Справа № 694/1316/20
провадження № 2/694/114/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

20.05.2021 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді Сакун Д.І.,

за участі секретаря судового засідання Матвієнко А. А.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа Звенигородська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, скасування свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и л а:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2,0809 га з кадастровим номером: :03:003:0323 видане ОСОБА_5 державним нотаріусом Звенигородської державної нотаріальної контори Черкаської області - недійсним; визнати за ОСОБА_3 право власності на Ѕ земельної ділянки площею 2,0809 га з кадастровим номером: :03:003:0323 в порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_5 ; Визнати за ОСОБА_4 право власності на Ѕ земельної ділянки площею 2,0809 га з кадастровим номером: :03:003:0323 в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_5 ; Стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 . Після її смерті Звенигородською нотаріальною конторою заведена спадкова справа 21.03.2007 року №204. З заявою про прийняття спадщини звернулася дочка померлої ОСОБА_4 . Від імені ОСОБА_5 заповіти не посвідчувалися. ОСОБА_6 21.03.2007 року за №№1101,1103,1105 отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку (пай), права на пайовий фонд майна та грошові вклади. Позивач ОСОБА_3 звернувся із заявою про прийняття спадщини до Звенигородської державної нотаріальної контори24.09.2020 року, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено в зв`язку з пропущенням шестимісячного строку.Крім того, свідоцтво про право на спадщину на майно померлої ОСОБА_5 видане на користь іншої особи. Поважність пропуску шестимісячного терміну для подачі заяви про прийняття спадщини з дня смерті спадкодавця обґрунтовує тим, що в період з 11.10.1999 року є інвалідом ІІ групи, з вказаного часу він тяжко хворіє, захворювання значно обмежує його рухову діяльність, у 2001 році він переніс тяжку операцію, а тому не мав можливості з`явитися до Державної нотаріальної контори.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у позові, просив позов задоволити.

Відповідач подав відзив на позов відповідно до якого вказав, що позивач в усній формі добровільно відмовився від прийняття спадщини у зв`язку з чим і не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Вказала, що позивач незважаючи на часті хвороби мав змогу звернутися з відповідною заявою до нотаріальної контори упродовж такого тривалого проміжку часу і вказані ним підстави пропуску строку для прийняття спадщини не можуть вважатися поважними. Просила у задоволенні позову відмовити. Крім того представником відповідача було подано заяву про застосування строків позовної давності до позовних вимог позивача.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, вказав, що позивач був присутній на похованні матері і прийняти спадщину він міг. Про те, що позивач має встановлену групу інвалідності відповідачці відомо не було. Просив у задоволенні позову відмовити.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, у судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце судового розгляду була повідомлена належним чином. Надіслали заяву про розгляд справи без участі представника нотаріальної контори.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 13.11.2020 було відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою суду від 28.12.2020 було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті, витребувано спадкову справу після смерті ОСОБА_5 , задоволено клопотання про виклик свідків.

04.03.2021 представником відповідача подано заяву про застосування строків позовної давності до позовних вимог позивача.

В судовому засіданні 22.04.2021 були допитані свідки:

ОСОБА_7 , яка пояснила, що є сусідкою позивача і знає його з 1987 року. Позивач проживає з колишньою дружиною, тривалий період часу хворіє. У 2007 році позивач за станом здоров`я, незважаючи на захворювання, не був прикутий до ліжка, ходив по подвір`ю, по вулиці. Перестав пересуватися після перенесеного у 2017 році інсульту, наразі ходить по подвір`ю з милицею, майже не чує, погано говорить;

ОСОБА_8 , яка пояснила, що є колишньою дружиною позивача, проте проживає з останнім На час смерті матері позивач, багато хворів, разом з тим міг пересуватися, проте погано чув. У 2006 році позивач вже мав встановлену групу інвалідності. У встановлений законом строк з заявою про прийняття спадщини не звернувся, оскільки його сестра (відповідачка у справі) повідомила, що мати залишила все своє майно їй на підставі заповіту у зв`язку з чим позивач не бачив сенсу звертатися до нотаріуса.

ОСОБА_9 , яка пояснила, що позивач до інсульту міг пересуватися, ходив на пошту, по вулиці. Після інсульту у 2017 році його стан здоров`я значно погіршився.

У судове засідання 20.05.2021 сторони не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі.

Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі наступного.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 17.12.1976 року позивач ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . Його батьками вказані ОСОБА_10 та ОСОБА_5 (а.с.8).

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Тарасівською сільською радою Звенигородського району Черкаської області, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Тарасівка Звенигородського району Черкаської області (а.с.9).

Постановою Державного нотаріуса Звенигородської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 24.09.2020 року ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що залишилося після смерті ОСОБА_5 в зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Крім того, після смерті ОСОБА_5 видані свідоцтва про право на спадщину за законом № 1101,1103,1105 ОСОБА_4 (а.с.10).

Відповідно до довідки, виданої Кобиляцьким старостинським округом Водяницької сільської ради Звенигородського району Черкаської області від 29.09.2020 року № 191, ОСОБА_3 дійсно в період з 11.10.1999 року є інвалідом ІІ групи, з даного часу він тяжко хворіє, захворювання значно обмежує його рухову діяльність, у 2001 році переніс складну операцію і на даний час тяжко хворіє. Також у вказаній довідці в.о. старости ОСОБА_11 засвідчує свідчення ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 та вказує, що свідчення правдиві (а.с.12).

З довідки №188 від 22.09.2020 року, виданої сімейним лікарем ОСОБА_15 вбачається, що позивач ОСОБА_3 перебуває на Д обліку в Рижанівській амбулаторії ЗПСМ. На даний час хворий потребує сторонньої допомоги (а.с.13).

Згідно акту депутата Кобиляцької сільської ради Довганя Р.П. від 25.09.2020 року, складеного в присутності свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 позивач ОСОБА_3 з 11.10.1999 року є інвалідом ІІ групи, з даного часу він тяжко хворіє, захворювання значно обмежує його рухову діяльність, у 2001 році переніс складну операцію і на даний час тяжко хворіє (а.с.14). Аналогічне викладене у письмових свідченнях ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (а.с.15-31).

Після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина в тому числі і на земельну площею 2,0809 га з кадастровим номером: :03:003:0323, яка розташована в межах Богачівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області.

Відповідно до довідки Відділу обслуговування громадян №6 Управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Черкаській області ОСОБА_3 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Черкаській області з 11.10.1999р. і одержує пенсію по інвалідності другої групи загального захворювання.(а.с. 116)

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 ОСОБА_3 призначено пенсію по інвалідності другої групи загального захворювання з 11.10.1999 (а.с. 11).

Згідно з довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності серії 10 ААА №025389 від 207.07.2010 на підставі повторного огляду ОСОБА_3 визначено другу групу інвалідності безтерміново.(а.с. 11).

Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ч. 1, ч. 2 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України).

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вбачається, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права».

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року вбачається, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Згідно ч. 24 Постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни «Просудову практикуу справахпро спадкування»№ 7від 30травня 2008року особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

Як вказує судова практика, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини, а саме: тривала хвороба спадкоємців; перебування спадкоємця тривалий час за межами України; відбування покарання в місцях позбавлення волі; перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України; необізнаність спадкоємця про наявність заповіту (Постанова Верховного Суду Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17); велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України (Постанова Верховного суду України від 26.06.2019 по справі №565/1145/17), тощо.

При цьому судами до уваги беруться переважно письмові докази довідки медичних установ про стан здоров`я та проходження курсу лікування, довідки про перебування особи у відрядженні чи за межами України, інші довідки, акти, листування, що містять відомості про обставини, які перешкоджали зверненню спадкоємця до нотаріальної контори у встановлені строки.

Однак жодного належного письмового доказу, медичного документу про тривалу хворобу суду надано не було, наявність ІІ групи інвалідності не може бути розцінено, як перешкоду, котра унеможливила своєчасне звернення до нотаріуса, оскільки така група інвалідності була встановлена у 2010 році безтерміново, що вбачається з довідки МСЕК. Копія пенсійного посвідчення не свідчить про наявність інвалідності на час смерті спадкодавця, оскільки свідчить лише про призначення пенсії з певного часу, а як вбачається з довідки МСЕК безтерміново група інвалідності позивачу була надана лише при повторному огляді. Відтак наявність інвалідності саме на час смерті спадкодавця не підтверджена. Довідка Відділу обслуговування громадян №6 Управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Черкаській області також не містить вказаної інформації.

Наявні в матеріалах справи, надані позивачем медичні довідки свідчать про наявність захворювань у позивача і про проходження ним лікування у певні незначні періоди після смерті спадкодавиці. З вказаних довідок не вбачається, що позивач перебував на тривалому стаціонарному лікуванні і був позбавлений фізичної можливості звернутися з відповідною заявою про прийняття спадщини.

Крім того, всі свідки, допитані в судовому засіданні вказали, що хоча позивач і мав значні захворювання, проте мав змогу ходити і спілкуватися до 2017 року. Відтак він мав можливість подати відповідно заяву про прийняття спадщини після смерті матері уна протязі 2006-2016 років. Крім того, суд звертає увагу на те, що така заява могла бути надіслана поштою.

Ст. 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.

Оцінюючи доводи позивача ОСОБА_3 про поважність причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини, суд прийшов до висновку про відсутність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Враховуючи недоведеність позову в частині продовження строку на прийняття спадщини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності за законом, оскільки вказані вимоги є похідними.

Щодо заяви представника відповідача про застосування строків позовної давності суд зазначає наступне.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 рокуу справі № 369/6892/15-ц (провадження № 14-96цс18) викладено правовий висновок про те, що суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто перш, ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності, у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач.

Враховуючи необгрунтованість позову підстави для застосування наслідків спливу позовної давності відсутні.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Відтак судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст.1270,1272ЦК України, ст.ст.141,200,206,263-265 ЦПК України суд, -

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа Звенигородська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, скасування свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності в порядку спадкування за законом -відмовити.

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Рішення підписане 20.05.2020.

Суддя Д.І.Сакун