КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
___________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-ві/947/7/21
УХВАЛА

20.05.2021 року

Суддя Київського районного суду міста Одеси Петренко В.С., розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Калініченко Л.В. по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду міста Одеси перебуває цивільна справа №947/37580/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Вищезазначена цивільна справа перебуває в провадженні судді Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В.

18 травня 2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Калініченко Л.В., як головуючого в цій справі, оскільки існують обставини, у зв`язку з якими у відповідача виникають сумніви в неупередженості та об`єктивності судді.

В обґрунтування наданої заяви ОСОБА_1 посилається на те, що не згоден з рішенням головуючого по справі стосовно повернення зустрічної позовної заяви. Також відповідач зазначив, що сумніви в неупередженості та об`єктивності судді у нього виникають з підстав поведінки судді, що відображається у вимозі знання норм закону, отримання відповідей на поставлені судом питання з приводу поданих ним до суду документів, за наслідком чого у нього стався гіпертаничний кріз.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 19.05.2021 року (суддя Калініченко Л.В.) заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Л.В. Калініченко по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння визнано необґрунтованою. Заяву передано до канцелярії Київського районного суду м. Одеси для визначення в порядку ч.1 ст. 33 ЦПК України судді, який буде вирішувати питання про відвід судді Калініченко Л.В .

Відповідно до автоматизованої системи документообігу заяву про відвід було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Відповідно ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Суд, проаналізувавши матеріали заяви, вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про відвід судді, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ст. 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Згідно з п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про небезсторонність суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.06. у справі «Білуга проти України», від 28.10.98. у справі «Ветштайн проти Швейцарії» тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Як вбачається із заяви про відвід, підставою для відводу судді є сумніви у її упередженості, проте, будь-яких доказів на підтвердження обставин, викладених у заяві не надано, як і доказів упередженості судді у розгляді даної справи, а тому відсутні передбачені законом підстави для задоволення відводу.

Суд вважає, що ті обставини, які викладені у заяві про відвід, не свідчать про упередженість або певну зацікавленість судді у наслідках розгляду цієї справи, і тому не є підставою для задоволення заяви про відвід. Будь-яких інших підстав, які викликали б сумнів в об`єктивності та неупередженості судді не встановлено.

Підставою для відводу судді є наявність сумнівів в упередженості та необ`єктивності головуючого з підстав того, що в підставою для відводу судді є сумніви у неупередженості і об`єктивності судді, які полягають в незгоді відповідача з процесуальним рішенням ухваленим головуючим по справі, а саме постановленням 14.04.2021 року ухвали суду про залишення зустрічної позовної заяви без руху та постановленням 12.05.2021 року ухвали суду про повернення зустрічної позовної заяви за наслідком неналежного усунення недоліків поданої заяви у відповідності до ухвали судді від 14.04.2021 року.

Однак, суд вважає зазначені підстави на підтвердження наявності сумнівів в об`єктивності і неупередженості судді, безпідставними, оскільки відповідно до ч. 4 ст.36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Одночасно суд вважає за необхідне зазначити, що в ухвалі суду від 12.05.2021 року судом було роз`яснено право ОСОБА_1 на порядок оскарження ухвали суду у разі незгоди з процесуальним рішенням суду, відповідно до якого ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

За наслідком чого суд зазначає, що у разі незгоди з процесуальним рішенням суду, відповідач має право встановлене законом, а саме право на апеляційне оскарження відповідної ухвали суду, порядок якого було роз`яснено відповідачеві в ухвалі суду від 12.05.2021 року.

Враховуючи викладене, підстави для відводу, передбачені ст. 36 ЦПК України, відсутні, у зв`язку з чим, суд вважає заяву про відвід необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 36, 37, 40 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Калініченко Л.В. по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння - відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Петренко В. С.