Справа № 659/768/20
Номер провадження 2/656/27/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2021 року смт. Іванівка.

Іванівський районний суд Херсонської області в складі:

головуючий - суддя Ференц Р.І.,

секретар судового засідання - Малишевська Т.М.,

за участі учасників цивільного провадження:

позивач - моторне (транспортне) страхове бюро України - представник позивача не з`явився,

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши в смт. Іванівка Іванівського району Херсонської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регрессу, -

В С Т А Н О В И В :

19.10.2020 року моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося в Нижньосірогозький районний суд Херсонської області з позовом про про відшкодування шкоди в порядку регрессу.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.10.2020 року у провадження судді Нижньосірогозький районного суду Херсонської області Цесельської О.С. передана справа № 659/768/20.

12.11.2020 року згідно ухвали судді Нижньосірогозького районного суду Херсонської області Цесельської О.С. цивільну справу № 659/768/20 за позовом моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу з підстав, зазначених в ухвалі суду, вирішено передати за підсудністю до Іванівського районного суду Херсонської області.

12.11.2020 року цивільна справа надійшла в Іванівський районний суд Херсонської області.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.11.2020 року у провадження судді Іванівського районного суду Херсонської області Ференц Р.І. передана справа № 659/768/20.

Позовна заява подана особою, яка згідно вимог ст. 47 ЦПК України наділена цивільною процесуальною дієздатністю.

Предметом позову є відшкодування шкоди в порядку регресу.

Зазначений спір відповідно до вимог ст. 19 ЦПК України належить до компетенції судів щодо розгляду цивільних справ, оскільки ч.1 ст.19 ЦПК України передбачає, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ст. 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції.

Справа підсудна Іванівському районному суду Херсонської області, оскільки ст.ст.23, 27 ЦПК України передбачено, що усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування такої особи.

Ч.ч. 6, 8 ст. 28 ЦПК України передбачено, що позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди, а позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Стислий виклад позиції сторін по справі.

Позиція особи, яка подала позов.

10.10.2017 року о 01 год. 00 хв. трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Москвич (М) 412 ІЖ 412», державний номерний знак НОМЕР_1 на автодорозі Одеса-Мелітополь-Новоазовськ скоїв дорожньо-транспортну подію, здійснив зіткнення з транспортним засобом марки ЛАЗ 5208 NL державний номерний знак НОМЕР_2 .

22.12.2017 року згідно постанови Нижньосірогозького районного суду Херсонської області по справі №659/881/17 відповідач був визнаний винний у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року №961-IV, який регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована.

Відповідно до підп. а) п. 41.1. ст. 41 Закону № 1961-ІУ позивач за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених згаданим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п.1.7 ст. 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Керуючись вищезазначеними нормами, потерпіла особа повідомила позивача про настання дорожньо-транспортної пригоди та надала усі необхідні документи передбачені ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зокрема потерпіла особа подала заяву про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позивач визначив розмір заподіяної шкоди та здійснив регламентну виплату потерпілій особі.

Відповідно до звіту № 154/17 про оцінку вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу складеного 25.11.2017 року ТзОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза» встановлено, що вартість матеріального збитку (вартість відновлювального ремонту з врахуванням зносу колісного транспортного засобу), завданого транспортному засобу марки ЛАЗ 5208 NL державний номерний знак НОМЕР_2 становить 12605,30 грн. без врахування ПДВ, а 15126,36 грн. з врахуванням ПДВ. Сума витрат на збір документів складає 1020,00 грн. Загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає 13 625,30 грн.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу позивача завдану шкоду.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, ч. 2 ст. 38 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

У зв`язку з чим позивач просить стягнути з ОСОБА_1 завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 13625,30 грн., а також сплачений судовий збір у розмірі 2 102,00 грн.

Позиція відповідача.

Відповідач відзив не подав, в судовому засіданні пояснив, що йому належить транспортний засіб марки Москвич (М) 412 ІЖ 412 державний номерний знак НОМЕР_1 , відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» він не здійснив страхування свого транспортного засобу. 10.10.2017 року приблизно о 01.00 год. трапилася дорожньо-транспортна пригода на автодорозі Одеса-Мелітополь-Новоазовськ під час керування транспортним засобом Москвич (М) 412 ІЖ 412. Не впоравшись з керуванням, він здійснив зіткнення з транспортним засобом марки ЛАЗ 5208 NL державний номерний знак НОМЕР_2 . В грудні 2017 року його було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП згідно постанови Нижньосірогозького районного суду Херсонської області. З позовом згідний, просить вирішити питання стягнення коштів частинами.

Заяви (клопотання) учасників справи.

19.10.2020 року позивач звернувся з позовом в суд.

Позивачем при підготовці позову сформульовано прохання про розгляд справи без участі представника позивача. Інших клопотань і заяв від позивача на адресу суду не надходило.

Відповідачем не подано відзиву, заяв або будь-яких клопотань на адресу суду не надходило.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 23.12.2020 року відкрито провадження у справі за позовом моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу та призначено судове засідання 11.01.2021 року.

В судове засідання 11.01.2021 року представник позивача не з`явився, в позовній заяві, окрім вимоги про стягнення завданої шкоди в порядку регресу, просить справу розглядати без участі представника позивача.

В судове засідання 11.01.2021 року явився відповідач, не заперечив проводити розгляду справи у відсутність позивача.

Частиною 1 ст.223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце проведення судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Судом приймається до уваги те, що учасник справи, який був належним чином повідомлений про судове засідання, розгляд справи проводиться за відсутності такого учасника справи, оскільки в судове засідання учасник справи не явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки; такий учасник повторно не явився в судове засідання.

З метою недопущення відкладення судового розгляду справи на строк, який перевищує строк розгляду справи, встановлений законом, з метою недопущення затягування справи, враховуючи практику Європейського суду з прав людини стосовно критеріїв розумних строків є правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; характер процесу та його значення для заявника (рішення у справах «Федіна проти України» від 02.09.2010 року, «Смірнова проти України» від 08.11.2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 року тощо), а також приймаючи до уваги рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» яким наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, ураховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності сторони в справі на підставі наявних матеріалів справи оскільки в змозі всебічно, повно та об`єктивно вирішити спір, суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутність позивача по наявних матеріалах справи.

11.01.2021 року згідно вимог ст.ст. 268, 259 ЦПК України суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення суду, складання повного тексту судового рішення відкладено не більше як на п`ять днів з дня закінчення розгляду справи, і визначено дату складення повного судового рішення 15.01.2021 року.

Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи, відповідні до них правовідносини та зміст спірних правовідносин.

Мета судового дослідження полягає у з`ясуванні обставин справи, юридичній оцінці встановлених відносин і у встановленні прав і обов`язків (відповідальності) осіб, які є суб`єктами даних відносин. Судове пізнання завжди опосередковане, оскільки спрямоване на вивчення події, що мала місце в минулому. Повнота судового пізнання фактичних обставин справи передбачає, з одного боку, залучення всіх необхідних доказів, а з іншого, - виключення зайвих доказів.

Вирішуючи питання щодо доказів, суд враховує інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судом встановлено, що 10.10.2017 року о 01 год. 00 хв. неподалік населеного пункту Першотравневе Іванівського району Херсонської області на автомобільній дорозі державного значення М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ трапилася дорожньо-транспортна пригода за участі відповідача по даній справі ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом марки Москвич (М) 412 ІЖ 412 державний номерний знак НОМЕР_1 та водія ОСОБА_2 транспортного засобу марки ЛАЗ 5208 NL державний номерний знак НОМЕР_2 .

З вини відповідача ОСОБА_1 було скоєно дорожньо-транспортну подію, оскільки останній, не врахувавши дорожньої обстановки, не впоравшись з керуванням, виїхавши на зустрічну смугу руху, здійснив зіткнення свого транспортного засобу з транспортним засобом марки ЛАЗ 5208 NL державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Діями ОСОБА_1 було допущено порушення п.п. 13.3, 11.4 Правил дорожнього руху України, тим самим вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

22.12.2017 року згідно постанови Нижньосірогозького районного суду Херсонської області по справі №659/881/17 відповідач був визнаний винний у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 340,00 гривень.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 власником транспортного засобу марки ЛАЗ 5208 NL державний номерний знак НОМЕР_2 є приватне акціонерне товариство «Маріуполь-Авто».

Згідно полісу №АК/6419686 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 17.06.2017 року транспортний засіб марки ЛАЗ 5208 NL державний номерний знак НОМЕР_2 застрахований в страховій групі приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС».

Згідно інформації про перевірку чинності поліса внутрішнього обов`язового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (ОСЦПВВТЗ) на транспортний засіб марки Москвич (М) 412 ІЖ 412 державний номерний знак НОМЕР_1 не знайдено.

Власник транспортного засобу марки ЛАЗ 5208 NL ПрАТ «Маріуполь-Авто» подав повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду з додатками до заяви, які необхідні для розгляду звернення про виплату відшкодування.

Відповідно до звіту № 154/17 про оцінку вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу складеного 25.11.2017 року ТзОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза» встановлено, що вартість матеріального збитку (вартість відновлювального ремонту з врахуванням зносу колісного транспортного засобу), завданого транспортному засобу марки ЛАЗ 5208 NL державний номерний знак НОМЕР_2 становить 12605,30 грн. без врахування ПДВ, а 15126,36 грн. з врахуванням ПДВ.

Згідно вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV цивільно-правова відповідальні відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована.

Відповідно до п. 21.1. ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноважені організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Відповідно до п. 39.1. ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспорті засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Керуючись вищезазначеними нормами, потерпіла особа в дорожньо-транспортній події (приватне акціонерне товариство «Маріуполь-Авто») повідомила позивача про настання дорожньо-транспортної пригоди та надала усі необхідні документи надання яких передбачається ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зокрема потерпіла особа подала заяву про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач визначив розмір заподіяної шкоди та здійснив регламентну виплату потерпілій особі.

Довідкою №1 від 11.04.2018 року позивача підтверджено, що розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих становить 12605,30 грн.

Згідно наказу позивача №3793 від 23.04.2018 року «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих ПрАТ «Маріуполь-Авто», відповідно до ст.. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.04 № 1961-IV, приймаючи до уваги довідку № 1 від 11.04.2018 року про розмір відшкодування шкоди та наданих документів, було вирішено сплатити на користь ПрАТ «Маріуполь-Авто» шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 12605,30 грн.

Рахунком на оплату по замовленню № 455 від 18.01.2018 року позивач здійснив оплату витрат (виїзд експерта, огляд пошкоджених колісних транспортних засобів, виклик на огляд (телеграма), складання калькуляції з використанням складових, які не поставляють виробнику колісних транспортних засобів, складання калькуляції вартості відновлювального ремонту та визначення розміру завданих збитків вантажним автомобілям, причепам та автобусам) на загальну суму 1020,00 грн.

Платіжним дорученням №904049 від 24.04.2018 року позивач здійснив перерахування 12605,30 грн. в користь потерпілої особи в дорожньо-транспортній події.

Відповідно до ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Страховик потерпілого після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страховика водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, незалежно від того, чи встановлена вина заподіювача шкоди саме рішенням суду. У такому випадку для здійснення відшкодування шкоди, що була отримана внаслідок використання джерел підвищеної небезпеки, насамперед необхідно встановити та підтвердити вину особи, що має відповідати за шкоду, у вчиненні такої дії, отже, цивільно-правова відповідальність за заподіяну шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, настає у разі наявності вини особи в цьому, незалежно від того, чи є в діях цієї особи склад адміністративного проступку чи злочину.

Стаття 1191 Цивільного кодексу України та стаття 38 Закону України від 01.07.2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та Закону України від 09.02.2012 року № 4391-VI «Про страхування», з другого боку, регулюють різні за змістом правовідносини (пункт 34). У випадках, коли деліктні правовідносини поєднуються з правовідносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у порядку, передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість самого завдавача шкоди. За умов, передбачених у ст..38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регресу) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування (пункт 35). Згідно зі статтями 993 ЦК України та ст.. 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні в межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією (пункт 43).

Страховик набуває право зворотної вимоги (регресу) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому в дорожньо-транспортній пригоді страхового відшкодування виходячи з вартості відновлювального ремонту застрахованого автомобіля, з урахуванням коефіцієнта зносу деталей, та за мінусом франшизи. Відповідач в свою чергу здійснює відшкодування витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Суд оцінив докази за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо враховує всі надані докази і вважає, що існують підстави для задоволення позову.

Судом встановлено, а сторони не оспорюють, що відповідач є власником транспортного засобу марки Москвич (М) 412 ІЖ 412 державний номерний знак НОМЕР_1 . Саме відповідач керував даним транспортним засобом по автомобільній дорозі державного значення М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, де 10.10.2017 року, о 01.00 год. неподалік населеного пункту Першотравневе Іванівського району Херсонської області трапилася дорожньо-транспортна пригода за участі відповідача та водія транспортного засобу марки ЛАЗ 5208 NL державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 . Дорожньо-транспортна пригода трапилася з вини відповідача, про що підтверджує сам відповідач, оскільки не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням, виїхав на зустрічну смугу руху, де здійснив зіткнення свого транспортного засобу з транспортним засобом марки ЛАЗ 5208 NL під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. ОСОБА_1 припустився порушення п.п. 13.3, 11.4 Правил дорожнього руху України, за що його притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 22.12.2017 року по справі №659/881/17 відповідач був визнаний винний у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу. Відповідач підтвердив, а матеріалами справи доведено, що в нього дорожньо-транспортної пригоди був відсутній поліс внутрішнього обов`язового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

В свою чергу позивачем документально доведено, що згідно вимог Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", як єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспорті засобів за шкоду, заподіяну третім особам, було здійснено сплату на користь ПрАТ «Маріуполь-Авто» шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди 10.10.2017 року в розмірі 12605,30 грн., а також здійснено оплату витрат на збір документів в розмірі 1020,00 грн., у зв`язку з чим загальний розмір витрат позивача складає 13 625,30 грн.

Розмір завданої в дорожньо-транспортній події шкоди відповідачем не спростований, відповідач не скористався правом заявити клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи, відповідач не надав суду доказів на спростування наведеного звіту, тому звіт №154/17 про оцінку вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу про встановлення розміру матеріальної шкоди є належним письмовим доказом стягнення вартості відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин пошкодженого транспортного засобу, а отже, відповідач несе ризики настання для нього негативних наслідків не реалізації його процесуальних прав.

Матеріалами справи доведено факт вини відповідача, вчинення відповідачем дій, за які він був притягнутий до відповідальності та наявності причинного зв`язку між завданою майну шкодою і поведінкою заподіювача.

Суд, вирішуючи даний спір, застосовує наступні норми права.

Судове рішення має забезпечувати захист конституційних прав і свобод людини та здійснення проголошеного Конституцією України принципу верховенства права.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Належне здійснення правосуддя є одним із основоположних елементів права на справедливий суд.

Матеріально-правовою підставою позову визначено параграф 1 загальні положення про відшкодування шкоди цивільного кодексу України, а також норми Закону України від 01.07.2004 року №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст..2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Стаття 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст..12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст..13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст..89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Згідно зі ст..264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Статтею 988 ЦК України установлено, що страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків.

Статтею 1166 ЦК України передбачено загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, і майнова шкода, завдана неправомірними діями немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Статтею 1187 ЦК України передбачено відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1187 ЦК України передбачено відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Статтею 1187 ЦК України передбачено право зворотної вимоги до винної особи, і особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Правовий статус позивача, моторного (транспортного) страхового бюро України, визначено в Законі України від 01.07.2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Так, за пунктом 39.1. статті 39 цього Закону МТСБУ (а поданій справі позивач) є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Таке бюро є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту.

Відповідно до пункту 22.1. статті 22 Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ» у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 41 Закону «Про ОСЦПВВНТЗ» передбачено також перелік випадків, в яких регламентні виплати здійснюються саме МТСБУ за рахунок коштів з централізованих страхових резервних фондів чи з коштів фонду страхових гарантій.

Згідно з пунктом 41.1. статті 41 Закону «Про ОСЦПВВНТЗ» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Частиною 1 ст. 22 Закону України "Про ОСЦПВВНТЗ" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 вказаного Закону встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

За загальним правилом та з огляду на положення статті 1192 ЦК України розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

З врахуванням вище зазначених норм суд прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України", «Трофимчук проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов"язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов"язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов"язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03.10.2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно долученої до позовної заяви оригіналу платіжного доручення №9799980 від 16.09.2020 року вбачається, що позивачем було оплачено судовий збір у сумі 2102,00 грн.

Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, зважаючи вимогу позивача про стягнення з відповідача оплачений ним судовий збір, суд задовольняє таку вимогу, і приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача оплачений ним судовий збір.

Керуючись ст. ст. 5,10,12,13,19,23,76-81,258,259,263-265,268,272,273 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити повністю.

Стягнути в користь моторного (транспортного) страхового бюро України з ОСОБА_1 завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 13625,30 грн.

Стягнути в користь моторного (транспортного) страхового бюро України з ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду через Іванівський районний суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Ознайомитись з текстом судового рішенням в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Позивач: моторне (транспортне) страхове бюро України.

юридична адреса, місцезнаходження за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 02154, м. Київ, Русанівський бульвар,8;

адреса для листування: 01033, м. Київ, вул. Тарасівська,19-Б, оф. 9;

IBAN: НОМЕР_4 в AT «Укрексімбанк» м. Київ;

.

Відповідач: ОСОБА_1 .

місце реєстрації АДРЕСА_2;

місце проживання АДРЕСА_1 ;

РНОКПП (для фізичних осіб) НОМЕР_5 .

Дата складення повного тексту судового рішення 15.01.2021 року.

Суддя Р.І. Ференц