Справа № 342/1048/20
Провадження № 2/342/112/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гайдич Р.М.,

секретаря судового засідання Сьомкайло І.-М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/3 частину житлового будинку та господарських будівель і споруд в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася в суд з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 27.12.2006 року виконавчим комітетом Острівецької сільської ради, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 на лежить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та позивачці. ніхто із співвласників не звертався за виділом своєї частки. Будівництво житлового будинку здійснено у 1969 році. Для будівництва та обслуговування житлового будинку була виділена земельна ділянка площею 0,25 га. ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Довідкою Острівецької сільської ради № 476 від 07.09.2020 доводиться, що на час смерті ОСОБА_3 з числа спадкоємців першої черги за законом разом із нею у житловому будинку були зареєстровані та проживали: чоловік ОСОБА_2 та дочка, позивачка, ОСОБА_4 . З метою реалізації своїх спадкових прав позивачка звернулася до Городенківської РДНК, де була заведена спадкова справа № 847 від 26.08.2008. 20 листопада 2009 року позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на належні спадкодавцю земельні ділянки. Однак , нотаріус відмовила позивачці у видачі документів на спадщину на житлове господарство через реєстрацію права спільної сумісної власності на спадкове житлове господарство без визначення часток, що стверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.09.2020. Спадкодавець є мамою позивачки, батько на спадщину не претендує. Після маминої смерті позивачка фактично вступила в управління спадщиною - подала заяву про прийняття спадщини та отримала свідоцтво про право на спадщину, користується спадковим майном на власний розсуд, постійно проживає у житловому будинку, обробляє земельну ділянку , виготовила технічну документацію за власні кошти, тобто своїми діями фактично прийняла спадщину . Однак, оформити свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі не може через реєстрацію спільної сумісної власності на житлове господарство.

03.12.2020 позивачкою подано до суду заяву про уточнення позовних вимог, а саме позивачка просить суд:

- визначити, що частка ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві спільної сумісної власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 . становить 1/3 (одну третю) її частини.

- визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

В судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. До суду від позивачки поступила заява про розгляд справи у її відсутності. Уточнені позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Від відповідача, через поштове відділення. поступила заява про розгляд справи без нього. Уточнені позовні вимоги визнає та не заперечує щодо визнання права власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 .

Передбачених ч.1 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданного 27.12.2006 виконавчим комітетом Острівецької сільської ради на підставі рішення № 61 від 27.12.2005 серії ЯЯЯ № 785253 доводиться, що житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 дійсно належить ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві приватної спільної сумісної власності.

Копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого Коломийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації № 15049243 від 26.06.2007, реєстраційний номер: 17340856 доводиться, що в Коломиському МБТІ в книзі № 1, номер запису 1 за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровано право приватної спільної сумісної власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності / серія НОМЕР_1 /27.12.2006/ виданого виконавчим комітетом Острівецької сільської ради/рішення № 61 від 27.12.2005/.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 58 років в с. Рогиня Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 9, що доводиться копією свідоцтва про смерть серїі НОМЕР_2 виданого 01.05.2008 Острівецькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області.

Внаслідок її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема право власності на її частку в спільній сумісній власності житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

На час смерті спадкодавця ОСОБА_3 був чинним Цивільний кодекс 2003 р. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1262 ЦК України). У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця (ст. 1263 ЦК України). В четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України). Відповідно до ст. 1265 ЦК України - у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Із довідки № 476, виданої 07.09.2020 виконавчим комітетом Острівецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області слідує, що ОСОБА_3 на день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) проживала і була зареєстрована в АДРЕСА_1 , в такому складі: чоловік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зять ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , онуки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 виданого 2 лютого 1967 року Острівецькою сільською радою Городенківського району доводиться, що ОСОБА_2 , 1942 р.н., та ОСОБА_8 , 1949 р.н., одружилися ІНФОРМАЦІЯ_9 , актовий запис № 1.

З копії свідоцтва про народження позивачки серії НОМЕР_4 , виданого 08.09.1973 Острівецькою сільською радою стверджується, що ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_10 , її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Після реєстрації шлюбу 4 серпня 1991 року з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 прізвище дружини було змінено з ОСОБА_10 на ОСОБА_11 , що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 виданого 4.08.1991 Острівецькою сільською радою Городенківського району.

З наведеного слідує, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є чоловік ОСОБА_2 (відповідач) та дочка ОСОБА_4 (позивач).

Копією спадкової справи № 847/2008 наданою суду державним нотаріусом Городенківської РДНК Капріян С.В. стверджується, що 26 серпня 2008 року позивачка ОСОБА_4 звернулася до Городенківської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3 . Копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.11.2009 посвідченого державним нотаріусом Городенківської РДНК Паньків Д.М. доводиться, що позивачка прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_3 , яка складається із двох земельних ділянок, що належали померлій на підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ІФ-№058841 та серії ІФ № 058842. Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 22363035 виданий 08.12.2009 Городенківською районною державною нотаріальною конторою свідчить про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію видачі свідоцтва про право на спадщину спадкодавця ОСОБА_3 , спадкоємець ОСОБА_4 , номер у Спадковому реєстрі 45328858, номер у нотаріуса 847.

З наведеного слідує, що позивачка ОСОБА_4 , як спадкоємець за законом першої черги, прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_3 .

До спадкового майна померлої ОСОБА_3 також належить частка у спільній сумісній власності житлового будинку по АДРЕСА_1 . Копією технічного паспорта на вищевказаний садибний (індивідуальний) житловий будинок стверджується, що житловий будинок побудований в 1969 році Згідно Звіту житлового будинку з надвірними спорудами складеного ЕТВО «Придністров`я» на підставі договору № 320 від 07.09.2020 про вартість майна, ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 станом на 07.09.2020 становить 93075 грн.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 ЦК України - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З постанови державного нотаріуса Городенківської районної держанвої нотаріальної контори Капріян С.В. № 1008/02-31 від 02.09.2020 про відмову у вчиненні нотаріальної дії слідує, що ОСОБА_4 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у спільній сумісній власності, а саме житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у звязку з тим, що за життя ОСОБА_3 не було визначено розмір її частки житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 та перебуває у спільній сумісній власності.

Відповідно до вимог частин 1 та 2 статті 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Згідно з частиною 1 статті 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до статті 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до статті 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" № 20 від 22.12.1995 року, частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Також, суд бере до уваги правову позицію Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, закріплену в п. 3.4. інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, де зазначено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Виходячи з аналізу наведених норм, суд вважає, що частки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у праві спільної сумісної власності складають по 1/3 частині, оскільки домовленості про розмір часток кожного між ними досягнуто не було, і цей факт визнається сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 1226 Цивільного кодексу України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Таким чином, виходячи із заявлених уточнених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що уточнені позовні вимоги підлягають до задоволення, передбачених ст.328 ЦК України підстав неправомірності виділення частки та набуття позивачем, як спадкоємцем за законом першої черги спадкодавця ОСОБА_3 , права власності на частку у спільному майні Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, а саме житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 судом не встановлено, відповідач не заперечує відносно задоволення даного позову.

На підставі ст.ст. 316,317, 328, 355, 368, 370, 372, 1216, 1221,1223, 1258,1261, 1268-1270, 1296,1297 ЦК України, керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 268,273, 352,354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Уточнені позовні вимоги задовольнити.

Визначити, що частка ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві спільної сумісної власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 . становить 1/3 (одну третю) її частини.

Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Місце проживання позивача ОСОБА_4 - АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_6 .

Місце проживання відповідача ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 .

Суддя: Гайдич Р. М.