича - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з ухвалою суду, 11 березня 2021 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилається на те, що суд першої інстанції порушив норми матеріального і процесуального права та не в повному обсязі з`ясував обставини, що мають значення для справи та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду та просить ухвалу Оболонського районного суду міста Києві від 15 лютого 2021 року - скасувати та ухвалити нове рішення, яким скаргу ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Також просить скасувати постанову про перевірку виконавчого провадження від 16 жовтня 2020 року начальником Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Посилається на те, що при примусовому виконанні виконавчого листа №2/756/595/2015 виконавчі провадження мали два номера: №49717590 та №51733890, проте, в судовому засіданні розглядалось виконавче провадження за №38297187, яке не має відношення до розгляду даної справи. Повідомляє те, що провадження №38297187 було відкрито по виконавчому листу №2-2858/2000 р. про стягнення аліментів на неповнолітню дитину.

Крім того, з метою зменшення суми аліментів боржник фіктивно звільнився з ТОВ «Мидагрупп» та став на облік до Оболонського РЦЗ як безробітній і отримував допомогу по безробіттю за період з 10 травня 2017 року по 22 березня 2018 року, що підтверджується довідкою Оболонського РЦЗ від 24 травня 2018 року, по факту продовжував виконувати обов'язки директора сімейного ТОВ «Мидагрупп».

Стягувач аліментів вважає, що при повторному розгляді скарги про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження № 51733890 з примусового виконання виконавчого листа 2/756/595/2015 року, начальник Оболонського РВДВС м. Києва Слободчик Д. Г. в постанові про перевірку виконавчого провадження №51733890 від 16 жовтня 2020 року так і не було надано аргументованої відповіді щодо невиконання державними виконавцями Оболонського РВДВС м. Києва виконавчих дій або мотивованої відмови в їх проведенні, оцінки їх відповідності вимогам чинного законодавства з посиланням на відповідну норму закону, а тому постанова не може бути визнана обґрунтованою та свідчить про неповноту перевірки виконавчого провадження №51733890 та упереджене ставлення до стягувача аліментів.

В судовому засіданні представник стягувача підтримала апеляційну скаргу з підстав викладених у ній.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи відсутність розрахованої державним виконавцем заборгованості по виплаті аліментів, державний виконавець був зобов`язаний винести постанову про закінчення виконавчого провадження 25 квітня 2019 року, що і було ним зроблено. Крім того, розрахунок заборгованості по аліментам від 24.04.2019 стягувачем до суду не оскаржувався, неправомірних дій державного виконавця при його здійсненні не встановлено. Тобто, в даний час, по спливу понад півторарічного строку дії державного виконавця щодо його здійснення є правомірними.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги виходячи з наступного.

Виходячи з положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 264 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 27 листопада 2015 року Оболонським районним судом м. Києва видано виконавчий лист на виконання рішення цього суду від 07 травня 2015 року у справі №756/13754/14-ц, яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 07 жовтня 2014 року і до закінчення ОСОБА_4 навчання, але не довше як до досягнення нею двадцяти трьох років.

Виконавче провадження №51733879 з виконання указаного рішення здійснювалось державними виконавцями Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві та Оболонського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві.

24 квітня 2019 року державним виконавцем здійснено розрахунок, згідно з яким у боржника ОСОБА_3 відсутня заборгованість зі сплати аліментів, стягнутих з нього рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 07 травня 2015 року у справі №756/13754/14-ц.

25 квітня 2019 року державним виконавцем прийнято рішення про закінчення виконавчого провадження №51733879 у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, про що винесено відповідну постанову.

Отримавши постанову державного виконавця від 25 квітня 2019 року, стягувач оскаржила її до начальника Оболонського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві.

01 листопада 2019 року начальник Оболонського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Слободчик Д.Г. виніс постанову про перевірку виконавчого провадження №51733879, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Оболонського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Харитоненко К.В. щодо закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", визнано правомірними дії державного виконавця.

Не погодившись з цими рішеннями посадових осіб органу державної виконавчої служби, ОСОБА_1 звернулась до суду з відповідною скаргою на вищевказані рішення.

Ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 07 серпня 2020 року, скаргу ОСОБА_1 на рішення начальника Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Слободчика Дмитра Григоровича, рішення державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Харитоненко Катерини Вікторівни задоволено частково, скасовано постанову начальника Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Слободчика Дмитра Григоровича про перевірку виконавчого провадження, винесену 01 листопада 2019 року у виконавчому провадженні №51733879. В іншій частині заявлених вимог відмовлено.

02 листопада 2020 року представником стягувача отримано постанову начальника відділу про перевірку виконавчого провадження №51733879 від 16 жовтня 2020 року, згідно якої у задоволенні скарги представника стягувача від 13 травня 2019 року відмовлено, дії державного виконавця визнано такими, що вчинені у відповідності до вимог п.9 ч.1 ст.39, ч.2 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно зі ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч.ч.1-3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Порядок проведення перевірок законності виконавчого провадження визначений розділом XII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5 (далі - Інструкція).

Перевірити законність виконавчого провадження має право начальник відділу державної виконавчої служби - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у цьому відділі (абз. 7 п. 1 розділу XII Інструкції).

Посадові особи, зазначені в абз. 7 п. 1 розділу XII Інструкції, п. 1 цього розділу, можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження за дорученням керівника вищого органу державної виконавчої служби та з власної ініціативи, а також за скаргою стягувача та інших учасників виконавчого провадження (крім боржника) (п. 2 розділу XII Інструкції).

Згідно з п. 6 розділу XII Інструкції перевірка законності виконавчого провадження має бути проведена протягом десяти робочих днів, а зведеного виконавчого провадження - протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня надходження витребуваного виконавчого провадження.

Пунктом 7 розділу XII Інструкції передбачено, що про результати перевірки законності виконавчого провадження виноситься постанова, у якій зазначаються: підстави перевірки виконавчого провадження; строки проведення перевірки; у мотивувальній частині - номер виконавчого провадження, реквізити виконавчого документа, дата відкриття виконавчого провадження, державний виконавець, який здійснює (здійснював) виконання, коротко зміст проведених виконавчих дій та їх відповідність вимогам чинного законодавства з посиланням на відповідну норму Закону; у резолютивній частині - висновок з урахуванням вимог законодавства щодо дій державного виконавця у виконавчому провадженні, у разі оскарження дій (бездіяльності) начальника органу державної виконавчої служби - щодо його дій, визначаються особа, яку зобов`язано вжити заходів щодо усунення порушень законодавства (у разі їх виявлення), особа, на яку покладено здійснення контролю за виконанням цієї постанови; строк виконання постанови; коло осіб, яким надсилаються копії постанови; інша необхідна інформація.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази та вимоги закону апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції вірно встановлено про відсутність заборгованості боржника перед стягувачем, внаслідок чого державний виконавець зобов`язаний був закрити виконавче провадження.

Крім того, судом першої інстанції правильно встановлено, що розрахунок заборгованості по аліментам від 24 квітня 2019 року стягувачем до суду не оскаржувався, неправомірних дій державного виконавця при його здійсненні не встановлено. Тобто, в даний час, по спливу понад півторарічного строку дії державного виконавця щодо його здійснення є правомірними.

Доводи апеляційної скарги про протиправність об`єднання державним виконавцем виконавчих проваджень №38297187 та № 51733890 висновків суду не спростовують та не впливають на законність оскаржуваного рішення.

Доводи апеляційної скарги щодо не перевірки державним виконавцем майнового стану боржника не заслуговують на увагу, оскільки державним виконавцем вчинено виконавчі дії відповідно до вимог закону «Про виконавче провадження».

Твердження скаржника про те, що все своє майно боржник реєструє на сімейне ТОВ «Мидагрупп» та дружину, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки вони не підтверджують протиправність дій державного виконавця.

Крім того, враховуючи те, що суд дійшов вірного висновку про правомірність дій державного виконавця апеляційний суд не вбачає підстав для скасування постанови про перевірку виконавчого провадження №51733879 від 16 жовтня 2020 року начальника Оболонського РВ ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Слободчика Д.Г.

За встановлених обставин доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанціїнорм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи та порушення прав скаржника.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 15 лютого 2021 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27 травня 2021 року.

Головуючий Рубан С.М.

Судді Заришняк Г.М.

Мараєва Н.Є.