Справа №297/738/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2021 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фейіра О. О., при секретарі судового засідання Радзецькій Ю.Л., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Представник АТ КБ «ПриватБанк» за довіреністю Мазченко В.О. звернулася в Берегівський районний суд Закарпатської області із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 19 січня 2016 року в розмірі 10 024, 50 грн..

Позовні вимоги позивачем мотивовано тим, що відповідно до укладеного з АТ КБ «ПриватБанк» договору б/н від 19 січня 2016 року, ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, розмір якого в подальшому було збільшено до 25 000 грн.. Останній підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. В свою чергу, ОСОБА_1 зобов`язався слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, а також сплачувати відсотки за користування кредитом, оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Однак, в порушення умов вищевказаного кредитного договору, ОСОБА_1 свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 16 березня 2021 року має заборгованість перед банком в розмірі 10 024, 50 грн.. А тому, позивач просить стягнути із ОСОБА_1 в їх користь заборгованість за кредитним договором б/н від 19 січня 2016 року в розмірі 10 024, 50 грн. та судові витрати по справі в сумі 2 270, 00 грн..

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, однак згідно прохальної частини позовної заяви та клопотання про розгляд справи за відсутності позивача від 19 березня 2021 року, просить справу розглянути без її участі, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує (а. с. 4, 84).

Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути без його участі, та у зв`язку з сплатою ним заборгованості за кредитним договором, просить в задоволенні позову відмовити (а.с. 101-103).

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, тобто відповідно до умов договору у вказаний у договорі строк.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як встановлено з матеріалів справи, 19 січня 2016 року ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встаноленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому було збільшено до 25 000, 00 гривень. Разом з тим, останній підтвердив свою згоду, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, про що свідчить його підпис у заяві (а. с. 10, 12).

Так, відповідно до умов надання кредиту, ОСОБА_1 зобов`язався слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, а також сплачувати відсотки за користування кредитом, оплачувати комісії на умовах, передбачених договором (а. с. 13-66).

Матеріалами справи встановлено, що відповідач ОСОБА_1 , станом на день звернення позивача до суду із даним позовом не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, що стверджується Розрахунком заборгованості за кредитним договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Так, згідно розрахунку заборгованості за Кредитним договором б/н від 19 січня 2016 року, станом на 16 березня 2021 року сума заборгованості відповідача ОСОБА_1 перед банком за кредитним договором б/н від 19 січня 2016 року становила 10 024, 50 грн. заборгованості за тілом кредиту (а.с. 8-9).

Однак, до початку розгляду справи по суті, відповідачем ОСОБА_1 суму боргу за кредитним договором б/н від 19 січня 2016 року в розмірі 10 024, 50 грн. погашено, що стверджується дублікатами чеків TS206854 від 29 квітня 2021 року, та від 20 травня 2021 року, а також дублікатом чека TS203085 від 21 травня 2021 року та відповідно № квитанції 2303-3738-5538-0346 від 22 квітня 2021 року, № квитанції 2303-3735-2975-0198 від 22 квітня 2021 року, № квитанції 2302-3350-6846-0867 від 21 квітня 2021 року, № квитанції 2293-3178-7894-0626 від 12 квітня 2021 року, № квитанції 2331-3653-6818-0358 від 20 травня 2021 року, та № квитанції 2332-3123-3885-0334 від 21 травня 2021 року (а.с. 102-103).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема, шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди, зокрема і на стадії виконання судового рішення тощо.

Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18-ц (провадження № 61-2018св19).

Відповідних заяв АТ КБ «Приват Банк», зокрема, про відмову від позовних вимог від останнього до суду не надходило, що свідчить про спрямованість намірів позивача на захист своїх прав та інтересів.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Так, з матеріалів справи встановлено, що зобов`язання позичальником перед Банком виконано в повному обсязі, згідно наданих відповідачем вищезазначених квитанцій.

За таких обставин, оскільки відповідачем ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором б/н від 19 січня 2016 року, яка становила 10 024, 50 грн. добровільно погашено, суд вважає в задоволенні позовних вимог позивача відмовити.

Керуючись ст.ст. 526, 530, 599, 610, 629, 631, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 141, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд,-

рішив:

в задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 19 січня 2016 року в сумі 10 024 грн. 50 коп.- відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Фейір О. О.