Номер провадження: 22-ц/813/1973/21
Номер справи місцевого суду: 2-828/10
Головуючий у першій інстанції Драніков С.М.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М.,

при секретарі судового засідання Фабіжевській Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 20 березня 2018 року про виправлення описки в виконавчому листі та поновлення строку для пред`явлення в цивільній справі за заявою публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», боржники: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про виправлення описки в виконавчому листі та поновлення строку для пред`явлення, -

ВСТАНОВИВ

21 лютого 2018 року засобами поштового зв`язку ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся суду з заявою про виправлення описки в виконавчому листі та поновлення строку для пред`явлення, та просив зазначити індивідуальний ідентифікаційний номер ОСОБА_1 № НОМЕР_1 у виконавчому листі №2-828/10, що видав Біляївський районний суд Одеської області (а.с. 62-69).

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 20 березня 2018 року (головуючий - суддя Драніков С.М.) задоволено заяву публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», боржники: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про виправлення описки в виконавчому листі та поновлення строку для пред`явлення (а.с. 80-81).

03 серпня 2020 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направив апеляційну скаргу на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 20 березня 2018 року. На думку апелянта, оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою, постановлена з порушенням процесуального та матеріального права, з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, є такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав. Суд першої інстанції у порушення ч.3 ст. 433 ЦПК України розглянув справи за відсутності належного повідомлення учасників справи. У порушення вимог ч. 1 ст. 433 ЦПК України, суд першої інстанції не встановив поважних причин поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа. Судом не з`ясовано чи пред`являвся та взагалі отримувався виконавчий лист. Апелянт звертає увагу, що після видачі виконавчого листа пройшло більше восьми років, а у суду першої інстанції не було не було жодних підстав для поновлення відповідного строку. Посилаючись на правові позиції Верховного Суду, апелянт зазначає, що повернення виконавчого документа через відсутність у виконавчому листі даних про особу має ознаки формальності, а отже не могла бути підставою для повернення виконавцем виконавчого документа, більш того, позивачем не було надано доказів того, що виконавчий лист виданий на ім`я апелянта було повернуто саме через відсутність ідентифікаційного коду. На підставі викладеного, апелянт просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви банку (а.с. 36-37 зворот).

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

В судовому засіданні 13.05.2021 року представник заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Інші учасники провадження до суду не з`явились, про час, дату та місце судового засідання були повідомленні належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 103). Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників провадження, які з`явилися, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Згідно з ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Приймаючи оскаржувану ухвалу в справі суд першої інстанції послався на норми процесуального права та ЗУ «Про виконавче провадження» та вирішив задовольнити заяву та внести ідентифікаційні дані боржника та поновити строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Апеляційний суд частково задовольняючи апеляційну скаргу вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 260 ЦПК України ухвала, що викладається окремим документом, складається, зокрема, з мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу;

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. За ч. 5 вказаної статті обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як роз`яснив пленум Верховного Суду України в постанові № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі», а саме в п. 2 обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до пункту 11 вказаної постанови у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, суд, розглядаючи справу по суті заявлених вимог, повинен повно та всебічного встановити та оцінити обставини, які мають значення для справи та на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог, а також надати оцінку встановленим обставинам справи та прийти до відповідного висновку по суті спору, посилаючись на відповідні норми матеріального права. При цьому, мотивувальна частина судового рішення не може обмежуватися лише посиланням на нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, а має містити мотиви суду щодо суті справи.

За обставинами даної справи мотивування суду першої інстанції щодо поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання містить лише посилання на нормативно-правові акти та не містить жодних мотивів суду, з яких можливо було би встановити чому саме суд прийшов до таких висновків, зокрема не встановлені причини пропуску строку, оцінка поважності таких причин тощо. Крім того, розгляд процесуального питання відбувся без належного повідомлення боржників про час та місце проведення судового засідання (а.с. 75), що є самостійною процесуальною підставою для скасування раніше прийнятого судового рішення.

Таким чином, враховуючи вище наведене, оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження, а суд першої інстанції не встановив обставини, які мають значення для справи та не навів належним мотивів ухваленого рішення, апеляційний суд на підставі ст. 379 ЦПК України частково задовольняє апеляційну скаргу, оскаржувану ухвалу скасовує та направляє справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -задовольнити частково.

Ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 20 березня 2018 року про виправлення описки в виконавчому листі та поновлення строку для пред`явлення скасувати, заяву про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік

Повний текст цієї постанови виготовлено 24 травня 2021 року.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

24.05.2021 року м. Одеса