Справа № 2-4417/11
Провадження № 6/161/123/21
У Х В А Л А

18 січня 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого - судді Рудської С.М.

при секретарі Ярмолюк В.С.

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу за заявою Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про заміну сторони виконавчого провадження в цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення,

В С Т А Н О В И В:

03.11.2020 року АТ «Альфа-Банк» через свого представника звернулося до суду з вищевказаною заявою на обґрунтування зазначивши, що на виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області у цивільній справі № 2-4417/11 було видано виконавчий лист про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0,19 га, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 071-22-03/07 від 12.04.2007 року, яка виникла у ОСОБА_1 перед АТ «Укрсоцбанк». На даний час, внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» до АТ «Альфа-Банк», останнє являється правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків в тому числі, які належали АТ «Укрсоцбанк». Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникло у АТ «Альфа-Банк» з 15.10.2019 року. Враховуючи наведене, просить суд замінити сторону стягувача у виконавчому листі, виданому на виконання рішення по цивільній справі № 2-4471/11 за позовом АТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягненняіз АТ «Укрсоцбанк» на АТ «Альфа-Банк».

В судове засідання представник АТ «Альфа-Банк» не з`явився подавши до суду клопотання з проханням розгляд заяви про заміну стягувача здійснювати у його відсутності (Том 2, а.с. 1-2).

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явилися, причин неявки суду не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить відповідне поштове повідомлення, яке міститься у матеріалах справи (а.с. 59 т. 2). Заяви, клопотання про відкладення розгляду справи, розгляд справи за його відсутності від боржника ОСОБА_1 на адресу суду не надходили.

Представник стягувача АТ «Укрсоцбанк» в судове засідання повторно не з`явилися, причин неявки суду не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви, клопотання про відкладення розгляду справи, розгляд справи за його відсутності від нього на адресу суду не надходили.

Абзацом 2 ч. 3 ст. 442 ЦПК України визначено, що неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

З огляду на надані заявником докази, які містяться в матеріалах заяви, суд вважає за можливе розгляд справи провести у відсутності учасників справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.09.2011 року в цивільній справі № 2-4417/11 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення заявлені позовні вимоги були задоволеними у повному обсязі: звернено стягнення на нерухоме майно житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами загальною площею 128,8 кв.м., житловою площею 79 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0,19 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована на території Липинської сільської ради Луцького р-ну Волинської обл., що належать на праві власності ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості за договором надання відновлювальної кредитної лінії № 071-22-03/07 від 12.04.2007 року, укладеним між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 (Том 1, а.с. 133-134).

Вищевказане судове рішення набрало законної сили 17.02.2012 року внаслідок повернення Апеляційним судом Волинської області апеляційної скарги відповідною ухвалою та на його виконання було видано виконавчий лист (Том 1, а.с. 188)

Судом також встановлено, що 14.06.2010 року, на виконання вимог ч. 5 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про акціонерні товариства», найменування АКБСР «Укрсоцбанк» було змінено на ПАТ «Укрсоцбанк», який являється його правонаступником.

Крім того, установа привела своє найменування і тип акціонерного товариства у відповідність до змін законодавства, у зв`язку з чим 26.06.2018 року Загальними зборами акціонерів було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства з публічного на приватне та про зміну найменування (назви) Банку з ПАТ «Укрсоцбанк» на АТ «Укрсоцбанк».

Ці зміни пов`язані з набуттям чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення ведення бізнесу та залучення інвестицій емітентами цінних паперів», яким внесено зміни до Законів України «Про банки і банківську діяльність» та «Про акціонерні товариства» в частини можливості банків в Україні створюватися у формі акціонерних товариств і вимог до публічних і приватних акціонерних товариств.

АТ «Укрсоцбанк» є правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ «Укрсоцбанк».

10.09.2019 року Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк» (а.с. 9-12).

Згідно Рішення № 5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року, було затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати визначеної у Передавальному акті, а саме з 15.10.2019 року (Том 2, а.с. 28).

Протоколом № 4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15.10.2019 року було вирішено затвердити Передавальний акт (п. 2.1. протоколу) (Том 2, а.с. 20-24).

Таким чином, 15.10.2019 року відповідно до підпункту «г» пункту 11 частини 4 статті 1 Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків», пунктів 3.1., 5.3., Постанови Правління НБУ № 189 від 27.06.2008 року «Про затвердження положення про особливості реорганізації банку за рішенням його власників», було затверджено Передавальний акт, у відповідності до якого АТ «Альфа-Банк» у порядку правонаступництва набуває всіх прав за переданими йому активами (включаючи права за договорами забезпечення, у тому числі поруки), а також набув обов`язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів.

Згідно п. 1 Передавального акту від 15.10.2019 року, внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків за цим актом є АТ «Альфа-Банк». Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати затвердження цього Передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» а саме з 15.10.2019 року.

Таким чином, станом на день розгляду справи АТ «Альфа-Банк» є Кредитором за Кредитним договором № 071-22-03/07 від 12.04.2007 року, що укладений між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 .

Згідно ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст. ст. 512, 514 ЦК України та ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження».

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Отже, за змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із результатів системного аналізу цих норм, зокрема п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 20.11.2013 року у справі № 6-122цс13.

У зв`язку заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У п. 9 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У відповідності до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Частиною 2 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», передбачено, що стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Частиною 1 ст. 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

З наведених положень ст. 442 ЦПК України вбачається, що нею регламентовано порядок заміни сторони правонаступником на стадії виконання судового рішення.

Норма ст. 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

У відповідності до правової позиції, яка сформульована у постанові Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі № 10/56-08, якщо заявник звернувся із заявою про заміну сторони виконавчого провадження стягувача поза межами відкритого виконавчого провадження стосовно боржника, то це не позбавляє його права звернутись із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні та не є підставою для відмови судом у задоволенні такої заяви, у разі якщо судом не встановлено обставин закінчення виконавчого провадження у справі належним виконанням судового рішення. У протилежному ж випадку правонаступник стягувача - сторони виконавчого провадження, набувши таке право згідно з договором про відступлення права вимоги в порядку статті 512 ЦК України, позбавляється можливості та права реалізувати таке право у виконавчому провадженні у порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження".

Аналогічна позиція міститься і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі від 21.03.2018 року по справі № 6-1355/10, провадження № 61-12076св18 (ЄДРСРУ № 73001190).

Враховуючи вищезазначене та позицію Верховного Суду, заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає заяву АТ «Альфа-Банк» про заміну сторони виконавчого провадженняобґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

На підставі ст. ст. 512, 514 ЦК України, ст. ст. 352, 354, 442 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про заміну сторони виконавчого провадження в цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення задовольнити.

Замінити сторону стягувача у виконавчому листі, виданому на виконання судового рішення в цивільній справі № 2-4471/11 за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення, а саме: замінити вибулого стягувача публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» на його правонаступника Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення ухвали відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала у повному обсязі складена 19 січня 2021 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська