ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/3619/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" січня 2021 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Гусак О.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Дарницького районного суду міста Києва знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

У січні 2021 року представник позивача звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту в межах ціни позову на грошові кошти, які знаходяться у будь-яких фінансових/банківських установах на рахунках відповідачів.

Заява обґрунтована тим, що між позивачем та відповідачами виникли деліктні зобов`язання, відповідно до яких у відповідачів є обов`язок відшкодування шкоди, завданої майну позивача. При цьому, відповідачі ухиляються від цього обов`язку, не бажають відшкодовувати завдані ними збитки, а відчуження належних їм грошових коштів під час розгляду справи у разі задоволення позовних вимог ускладнить здійснення розрахунків із позивачем.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до частини першої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною другою цієї статті передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З заяви вбачається, що причинами сумніву щодо добросовісності відповідачів є факт свідомого ухилення від добровільного відшкодування шкоди, та наявність можливості у відповідачів відчужити належне йому майно та грошові кошти, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладеня договорів поруки чи застави.

Законом чітко визначено, що забезпечення позову можливе лише в разі достатньо обґрунтованого припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Сам факт того, що відповідачі у добровільному порядку не відшкодовують завдані збитки та можуть відчужити належні їм грошові кошти не свідчить про те, що відповідачі будуть ухилятись від виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Крім того, жодних відомостей про наявність у відповідачів рахунків в банківських установах та грошових коштів на цих рахунках на зазначену в позовних вимогах суму позивач суду не надає. Зокрема, не вказує найменування, місцезнаходження банківських та інших фінансових установ, номера рахунків, на яких зберігаються кошти відповідачів.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 149, 150 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , поданої представником ОСОБА_2 , про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно з пп. 15.5 п. 15 частини першої Перехідних положень Розділу XIII ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя О.С. Гусак