Номер справи 623/594/21
Номер провадження 2/623/402/2021
РІШЕННЯ

іменем України

18 травня 2021 року м. Ізюм

Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого судді Одарюка М.П.,

за участю секретаря судового засідання Костенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в Ізюм справу № 623/594/21 за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства « Золота нива -1» про стягнення заборгованості по орендній платі,

в с т а н о в и в:

1. Зміст позовних вимог.

1.1. 18 лютого 2021 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить суд з урахування уточнених позовних вимог (а.с. 55):

1. Стягнути з відповідача - Приватного підприємства «Золота нива 1»:

- заборгованість з виплати орендної плати в сумі 12270,57 грн;

- інфляційні втрати в розмірі 681,12 грн;

- 3% річних в розмірі 310,35 грн;

- пеню в розмірі 342,88 грн.

2. Стягнути з Приватного підприємства « Золота нива 1» понесені позивачкою судові витрати.

В обґрунтування позову посилається на те, що вона є власником земельної ділянки площею 6,6182 га, в тому числі рілля 6,6182 га, кадастровий номер :01:000:0056, що розташована на території Олександрівської сільської ради Ізюмського району. Вказану земельну ділянку позивач згідно договору оренди від 14 грудня 2011 року передала в оренду ПП «Золота нива 1» строком на сім років. 26.10.2016 року позивачка уклала з відповідачем додаткову угоду до договору оренди землі від 14 грудня 2011 року, якою установлено орендну плату у розмірі 4% від грошової оцінки земельної ділянки та сторони погодили, що термін дії договору відповідно до витягу з державного реєстру речових праві на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права серія ЕАІ № 510340 до 29.08.2020 року. Відповідно до п.4.3 вказаного договору оренди відповідач зобов`язався сплачувати позивачу орендну плату до 31 грудня року.

Так, за 2017 рік ПП « Золота нива 1» перерахувало ОСОБА_1 7387,05 грн орендної плати згідно грошового переказу по системі « Швидка копійка» в АТ «Ощадбанк» за заявою на видачу готівки від 15.01.2018 року; за 2018 рік -7387,05 грн по системі « Швидка копійка» а АТ « Ощадбанк» за заявою на видачу готівки від 04.12.2018 року. Проте ПП « Золота нива 1» не розрахувалось з ОСОБА_1 за оренду землі у 2019 та 2020 роках. У березні 2020 року ОСОБА_1 зверталась до відповідача з приводу здійснення розрахунку за 2019 рік, але відповіді не отримала, грошовий розрахунок в межах орендної плати за 2019 та 2020 роки не проведено. Таким чином позивачка вважає, що ПП « Золота нива 1» заборгувало перед нею 7387,05 грн орендної плати за 2019 рік зі граничним строком сплати 31.12.2019 року та 7387,05 грн орендної плати за 2020 рік зі граничним строком сплати 31.12.2020 року.

2. Правові позиції сторін судового процесу.

2.1. 27 липня 2020 року відповідач через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі (а.с. 79-92). Розмір орендної плати за Договором, що підлягає сплаті ОСОБА_1 за 2019 р., становить 7 386,68 грн., а за 2020 р. - 4 883,89 грн. Доказів того, що ОСОБА_1 з`явилася до ПП «Золота нива 1» у строк до 31.12.2019 р. для отримання орендної плати за 2019 р., а також у строк до 31.12.2020 р. - для отримання орендної плати за 2020 р., або що в зазначені строки вона звернулася до ПП «Золота нива 1» з вимогою перерахувати орендну плату на картковий рахунок або поштовим переказом, з повідомленням відповідних реквізитів, нею в порушення вимог ч.1 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України не надано.

Заяву від 10.03.2020 р., копію якої ОСОБА_1 додано до позовної заяви, з якою вона, за її твердженнями, зверталася до ПП «Золота нива 1» у березні 2020 р. для отримання орендної плати за 2019 р., відповідач не отримував. Доказів надсилання або вручення цієї заяви уповноваженій особі ПП «Золота нива 1» позивачем не надано.

Договором не передбачений чіткий механізм внесення орендної плати, що не дає достатніх підстав вважати, що саме відповідачем допущена несвоєчасна виплата орендної плати позивачу.

Оголошення ПП «Золота нива 1» в газетах «Обрії Ізюмщини» №45 (14544) від

05.11.2020 р. та «Всемь» № 45 (1067) від 04.11.2020 р. свідчать про намагання відповідача викликати позивача для виплати їй орендної плати за Договором .

Оскільки орендна плата за 2019 р. за 2020 р. не виплачена ОСОБА_1 з її вини, тому що вона не з`явилася до ПП «Золота нива 1» за її отриманням, то позивачем безпідставно нараховано відповідачу пеню, 3% річних та інфляційні втрати за прострочення виплати такої орендної плати.

У п.14.3. Договору сторони погодили, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,01% від несплаченої своєчасно суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період нарахування пені.

Розрахунки пені, 3% річних та інфляційних втрат, додані до позовної заяви, є необґрунтованими та помилковим.

Згідно з ч.1 ст.253 Цивільного кодексу України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 Цивільного кодексу України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Частиною 4 ст.267 Цивільного кодексу України встановлено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином відповідач вважає, що позовні вимоги є незаконними та необґрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст.134 Цивільного процесуального кодексу України, ПП «Золота нива 1» подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які воно очікує понести в зв`язку із розглядом справи: витрати на професійну правничу допомогу адвоката: 1 000,00 грн. (одна тисяча гривень 00 копійок).

3. Фактичні обставини справи, встановлені судом.

На підставі Державного акта серії ЯД № 055988 від 02.10.2008 року ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка площею 6.6182 га, кадастровий № :01:000:0056, яка розташована на території Олександрівської сільської ради Ізюмського району Харківської області (а.с.11-12)

14 грудня 2011 року між позивачем та Приватним підприємством «Золота Нива 1» (ПП «Золота Нива 1» - відповідач) було укладено договір оренди (а.с. 13-14), відповідно до якого Орендодавець надає, а орендар приймає в короткострокове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Олександрівської сільської ради. В оренду передається земельна ділянка - кадастровий номер :01:000:0056, загальною площею 6,6182 га, у тому числі: - 6,6182 га, яка розташована на території Олександрівської сільської ради, ділянка № НОМЕР_1 згідно проекту організації території земельних часток (паїв) на землях колективної КСП «40- річчя Жовтня» Ізюмського району Харківської області та технічної документації зі складання державних актів на право приватної власності на землю. Договір укладено на 7 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за місяць до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п.3.1 договору оренди землі від 14.12.2011 року).

Пунктами 4.1,4.2,4.3 договору оренди сторони передбачили, що орендна плата за землю переглядається щорічно в залежності від коефіцієнту індексації грошової оцінки землі без внесення змін до цього договору, вноситься до 31 грудня року, за який сплачується орендна плата, обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням коефіцієнтів індексації.

Пунктом 15.1 встановлено, що договір оренди набирає чинності з моменту його державної реєстрації.

Земельну ділянку передано відповідачу згідно акту приймання - передачі земельної ділянки без номеру та дату (а.с.16).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна державна реєстрація договору оренди земельної ділянки від 14.12.2011 року проведена 29.08.2013 року (с.11,12)

Згідно листа від 12 грудня 2018 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про виплату орендної плати за 2018 рік та попередні 2015,2016,2017 роки та повідомити про щорічні суми нарахувань орендної плати. Також в цьому листі позивач вказує на те, що відповідачу відомий номер його карткового рахунку в банку « Приватбанк» та його поштова адреса, яка є незмінною та зазначена в договорі оренди землі від 31.03.2020 р. (а.с.22).

26.10.2016 року між позивачем та Приватним підприємством «Золота Нива 1» (ПП «Золота Нива 1» - відповідач) було укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 14.12.2011 року ( а.с.18). Пунктом 1 додаткової угоди сторони передбачили, що орендна плата встановлюється у розмірі 4% від грошової оцінки земельної ділянки. Орендна плата за землю переглядається щорічно в залежності від коефіцієнту індексації грошової оцінки землі. Пунктом 2 додаткової угоди встановлено, що сторони погоджуються з терміном дії договору відповідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права серія ЕАІ № 510340 до 29.08.2020 року. Додаткова угода набирає чинності з моменту державної реєстрації змін до права оренди в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі даної додаткової угоди.

10 березня 2020 року позивачка звернулась з листом до відповідача, в якому просила виконати умови договору оренди землі від 14.12.2011 року, оскільки орендну плату за 2019 рік вона не отримувала та їй не приходило ніяких повідомлень ( а.с.22).

4. Нормативне регулювання правовідносин та їх аналіз судом.

4.1 Позовна вимога про стягнення заборгованості з орендної плати за 2019-2020 року, 3% річних, інфляційних втрат та пені.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Частиною другою статті 792 ЦК України передбачено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України (далі - ЗК України), Законом України «Про оренду землі».

Згідно з частиною четвертою статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки та орендарем.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі - ЗК України), Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Отже, обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції тільки тоді, коли договором не зазначено інші умови.

Статтею 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Статтею 22 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

За змістом ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 4.3 договору оренди землі від 14.12.2011 року сторони визначили, що орендна плата вноситься у строки: до 31 грудня року, за який сплачується орендна плата.

Пунктом 14.3 у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,01% від несплаченої своєчасно суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період нарахування пені.

Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що орендну плату за вказаним договором за 2019-2020 роки позивачеві не сплачено.

Згідно п. 1 додаткової угоди до Договору оренди землі від 14.12.2011 р. орендна плата становить 4,0% від грошової оцінки земельної ділянки і складає 9176,00 грн. Орендна плата виплачується орендодавцю за вирахуванням суми податку з доходів фізичних осіб ( п. 4.4 договору оренди землі від 14.12.2011 року). 9 176,00 грн. (сума орендної плати) * 18 % (ставка ПДФО) = 1 651,68 грн. (ПДФО). 9 176,00 грн. (сума орендної плати) * 1,5 % (ставка військового збору) = 137,64 грн. (військовий збір).9 176,00 грн. (сума орендної плати) - 1 651,68 грн. (ПДФО) - 137,64 грн. (військовий збір) = 7 386.68 грн. (сума орендної плати за 2019 р. без ПДФО та військового збору).

6 066,94 грн. (сума орендної плати за період з 01.01.2020 р. по 29.08.2020 р.). 6 066,94 грн. (сума орендної плати) - 1 092,05 грн. (ПДФО) - 91,00 грн. (військовий збір) = 4 883.89 грн. (сума орендної плати за 2020 р. без ПДФО та військового збору за період з 01.01.2020 р. по 29.08.2020 р.).

Всього: 7 386,68 грн. (орендна плата за Договором за 2019 р.) + 4 883,89 грн. (орендна плата за Договором за 2020 р.) = 12 270,57 грн.

Згідно з пунктом 18 Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів (далі - Методика), затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 1995 року № 213, у редакції Методики, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, нормативна грошова оцінка окремої земельної ділянки (території сільськогосподарських угідь, що знаходяться у власності або користуванні юридичних та фізичних осіб, в тому числі земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби) визначається на основі шкал нормативної грошової оцінки агровиробничих груп ґрунтів.

Показники нормативної грошової оцінки гектара ріллі окремої земельної ділянки, проведеної станом на 01 липня 1995 року, застосовуються із коефіцієнтом, що визначений абзацом другим пункту 5 цієї Методики (пункт 19-1 Методики, чинний на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п. 19-1 постанови Кабінету Міністрів України від 23 березня 1995 року № 213 «Про Методику нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів», зі змінами та доповненнями (далі - Методика), передбачено, що нормативна грошова оцінка гектара ріллі окремої земельної ділянки, проведеної станом на 1 липня 1995 року, застосовується із коефіцієнтом 1,756.

Отже, коефіцієнт 1,756 із 01 січня 2012 року застосовується до показників нормативної грошової оцінки ріллі, тобто для розрахунку значення нормативної грошової оцінки землі.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 04.12.2019р. по справі № 468/1865/15-ц.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 532 ЦК України, якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання провадиться за грошовим зобов`язанням - за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов`язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов`язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов`язаних із зміною місця виконання.

Частиною першою статті 537 ЦК України передбачено, що боржник має право виконати свій обов`язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори в разі:

1) відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобов`язання; 2) ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку;

3) відсутності представника недієздатного кредитора.

Матеріали справи не містять даних про вчинення дій з боку відповідача для належного виконання ним обов`язку щодо сплати орендної плати у строки та розмірах, передбачених умовами договору оренди, зокрема, шляхом надіслання орендної плати за місцем проживання орендодавця або шляхом внесення належних орендодавцю грошей у депозит нотаріуса.

Твердження заявника про те, що у позовній заяві не зазначено та/або не додано до неї жодного доказу на підтвердження звернення позивача до відповідача щодо отримання орендної плати або відмови щодо її отримання, є безпідставними, оскільки договір не передбачає обов`язку орендодавця кожного разу звертатися за отриманням орендної плати.

Посилання відповідача на те, що ним було здійснено оголошення в газетах « Обрії Ізюмщини» № 45 ( 14544) від 05.11.2020 року та « Всемь» № 45 ( 1067) від 04.11.2020 р. стосовно можливості отримання орендної плати (а.с.48-492), то суд зазначає, що, по - перше, це стосується орендної плати лише за 2020 рік, а позивач має право на отримання орендної плати за 2019 рік, по - друге, подача оголошень не передбачена укладеним між сторонами договором оренди земельної ділянки.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Розмір інфляційних втрат судом перевірено та встановлено, що розмір інфляційних втрат складає 681,12 грн.

Суд не бере до уваги посилання представника позивача на те, що розрахунку пені,3% річних та інфляційних втрат, додані до позовної заяви, є необґрунтованими та помилковими, оскільки позивачка уточнила позовні вимоги та надала нові розрахунки, з врахуванням даних відзиву на позовну заяву ПП « Золота нива -1» (а.с. 56,57).

Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по орендній платі станом на 29.03.2021 у сумі 13604,92 грн, у тому числі: 12270,57 грн - сума основного боргу по орендній платі; 342,88 грн сума пені; 310,35 грн 3% річних від простроченого боргу; 681,12 сума інфляційних втрат.

5. Вирішення питання щодо судових витрат.

Відповідно до положень статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, у тому числі належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За вимогами статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

У справі «East/West Alliance Limited» проти України» (остаточне рішення 02 червня 2014 року) зазначено, що згідно з практикою Суду, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (пункт 268); а сума гонорару, яка визначена між адвокатом та клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (пункт 269).

Позивачем у позові заявлено попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат, пов`язаних з розглядом цієї справи в суді: судовий збір 908,00 грн., адвокатський гонорар - 3000,00 грн. Всього орієнтовно 3908,00 грн.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи, що вимоги позивача задоволені, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп.

На підтвердження вказаних витрат надано договір про надання юридичних послуг та іншої правничої допомоги № 544 від 12.02.2021, додаткову угоду № 1 до договору про надання правничої допомоги адвоката та інших юридичних послуг № 544 від 12.02.2021 року, акт - приймання передачі наданих послуг від 14.05.2021 року, копія квитанції до прибуткового ордеру № 544/1 від 14.05.2021 року про сплату витрат у сумі 3000,00 грн.

Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне стягнути з боржника на користь стягувача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3000,00 гривень.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України,суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного підприємства « Золота нива -1» про стягнення заборгованості по орендній платі задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства «Золота нива 1» (, місцезнаходження: 64333 Харківська область, Ізюмський район, с. Забавне, вул. Харківська, буд. 1-Б) на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_2 ) заборгованість по орендній платі станом на 29.03.2021 у сумі 13604,92 грн, у тому числі: 12270,57 грн - сума основного боргу по орендній платі; 342,88 грн сума пені; 310,35 грн 3% річних від простроченого боргу; 681,12 сума інфляційних втрат; судові витрати у сумі 5908,00 грн, які складаються з: 908,00 грн судовий збір та 5000,00 грн витрати на правничу допомогу.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області або безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Ізюмського міськрайонного суду М.П. Одарюк

Повний текст рішення складено 27 травня 2021 року.