Провадження № 2/752/314/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 листопада 2021 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.

за участі секретаря судового засідання Бондар І.Ю.

за участі:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Ткачук О.М.

представника відповідача ТОВ «Вектор Плюс» - адвоката Ковалевського Є.В.,

розглянувши у місті Києві в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Марченка Олександра Анатолійовича, державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Сипчої Крістіни Миколаївни, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Єгорової Марини Євгенівни, треті особи товариство з обмеженою відповідальністю «Дідков», Головне територіальне управління юстиції у місті Києві про визнання дій незаконними, скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, внесення до державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про скасування записів про право власності,

встановив:

18.10.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання дій незаконними, скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, внесення до державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про скасування записів про право власності до ТОВ «ФК «Вектор Плюс», державного реєстратора прав на нерухоме майно ДРС України Марченка О.А., державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби ГУЮ у місті Києві Сипчої К.М., приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Єгорової М.Є., третя особа ТОВ «Дідков».

19.10.2017 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі.

29.01.2018 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлено протокольну ухвалу про залучення до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ГТУЮ у місті Києві.

02.07.2018 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

04.10.2018 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про витребування доказів.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 30.07.2008 року між ним та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , який посвідчений нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голубничою О.В. 30.07.2008 року та зареєстрований в реєстрі за № 2403.

30.07.2008 року між ним та ВАТ «Сведбанк» укладено кредитний договір № 2628/0708/45-023, відповідно до якого банк надає позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 40 000, 00 дол. США на строк до 30.07.2038 року включно та на умовах, передбачених у цьому договорі, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у терміни, передбачені цим договором.

30.07.2008 року між позивачем (Іпотекодавець) та ВАТ «Сведбанк» (Іпотекодержатель) укладено іпотечний договір № 2628/0708/45-023-Z-1, відповідно до якого іпотекодавець передав іпотекодержателю належне йому на праві власності нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 .

В подальшому, 28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк», яке виступає правонаступником ВАТ «Сведбанк» та ТОВ «ФК «Вектор плюс» укладено договір факторингу № 15, згідно якого банк відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитним договорам, зокрема, кредитному договору № 2628/0708/45-023 від 30.07.2008 року.

03.02.2015 року державним реєстратором Державної реєстраційної служби України прийнято рішення № 19045694 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким за ТОВ «ФК «Вектор плюс» було зареєстровано право власності на спірне майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 .

Крім того, 27.02.2015 року між ТОВ «ФК «Вектор плюс» (Продавець) та ТОВ «Дідков» (Покупець) укладено договір купівлі-продажу (з відкладальною умовою), згідно якого продавець передає у власність покупця, а покупець приймає у власність квартиру АДРЕСА_1 .

На підставі зазначеного договору, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу прийнято рішення № 19674199, яким за ТОВ «Дідков» зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Позивач зазначає, що в кінці грудня 2014 року йому надійшов лист від ПАТ «Сведбанк», у якому йшлося про те, що останнє відступило право вимоги за укладеним 30.07.2008 року кредитним договором № 2628/0708/45-023 ТОВ «ФК «Вектор плюс», однак осіб, що підписали зазначений лист неможливо ідентифікувати, оскільки відсутні їх прізвища, ініціали та посади, а відбиток печатки ПАТ «Сведбанк» не відповідає її оригіналу.

01.02.2015 року ним від ТОВ «ФК «Вектор плюс» отримано повідомлення про анулювання боргу за кредитним договором № 2628/0708/45-023 від 30.07.2008 року.

Позивач зазначає, що у договорі факторингу № 15 від 28.11.2012 року відсутні суттєві умови і докази наявності згоди сторін договору по всім істотним умовам договору, а у матеріалах реєстраційної справи відсутні належні та допустимі докази наявності самого факту боргу, його ідентифікації (період виникнення, строки виплат, розмір і ставки нарахувань, відсотків, пені), а також підтвердження відступлення права вимоги за кредитним договором № 2628/0708/45-023 від 30.07.2008 року та іпотечним договором № 2628/0708/45-023-Z-1 від 30.07.2008 року ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 ТОВ «ФК «Вектор плюс».

Крім того, зазначає, що спірна квартира є його та його сім`ї постійним місцем проживання, а тому не може бути відчужена без його згоди з огляду на положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Просив визнати незаконними дії ТОВ «ФК «Вектор плюс» щодо звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_2 ; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 19045694 від 03.02.2015 року на підставі якого внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності за ТОВ «ФК «Вектор плюс» на об`єкт нерухомого майна: реєстраційний № 00, квартира, об`єкт житлової нерухомості, адреса: АДРЕСА_2 ; внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування запису про право власності № 8615561; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 19674199 від 27.02.2015 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Єговорової М.Є. про державну реєстрацію права власності за ТОВ «Дідков» на об`єкт нерухомого майна: реєстраційний № 00, квартира, об`єкт житлової нерухомості, адреса: АДРЕСА_2 ; внести до державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування запису про право власності № 8886631.

04.10.2018 року відповідачем ТОВ «ФК «Вектор плюс» подано відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого останнє не визнало заявлені до них вимоги, просили відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

26.02.2018 року ГТУЮ у місті Києві надіслано на адресу суду письмові пояснення щодо позову, відповідно до змісту яких останні просили відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог.

Будучи присутніми у судовому засіданні, позивач та його представник підтримали заявлені позовні вимоги з зазначених у позовній заяві підстав, просили позов задовольнити.

Представник ТОВ «ФК «Вектор плюс» заперечував проти позову, просив залишити позовні вимоги без задоволення.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Єгорова М.Є. надіслала клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідачі державний реєстратор прав на нерухоме майно ДРС України Марченко О.А., державний реєстратор прав на нерухоме майно РС ГУЮ у місті Києві Сипча К.М. у судовому засіданні відсутні, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, з будь-якими клопотаннями до суду не зверталися, відзиву на позов не подали.

Треті особи ТОВ «Дідков», ГТУЮ у місті Києві, явку своїх представників у судове засідання не забезпечили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, з будь-якими клопотаннями до суду не зверталися, письмові пояснення не подали.

Заслухавши думку позивача ОСОБА_1 , його представника - адвоката Ткачук О.М. та представника відповідача ТОВ «ФК «Вектор плюс», дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених позовних вимог, з огляду на наступне.

У судовому засіданні встановлено, що 30.07.2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , який посвідчений нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голубничою О.В. 30.07.2008 року та зареєстрований в реєстрі за № 2403.

30.07.2008 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Сведбанк» укладено кредитний договір № 2628/0708/45-023, відповідно до якого банк надає позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 40 000, 00 дол. США на строк до 30.07.2038 року включно та на умовах, передбачених у цьому договорі, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у терміни, передбачені цим договором.

30.07.2008 року між ОСОБА_1 (Іпотекодавець) та ВАТ «Сведбанк» (Іпотекодержатель) укладено іпотечний договір № 2628/0708/45-023-Z-1, відповідно до якого іпотекодавець передав іпотекодержателю належне йому на праві власності нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 .

28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк», яке виступає правонаступником ВАТ «Сведбанк» та ТОВ «ФК «Вектор плюс» укладено договір факторингу № 15, згідно якого банк відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитним договорам, зокрема, кредитному договору № 2628/0708/45-023 від 30.07.2008 року.

03.02.2015 року державним реєстратором Державної реєстраційної служби України прийнято рішення № 19045694 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким за ТОВ «ФК «Вектор плюс» було зареєстровано право власності на спірне майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 .

27.02.2015 року між ТОВ «ФК «Вектор плюс» (Продавець) та ТОВ «Дідков» (Покупець) укладено договір купівлі-продажу (з відкладальною умовою), згідно якого продавець передає у власність покупця, а покупець приймає у власність квартиру АДРЕСА_1 .

На підставі зазначеного договору, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу прийнято рішення № 19674199, яким за ТОВ «Дідков» зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Звертаючись до суду з позовом, позивач в обґрунтування заявлених вимог зазначає наступні підстави та обставини, а саме, що в кінці грудня 2014 року йому надійшов лист від ПАТ «Сведбанк», у якому йшлося про те, що останнє відступило право вимоги за укладеним 30.07.2008 року кредитним договором № 2628/0708/45-023 ТОВ «ФК «Вектор плюс», однак осіб, що підписали зазначений лист неможливо ідентифікувати, оскільки відсутні їх прізвища, ініціали та посади, а відбиток печатки ПАТ «Сведбанк» не відповідає її оригіналу. 01.02.2015 року ним від ТОВ «ФК «Вектор плюс» отримано повідомлення про анулювання боргу за кредитним договором № 2628/0708/45-023 від 30.07.2008 року.

ОСОБА_1 зазначає, що у договорі факторингу № 15 від 28.11.2012 року відсутні суттєві умови і докази наявності згоди сторін договору по всім істотним умовам договору, а у матеріалах реєстраційної справи відсутні належні та допустимі докази наявності самого факту боргу, його ідентифікації (період виникнення, строки виплат, розмір і ставки нарахувань, відсотків, пені), а також підтвердження відступлення права вимоги за кредитним договором № 2628/0708/45-023 від 30.07.2008 року та іпотечним договором № 2628/0708/45-023-Z-1 від 30.07.2008 року ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 ТОВ «ФК «Вектор плюс». Крім того, зазначає, що спірна квартира є його та його сім`ї постійним місцем проживання, а тому не може бути відчужена без його згоди з огляду на положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Заперечуючи проти позову, ТОВ «ФК «Вектор плюс» зазначає, що іпотечний договір № 2628/0708/45-023-Z-1, укладений 30.07.2008 року між ОСОБА_1 (Іпотекодавець) та ВАТ «Сведбанк» (Іпотекодержатель) містить іпотечне застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом реєстрації права власності на предмет іпотеки, що за прирівнюється до договору про задоволення вимог іпотекодержателя.

Так, відповідно до п. 10.3 ст. 10, 11 іпотечного договору, іпотекодержатель має право обирати порядок звернення стягнення на предмет іпотеки; іпотеко держатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання іпотекодавцем основного зобов`язання повністю або частково, у тому числі, якщо іпотеко держатель не поверне іпотеко держателю суму кредиту, проценти за користування кредитом, пеню, іншу заборгованість, не сплатить платежі та штрафи, що передбачені та/або випливають з основного зобов`язання, а також у інших випадках, передбачених основним зобов`язанням та цим договором, у тому числі, у випадку одноразового прострочення основного зобов`язання (як основного боргу, так і проценти за ним); за вибором іпотеко держателя застосовується один з наведених нижче способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя, викладене в п.п. 12.3.1 та 12.3.2 договору іпотеки, а саме - задоволення вимог здійснюється щляхом передачі іпотеко держателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» у випадку задоволення вимог іпотеко держателя шляхом використання процедури, передбаченої в цьому підпункті п. 12.3. договору, договір про задоволення вимог іпотеко держателя укладений шляхом здійснення цього застереження є підставою для реєстрації права власності іпотеко держателя на предмет іпотеки.

Будучи присутньою у судовому засіданні 05.02.2020 року, представник позивача - адвокат Ткачук О.М. визнала, що у позивача ОСОБА_1 станом на теперішній час наявні та тривають зобов`язання перед ПАТ «Сведбанк» щодо повернення коштів за кредитним договором № 2628/0708/45-023 від 30.07.2008 року. Разом з тим зазначила, що, на їх думку, ОСОБА_1 не вважає себе боржником перед ТОВ «ФК «Вектор плюс», а договір факторингу № 15, укладений 28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк», яке виступає правонаступником ВАТ «Сведбанк» та ТОВ «ФК «Вектор плюс», згідно якого банк відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитним договорам, зокрема, кредитному договору № 2628/0708/45-023 від 30.07.2008 року є недійсним, оскільки порушено порядок його укладення.

Разом з тим, позивачем не заявлено вимог про визнання договору факторингу № 15 від 28.11.2012 року недійсним. Зазначений договір станом на час розгляду справи ніким не оспорений та є дійсним, тобто право вимоги погашення заборгованості по кредитному договору № 2628/0708/45-023 від 30.07.2008 року перейшло від ПАТ «Сведбанк», яке виступає правонаступником ВАТ «Сведбанк» до ТОВ «ФК «Вектор плюс» у встановленому законом порядку.

Представник позивача визнала факт наявності невиконаних зобов`язань ОСОБА_1 перед банком, останній не оскаржував в судовому або позасудовому порядку суму заборгованості.

ТОВ «ФК «Вектор плюс», як новий кредитор вирішив скористатися своїм правом щодо стягнення непогашеної заборгованості за кредитним договором № 2628/0708/45-023 від 30.07.2008 року ОСОБА_1 у спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки, що передбачено також іпотечним договором № 2628/0708/45-023-Z-1 від 30.07.2008 року.

Обраний ТОВ «ФК «Вектор плюс» спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки у формі іпотечного застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом реєстрації права власності на предмет іпотеки, що прирівнюється до договору про задоволення вимог іпотекодержателя, відповідає положенням іпотечного договору та положенням Закону України «Про іпотеку».

Так, Законом України «Про іпотеку» передбачено три способи захисту задоволення забезпечених іпотекою вимог кредитора шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий (на підставі рішення суду), два позасудові - на підставі виконавчого напису нотаріуса та на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя.

Сам договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно.

У ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 627, ст. 628, ст. 629 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості; зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства; договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В іпотечному договорі міститься відповідне застереження, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в разі порушення кредитних зобов`язань.

Тобто сторони, підписавши іпотечний договір, обумовили всі його умови, у тому числі, вирішили питання щодо позасудового врегулювання спору.

У ст. 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.03.2018 року, справа № 760/14438/15-ц).

Посилання позивача на порушення ТОВ «ФК «Вектор плюс» положень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки спірна квартира є його та його сім`ї постійним місцем проживання, а тому не може бути відчужена без його згоди не відповідають обставинам справи, оскільки ОСОБА_1 в іпотечному договорі № 2628/0708/45-023-Z-1 від 30.07.2008 року надано згоду іпотекодержателю на перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя за рішенням іпотекодержателя у формі іпотечного застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом реєстрації права власності на предмет іпотеки, що за прирівнюється до договору про задоволення вимог іпотеко держателя відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.06.2018 року, справа № 645/5280/16-ц та від 12.07.2018 року, справа № 372/977/16-ц).

Вимоги позивача про визнання незаконними дії ТОВ «ФК «Вектор плюс» щодо звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_2 не знайшли свого підтвердження та не підлягають задоволенню.

Відповідно й інші вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 19045694 від 03.02.2015 року на підставі якого внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності за ТОВ «ФК «Вектор плюс» на об`єкт нерухомого майна: реєстраційний № 00, квартира, об`єкт житлової нерухомості, адреса: АДРЕСА_2 , внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування запису про право власності № 8615561, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 19674199 від 27.02.2015 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Єговорової М.Є. про державну реєстрацію права власності за ТОВ «Дідков» на об`єкт нерухомого майна: реєстраційний № 00, квартира, об`єкт житлової нерухомості, адреса: АДРЕСА_2 , внесення до державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування запису про право власності № 8886631, що є похідними від первісної вимоги про визнання незаконними дії ТОВ «ФК «Вектор плюс» щодо звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_2 , не підлягають задоволенню.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги до ТОВ «ФК «Вектор Плюс», державного реєстратора прав на нерухоме майно ДРС України Марченка О.А., державного реєстратора прав на нерухоме майно РС ГУЮ у місті Києві Сипчої К.М., приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Єгорової М.Є., треті особи ТОВ «Дідков», ГТУЮ у місті Києві про визнання дій незаконними, скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, внесення до державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про скасування записів про право власності, з зазначених у позовній заяві підстав, не підлягають задоволенню судом.

За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись, ЦК України, Законом України «Про іпотеку», ст. ст. 4, 5, 6, 12, 13, 189-200, 265, 268, 273, 352, 354-356 ЦПК України, суд, -

вирішив:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Марченка Олександра Анатолійовича, державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Сипчої Крістіни Миколаївни, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Єгорової Марини Євгенівни, треті особи товариство з обмеженою відповідальністю «Дідков», Головне територіальне управління юстиції у місті Києві про визнання дій незаконними, скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, внесення до державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про скасування записів про право власності, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції яким ухвалено оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення суду складено 08 лютого 2022 року

Суддя К.Г. Плахотнюк