Справа 749/355/21
Номер провадження 2-з/749/3/21
24 травня 2021 року м. Сновськ
Суддя Щорського районного суду Чернігівської області Кравчук М. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення її позову до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Фінпром маркет», про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Крім того, 20.05.2021 р. позивач звернулася до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем 16 липня 2020 року, зареєстрованим в реєстрі за № 2304 на користь стягувача товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет», до набрання рішенням законної сили у справі.
Позивач працює продавцем продовольчих товарів у ФОП ОСОБА_2 , її заробітна плата на місяць складає шість тисяч гривень. З квітня місяця роботодавець почав утримувати 20 % від її заробітної плати, що складає 1149, 87 грн, у відповідності до постанови про звернення стягнення на заробітну плату від 15.04.2021 р.
Заробітна плата є основним джерелом існування для її родини. У позивача на утриманні перебуває три дитини, ОСОБА_3 , 2007 року народження, ОСОБА_4 , 2012 року народження, і ОСОБА_5 , 2015 року народження. ОСОБА_6 є дитиною з інвалідністю. Отримані кошти витрачаються позивачем виключно на продукти харчування, сплату комунальних платежів, за необхідності ліки.
Розгляд справи щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню займе деякий час, при цьому відрахування із заробітної плати позивача почалося з початком примусового виконання виконавчого напису. Якщо не вжити заходи забезпечення позову, то кожного місяця з її заробітної плати буде утримуватися 1149, 87 грн, на які позивач розраховує, а це означає, що вона буде вимушена обмежити свою багатодітну родину у купівлі необхідних продуктів харчування, ліків та задоволенні інших життєво необхідних потреб.
Позивач вважає, що в даній ситуації, яка склалася, поки вона буде відстоювати свої права в суді, необхідно вжити заходи забезпечення позову, бо без вжиття заходів забезпечення позову, стягнення коштів з її заробітної плати за оскаржуваним виконавчим написом буде продовжуватися і може призвести до значної шкоди її інтересам. Стягнення у безспірному порядку з позивача суми коштів за виконавчим написом може призвести до того, що для відновлення в подальшому її прав та інтересів, зокрема для повернення безпідставно стягнутих коштів позивачу потрібно буде докласти значних зусиль та витрат.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Розглянувши заяву про забезпечення позову та дослідивши додані до неї докази суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до абз. 1 п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
За змістом п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404 (далі Закон № 1404) виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом.
Верховний Суд у постанові від 01 жовтня 2020 року у справі № 524/188/18 зазначив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.
Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.
Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.
Під час оцінки такої співмірності суду необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів.
При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили (пункт 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).
Також Верховний Суд у вищевказаній постанові зазначив, що на стадії виконавчого провадження виконавчий документ виданий на підставі рішення суду, прирівнюється до напису нотаріуса.
Судом встановлено, що позовні вимоги позивача не містять вимог зобов`язального характеру (у разі повного або часткового задоволення позову в межах позовних вимог рішення суду не підлягатиме примусовому виконанню), що нівелює істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду за результатами розгляду справи по суті спору.
Зокрема, якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, у цьому випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
У таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (аналогічну позицію викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18).
З цих підстав, суд відхиляє таку підставу для вжиття заходів забезпечення позову як істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду.
Аналогічно, спосіб захисту, визначений позивачем, як ефективний, у вигляді визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є вичерпним, не підлягає довільному тлумаченню та у випадку задоволення позову повністю реалізується судовим рішенням, що набере законної сили, та, відповідно, стягнення за виконавчим документом у ході судового розгляду не має жодного впливу на ефективність захисту у випадку задоволення позову.
Щодо поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача суд звертає увагу на таке.
Чернігівський апеляційний суд у постанові від 19.05.2021 р. у справі 749/245/21, скасовуючи ухавалу суду першої інстанції (головуючий суддя Кравчук М. В.) у аналогічних правовідносинах висловився про те, що у разі не зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса у виконавчому провадженні на час розгляду позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, це може призвести до незаконного стягнення при примусовому виконанні оскаржуваного виконавчого напису грошових коштів у позивача. Крім того, у разі, якщо до закінчення розгляду цієї справи судом виконавцем буде примусово стягнуто з доходів позивача заборгованість, то у останнього є обґрунтовані побоювання про неможливість ефективно захистити свої права у межах цього судового провадження, що також може істотно ускладнити чи унеможливити поновлення його порушених чи оспорюваних прав або інтересів при новому зверненні до суду, а відтак, колегія суддів дійшла висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.
При вирішенні питання щодо вжиття заходів забезпечення позову суд зазначає, що положеннями ст. 43 Конституції України передбачено, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Наявність у особи вказаного права не становить предмет доказування у даній справі, оскільки в межах даного спору про захист цього права позивач не зверталась, відтак питання неможливості чи утруднення поновлення порушеного права судом не досліджується за критерієм наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги.
В той же час, законний інтерес відображає легітимне прагнення свого носія до фактичної (соціальної) можливості.
Відповідно до ч. 2 ст. 10 Конвенції про захист заробітної плати заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.
ОСОБА_1 є багатодітною матір`ю, що вбачається із копії посвідчення серії НОМЕР_1 , та має на утриманні дитину з інвалідністю, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 .
У заяві заявник стверджує, що заробітна плата є основним джерелом доходу та засобом до існування.
Відтак процедура стягнення у виконавчому провадженні має безпосередній вплив на законний інтерес позивача в якості мети реалізації права на своєчасне одержання винагороди за працю, спрямований на задоволення своїх потреб та потреб своїх дітей у реальному часі життєдіяльності з прогнозованим моментом отримання заробітної плати у повному обсязі.
Зволікання з отриманням заробітної плати у повному обсязі засвідчує обґрунтовану неможливість поновлення законного інтересу позивача утримувати себе та своїх дітей в режимі реального часу, незалежно від кількості судових та позасудових процедур, що будуть спрямовані на повернення стягнутих сум заробітних плат у випадку задоволення позову.
Тотожних за ступенем невідворотності порушень інтересів відповідача за критерієм балансу інтересів судом не встановлено, оскільки інтереси (потреби) дітей позивача значно превалюють над майновим інтересом юридичної особи, з огляду на що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.
Питання розподілу судових витрат щодо розгляду заяви про забезпечення позову має бути вирішено судом за наслідками розгляду справи по суті.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-153, 247, 261, 353 ЦПК України, суд,-
Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення її позову до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити повністю.
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Чернігівського апеляційного суду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя М. В. Кравчук