Справа № 515/1518/20
Провадження № 2/515/109/21
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2021 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря судового засідання Комерзан Л.І.

представника позивача - адвоката Давиденка К.В.

представника відповідача Скалозуба В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області циві- льну справу за позовом ОСОБА_1 до Дивізійської сільської ради Татарбунарсь- кого району Одеської області

про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

13 листопада 2020 р. ОСОБА_1 в особі свого представника - адвоката Давиденка К.В. звер- нулася до суду з позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності на земельну ді- лянку в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на слідуючи обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,53 га, що розташована на території Дивізійської сільської ради Татарбунарського райо- ну Одеської області, згідно державного акту на право власності на землю серії ОД № 028601 від 27.08.2004 р., виданого на ім`я ОСОБА_2 , яку вона право успадкувати як спадкоємець за запові- том. Звернувшись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті спа дкодавця, вона отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину по заповіту з причини відсутності правовстановлюючого документа на спадкове майно. Вона гадки не має, де знаходить- ся оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку, про його втрату нею розміщено оголошення в газеті «Татарбунарський вісник». Зважаючи на те, що успадкувати земельну ділянку у нотаріальному порядку вона не має можливості, просила визнати за нею право власності на спадкове майно.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд спра- ви у його відсутність, позовні вимоги підтримав (а.с.20).

Представник відповідача також у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнав (а.с.19) .

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про роз- гляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звуко- записувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здій- снюється.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того за конних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову су- перечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В силу ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або доб- ровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

З копії паспорту громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 та копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.3-4,6) вбачається, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Одеса, її батьками зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ..

Копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.7) підтверджується, що спадкодавець ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Дмвізія Татарбунарського району Одеської області.

Як видно з копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД за № 028601 від 27.08.2004 р. (а.с.8), ОСОБА_2 була власником земельної ділянки площею 4,53 га, розта- шованої на території Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, виді- леної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно заповіту від 17.12.2008 р., посвідченого державним нотаріусом Єпішкіною С.В., ОСОБА_6 є спадкоємцем за заповітом на земельну ділянку площею 4,53 га, що розташована на те- риторії Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, яка належала ОСОБА_7 на день її смерті (а.с.9).

Відмова нотаріуса (а.с.10) свідчить про неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину після померлої ОСОБА_2 (спадкові справа № 409/2012) з причини ненадання право- встановлюючого документу на успадковане майно.

З витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 07.10. 2020 р. (а.с.11) слідує, що вартість земельної ділянки площею 4,5335 га, кадастровий номер :01:001:1098, складає 132647,67 грн.

Газета "Татарбунарский вісник" № 1 від 06.01.2021 р. містила оголошення про недійсність дер- жавного акту на право власності на землю серії ОД № 028601, виданого на ім`я ОСОБА_2 (а. с.21).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 (абз.3) своєї постанови № 7 від 30.05. 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За змістом ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків /спадщини/ від фізи- чної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України.

Згідно ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок сво єї смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних від- носин, а також інших учасників цивільних відносин.

В силу ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спад- щину чи не прийняти її.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збе- реженням її цільового призначення, що визначено ч.1 ст.1225 ЦК України.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, а також те, що земельна ділянка площею 4,53 га, що розташована на території Дивізійської сільської ради Та- тарбунарського району Одеської області, належала її бабусі ОСОБА_2 , але перешкодою в от- риманні позивачем свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку є те, що оригінал дер- жавного акту на право приватної власності на землю втрачено.

Отже, суд вважає, що за позивачем має бути визнано право власності на зазначену земельну ді- лянку площею 4,53 га.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76-82, 200, 206, 211, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст.1216, 1217, 1233, 1235, 1268 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Одеса, іденти- фікаційний номер НОМЕР_4 , право власності на земельну ділянку площею 4,53 га, цільове при- значення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно державно- го акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 028601, виданого 27.08.2004 р. на ім`я ОСОБА_2 ..

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його про голошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учас- никами справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили піс ля повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Тимошенко С.В.