Справа № 661/1571/21
Провадження № 2/661/618/21
У Х В А Л А

17 травня 2021 року

Суддя Новокаховського міського суду Херсонської області Чирський Г.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Новокаховської ОТГ, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання майнових прав на частку капіталу члена фермерського господарства, -

ВСТАНОВИВ:

14.04.2021 р. до Новокаховського міського суду Херсонської області надійшла відповідна позовна заява ОСОБА_1 до Новокаховської ОТГ, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання майнових прав на частку капіталу члена фермерського господарства,

Ухвалою суду від 15.04.2021 р. вказану заяву залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а заявнику було надано строк у три дні з дня вручення ухвали для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Вказана ухвала суду позивачем отримана, про що свідчить поштове повідомлення з відміткою «Укрпошта» про вручення.

05.05.2021 року від представника позивача за довіреністю ОСОБА_4 на виконання ухвали суду від 15.04.2021 р. надійшла заява про виправлення недоліків, до якої додано виправлену позовну заяву.

Дослідивши вказане клопотання, додану до нього позовну заяву, суддя дійшов висновку про повернення пред`явленої позовної заяви з наступних підстав.

Так, представник позивача за довіреністю ОСОБА_5 , яка є одночасно відповідачем у справі, фактично пред`явлено нову заяву, зі змісту якої та резолютивної частини якої вбачається дві вимоги про встановлення факту за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 проживання однією сім`єю разом з ОСОБА_7 , а також встановити факт місця відкриття спадщини. Зазначені особи, які звертають до суду з відповідною вимогою мають бути заявниками у справі. За своєю суттю, позивачем обрано інший спосіб захисту прав та інтересів, а подана заява не може бути розглянута в порядку позовного провадження, оскільки розглядається в порядку окремого провадження, відповідно до ст. 293, 315 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 294 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частина 4 ст. 294 ЦПК передбачає, що справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Заявники та заінтересовані особи - специфічні суб`єкти окремого провадження і відповідно до ч. 3 ст. 42 ЦПК вони мають статус осіб, які беруть участь у справі. Процесуальні права і обов`язки осіб, які беруть участь у справах окремого провадження, визначені ст. 43 ЦПК, а також нормами, які передбачають порядок розгляду справи окремого провадження (розділ IV ЦПК України).

До виправленої позовної заяви надана довіреність від ОСОБА_1 , надана ОСОБА_2 на представлення інтересів позивачів, що не відповідає вимогам ч.2 ст. 61 ЦПК України .

Слід звернути увагу, що відповідно до ч.4 ст.60, ч2 ст.61 ЦПК України, одна й та сама особа може бути одночасно представником декількох позивачів або декількох відповідачів або декількох третіх осіб на одній стороні, за умови відсутності конфлікту інтересів між ними. Особа не може бути представником, якщо вона у цій справі представляє або представляла іншу особу, інтереси якої у цій справі суперечать інтересам її довірителя.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону "Про судовий збір" суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

12.05.2021 року представником позивача подано до суду заяву про виправлення недоліків до якої додано квитанцію № 78_12 від 12.05.2021 року про сплату судового збору в сумі 908 грн. З вказаної квитанції вбачається, що платником є ОСОБА_2 , в графі «Призначення платежу» також вказана ОСОБА_2 , а оскільки позивачем є ОСОБА_1 , в графі «Призначення платежу» не вказано щодо якої справи здійснено сплату судового збору. Суддя вважає, що ухвала суду від 15.04.2021 року в частині сплати судового збору також є невиконаною. Положеннями п. 3.8. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, визначено, що реквізит «Призначення платежу» платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, які зазначено в реквізиті платіжного доручення «Призначення платежу».

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Надана квитанція про сплату судового збору, не є належним доказом сплати судового збору Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду (Постанова від 11 грудня 2019 року у справі № 752/4567/19) та Великої Палати Верховного Суду (Постанова від 30 вересня 2020 року у справі № 9901/144/20), ВС/КГС, № 910/4557/18,13.02.20).

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, сформульованою, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31), в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, у пункті 55 справи «Креуз проти Польщі», про те, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти («Kreuz v. Poland» № 28249/95).

Отже, встановлюючи конкретні вимоги до змісту та форми позовної заяви, а також до документів, які мають бути до неї додані, ЦПК України при цьому покладає обов`язок на суд перевірити виконання позивачем цих вимог та прийнятності позовної заяви на стадії вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Відповідно до ч.3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи невиконання позивачем ухвали суду про залишення позовної заяви без розгляду, пред`явлена заява вважається неподаною та підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст.ст.13, 185 ч.4 п.3 ЦПК України, суддя

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Новокаховської ОТГ, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання майнових прав на частку капіталу члена фермерського господарства, вважати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на сторінці офіційного вебпорталу судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://court.gov.ua/fair/sud2117.

Суддя Г. М. Чирський