Справа № 308/1401/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Лемак О.В.,

за участі секретаря судового засідання Сухан Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «ВЕЛЛФІН» звернулося в суд з позовною заявою ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» є фінансовою установою, що надає фінансові послуги по наданню у позику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності.

21.11.2017 між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та ОСОБА_1 укладено Договір позики № 305338 в електронній формі. За умовами п. 1.1. укладеного між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та відповідачем договору позики, позикодавець надає позичальникові грошові кошти в сумі 6000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою.

В подальшому на картковий рахунок відповідача була перерахована сума позики в розмірі 6000,00 грн., що підтверджується повідомленням від ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», яке надає ТОВ «ВЕЛЛФІН» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк-еквайер здійснює зарахування коштів.

Таким чином, ТОВ «ВЕЛЛФІН» належним чином виконані умови Договору позики, в той час як відповідачем отримані грошові кошти в передбачені строки не повернуті, внаслідок чого в останнього утворилась заборгованість за Договором позики зі сплати основного боргу, процентів та прострочених процентів.

Вказує, що загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «ВЕЛЛФІН» станом на 28.01.2020 становить 185 879,00 грн., з яких: 6000,00 грн. - основний борг; 85 799,00 грн. - заборгованість по відсоткам; 94 080,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

На підставі наведеного просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» заборгованість за договором позики в розмірі 185 879,00 грн. та судові витрати в сумі 2788,18 грн.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 20.03.2020 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

10.08.2020 року від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Петрецького С.І. надійшов через канцелярію суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що матеріали позову не містять даних про те, що особа відповідача була належним чином ідентифікована при реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ "ВЕЛЛФІН" відповідним електронним підписом, електронним цифровим підписом чи іншим аналогом власноручного підпису. Також вказує, що позивач як позикодавець не вправі нараховувати проценти за користування позикою після закінчення строку повернення позики, а саме після 05 грудня 2017 року. Таким чином, позикодавець ТОВ «Веллфін» відповідно до статті 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування позиченими коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 05 грудня 2017 року при доведеності факту надання відповідачу кредиту. Тому вважає вимогу щодо стягнення відсотків в розмірі 178367,00 грн. такою, що не підлягає задоволенню, оскільки відсотки нараховані за межами строку надання позики з не підтвердженням факту надання самої позики. У зв`язку з наведеним просив відмовити товариству з обмеженою відповідальністю "ВЕЛЛФІН" в задоволенні позовних вимог по справі повністю.

У судове засідання представник позивача не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак, у прохальній частині позовної заяви зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за відсутності позивача.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник у судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не відомі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ТОВ «ВЕЛЛФІН» є фінансовою установою, що надає фінансові послуги з надання у позику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності відповідно до розпорядження Нацкомфінпослуг № 2606 від 27 жовтня 2015 року, зареєстрованого в реєстрі фінансових установ за № 16103225.

Основним видом діяльності ТОВ «ВЕЛЛФІН» є кредитування, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

На підставі оформленої ОСОБА_2 заявки на офіційному веб-сайті позивача, для отримання позики, шляхом заповнення відповідних полів, між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та ОСОБА_2 укладено договір позики № 305338 від 21.11.2017, за умовами якого позикодавець надав позичальнику грошові кошти у сумі 6000,00 грн. на умовах строковості, зворотності та платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою.

З копії заявки ОСОБА_2 для отримання позики з особистого кабінету на сайті http://creditup.com.ua вбачається копія відповідача паспорта, відомості про ідентифікаційний номер платника податків, номер мобільного телефону та інші персональні дані відповідача. При цьому, наявна у вказаній копії заявки фотокартка відповідача візуально відповідає тій, що міститься в копії паспорта, виданого на ім`я відповідача, а правильність зазначених у заяві персональних даних щодо відповідача, останнім не оспорюється.

Таким чином, договір позики № 305338 від 21.11.2017 між сторонами було укладено та підписано в електронній формі, і такі дії сторін відповідають приписам статей 6 та 627 ЦК України, статей 11 та 12 Закону України «Про електронну комерцію»,

З огляду на встановлені обставини, доводи представника відповідача про не укладення з позивачем договору позики не приймаються судом до уваги, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

У графіку розрахунків до договору позики № 305338 від 21.11.2017 вказано, що сукупна вартість позики на дату погашення 05.12.2017, складає 7512,00 грн., з яких: 6000,00 грн. сума по договору; 1512,00 - сума до сплати процентів.

Згідно п. 1.3. договору, строк позики складає 14 днів, позика має бути повернута згідно Графіку розрахунків до 05.12.2017 року.

Пунктом 1.5.1 договору позики визначено, що розмір процентів складає: 1,8 процента від суми позики, але не менше ніж 20 грн. за перший день користування позикою; 1,8 процента від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, зазначеного в п.1.3 цього договору. При цьому, нарахування процентів проводиться в момент внесення позичальником коштів на погашення позики та належних на дату погашення платежів.

Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про електронну комерцію».

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ст. 11 цього Закону зазначено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Так, у статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Відповідно до п. 6.10-6.12 Правил Товариство надає позику в порядку одночасного перерахування суми, зазначеної в договорі позики на рахунок банківської платіжної картки, зазначеної в Заявці. Перерахування грошових коштів здійснюється в строк не пізніше одного робочого дня з дати підписання Договору позики сторонами. Датою укладення договору позики між Товариством і позичальником є дата перерахування суми позики на банківський рахунок.

На виконання умов укладеного між сторонами договору позики ТОВ «ВЕЛЛФІН» перерахувало на картковий рахунок ОСОБА_1 зазначену в договорі суму позики

Згідно із статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Разом з тим, позичальник ОСОБА_1 взяті не себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорі строк грошові кошти (суму позики) та нараховані проценти за користування позикою не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість , яка згідно довідки щодо заборгованості за Договором №305338 від 21.11.2017 року станом на 28.01.2020 становить 185 879,00 грн. що складається з наступного : 6000,00 грн. - основна сума позики; 85799,00 грн. - заборгованість за відсотками згідно договору; 94080,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками згідно договору.

Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені статтями 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплати суму боргу кредитору.

З огляду на викладене, вимога позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за основним зобов`язанням, яка складається із суми позики в розмірі 6000,00 грн. та процентів за користування позикою в межах строку кредитування за період з 21.11.2017 по 05.12.2017 в сумі 1512,00 грн. є доведеною та підлягають задоволенню.

Разом з тим, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками та заборгованості за простроченими відсотками в період з 05 грудня 2017 по 28 січня 2020 задоволенню не підлягають з таких підстав.

Статтями 1046, 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини 1 статті 1048 та частини 1 статті 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини 1 статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18.

Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами укладеного сторонами договору позики №305338 від 21.11.2017 року ТОВ «ВЕЛЛФІН», як фінансова установа, надало позичальнику суму позики, а останній зобов`язувався повернути надану позику у повному обсязі до 05 грудня 2017 року.

Таким чином, позикодавець ТзОВ «ВЕЛЛФІН» відповідно до статті 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 05 грудня 2017 року та у відповідності до Графіку розрахунків, як передбачено у п.3.1. Договору. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти.

Досліджений судом розрахунок заборгованості свідчить про те, що визначена позивачем до стягнення заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування позикою включає період з 05 грудня 2017 року по 28 січня 2020 року, який виходить за межі строку кредитування.

Оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, тому заявлена позивачем ТОВ «ВЕЛЛФІН» вимога в частині стягнення з відповідача заборгованості по основних та прострочених відсотках за користування позикою за період з 05 грудня 2017 року по 28 січня 2020 року є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі в їх сукупності, прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість в розмірі 7512,00 грн. за договором позики, з яких 6000,00 грн. заборгованість за основною сумою позики; 1512,00 грн. заборгованість по процентам за період з 21 листопада 2017 року по 05 грудня 2017 року.

В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Відповідно дост.141ЦПК України з відповідача ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» судові витрати пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог в сумі 112,68 грн.

Керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 625, 1048-1050 ЦК України, ЗУ «Про електронну комерцію», ст.ст. 2-5, 10-13, 76-81, 133, 141, 258-259, 263-265, 268, 280-284, 289, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» (03061, м. Київ, вул. Героїв Севастополя, 48, ) заборгованість за договором позики № 305338 від 21 листопада 2017 року в сумі 7512,00 (сім тисяч п`ятсот дванадцять гривень 00 коп.) грн., яка складається з наступного: 6000,00 грн. заборгованість за основною сумою позики; 1512,00 грн. заборгованість по процентам за період з 21 листопада 2017 року по 05 грудня 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» (03061, м. Київ, вул. Героїв Севастополя, 48, ,) судовий збір у розмірі 112,68 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», місцезнаходження: 03061, м. Київ, вул. Героїв Севастополя, 48, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Дата складення повного судового рішення 20 квітня 2021 року.

Головуюча Лемак О.В.