Ухвала

26 травня 2021 року

м. Київ

справа № 473/4369/20

провадження № 61-8627ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 05 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» про визнання частково недійсним кредитного договору та визнання недійсним кредитного договору,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до товариства

з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі - ТОВ «Бізнес Позика») про визнання частково недійсним кредитного договору № 089438-МИ1-008

від 29 вересня 2020 року.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області

від 09 квітня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Бізнес Позика» про визнання частково недійсним кредитного договору та визнання недійсним кредитного договору залишено без розгляду.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 05 травня 2021 року апеляційну скаргу представника позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області

від 09 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Бізнес Позика» про визнання частково недійсним кредитного договору та визнання недійсним кредитного договору- повернуто особі, яка її подала.

Суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу, виходив з того, що апеляційна скарга подана і підписана представником ОСОБА_2 , який не є адвокатом, відповідно до відомостей Єдиного реєстру адвокатів України, та документів на спростування цього не надано. Спір, який виник між сторонами не є трудовим та не віднесено до малозначних відповідно до вимог статей 274-279 ЦПК України.

21 травня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 05 травня 2021 року, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанцій норм процесуального права, просила скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права

є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, виходячи з наступного.

У відповідності до частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За змістом частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо апеляційна скарга подана представником і ці документи раніше не подавалися.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що не погоджуючись з ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 квітня

2021 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

Дослідивши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки ОСОБА_2 не є адвокатом, а справа не є трудовим спором та не віднесена до малозначних справ відповідно до вимог ЦПК України, то апеляційна скарга підлягає поверненню особи, яка її подала.

Частиною третьою статті 131-2 Конституції України визначено, що виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді.

Відповідно до підпункту 11 пункту 16-1 розділу ХV «Перехідних положень» Конституції України, з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції (щодо правосуддя)» представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції у судах апеляційної інстанції з 01 січня 2018 року здійснюється виключно прокурорами або адвокатами.

Відповідно до частини другої статті 60 ЦПК України під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Оскільки представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у суді апеляційної інстанції не надав достатніх доказів, на підтвердження того, що він має право представляти інтереси ОСОБА_1 у суді, то Миколаївський апеляційний суд обґрунтовано відмовив у прийнятті апеляційної скарги.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Верховний Суд зазначає, що повернення апеляційної скарги не позбавляє ОСОБА_1 права подати нову апеляційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 185 ЦПК України самостійно, або звернутися за правовою допомогою.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, колегія суддів вважає, що касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського апеляційного суду

від 05 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Бізнес Позика» про визнання частково недійсним кредитного договору та визнання недійсним кредитного договору, є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 05 травня

2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства

з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» про визнання частково недійсним кредитного договору та визнання недійсним кредитного договору, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Г. В. Коломієць

Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник