Постанова

Іменем України

20 травня 2021 року

м. Київ

справа № 752/14393/14-ц

провадження № 61-16573св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Саміт Моторз Україна», Підприємство з іноземними інвестиціями «Тойота Україна»,

третя особа - Інспекція з питань захисту прав споживачів у м. Києві,

провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 05 березня 2019 року в складі судді Чередніченко Н. П. та постанову Київського апеляційного суду від 12 серпня 2019 року в складі колегії суддів: Чобіток А. О., Немировської О. В., Ящук Т. І.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Саміт Моторз Україна» (далі - ТОВ «Саміт Моторз Україна»), Підприємства з іноземними інвестиціями «Тойота Україна» та просив:

зобов`язати ТОВ «Саміт Моторз Україна» виконати гарантійний ремонт належного йому автомобіля Toyota Land Cruiser 150, код моделі GRJ150L - GKAEKW, номером кузова НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 ;

зобов`язати ТОВ «Саміт Моторз Україна» встановити на належний йому автомобіль акумуляторну батарею (оригінальну) відповідно до його технічних характеристик;

зобов`язати ТОВ «Саміт Моторс Україна» повернути автомобіль після проведення гарантійного ремонту;

стягнути з ТОВ «Саміт Моторс Україна» на його користь 5 050 грн на відшкодування майнової шкоди;

стягнути з ТОВ «Саміт Моторс Україна» на його користь 231 грн на відшкодування майнової шкоди за неякісно надані послуги - зарядку акумулятора, в результаті чого акумуляторна батарея була пошкоджена відповідачем ТОВ «Саміт Моторс Україна»;

зобов`язати Підприємство з іноземними інвестиціями «Тойота Україна» в сервісній книжці на автомобіль виконати відмітку про продовження гарантійних зобов`язань на час перебування вказаного автомобіля в гарантійному ремонті за весь період експлуатації зазначеного автомобіля;

стягнути з ТОВ «Саміт Моторс Україна» та Підприємства з іноземними інвестиціями «Тойота Україна» 50 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Позов мотивований тим, що ТОВ «Саміт Моторс Україна» неналежним чином виконало обов`язки з гарантійного ремонту належного йому автомобіля Toyota Land Cruiser 150, код моделі GRJ150L - GKAEKW, номером кузова НОМЕР_1 , не усунуло наявний в автомобілі недолік, надало йому неякісні послуги із зарядки акумуляторної батареї, внаслідок чого остання була пошкоджена, безпідставно не повертає йому автомобіль та не проводить його ремонт. Внаслідок протиправних дій ТОВ «Саміт Моторс Україна» йому було заподіяно майнову шкоду в розмірі 5 050 грн.

Відповідачі ігнорують його багаточисленні звернення, внаслідок переживань його стан здоров`я погіршився, внаслідок чого йому було заподіяно моральну шкоду.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 просив позов задовольнити.

Короткий зміст рішення судів першої та апеляційної інстанції

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 05 березня 2019 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 12 серпня 2019 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з недоведеності заявлених вимог.

Зокрема, не знайшли підтвердження під час судового розгляду доводи позивача про наявність в автомобілі не усунених ТОВ «Саміт Моторз Україна» недоліків. Позивач не довів наявність дефектів у роботі коробки передач автомобіля Відповідач ТОВ «Саміт Моторз Україна» виконало усі роботи, замовлені позивачем, недоліків у роботі коробки передач автомобіля, належного позивачу, не виявлено.

Відповідно до сервісної книжки на автомобіль «Сервіс та гарантія» не є гарантійними роботи з усунення естетичних проявів, таких як шум, вібрації тощо, отже механічні звуки та вібрації під час роботи АКПП не є недоліком автомобіля.

Позивач не довів факт пошкодження працівниками ТОВ «Саміт Моторз Україна» акумуляторної батареї, що призвело до її несправності.

Оскільки вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди є похідними від основних його вимог, вони задоволенню не підлягають.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У вересні 2019 року ОСОБА_1 через представника ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 05 березня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 серпня 2019 року і передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В обґрунтування касаційної скарги зазначав, що після придбання автомобіля Toyota Land Cruiser 150 в процесі його експлуатації було виявлено механічну несправність - під час перемикання АКПП в положення «D» (drive) зазначена дія супроводжувалась поштовхом та механічним хрустом.

З метою проведення перевірки та гарантійного ремонту 22 січня 2014 року він звернувся до ТОВ «Саміт Моторз Україна» та Підприємства з іноземними інвестиціями «Тойота Україна». При передачі автомобіля до ТОВ «Саміт Моторз Україна» загальний пробіг становив 86 000 км, а з часу реалізації автомобіля на території України пройшло два роки, як наслідок на автомобіль розповсюджувалася встановлена заводом-виробником трирічна гарантія. Вказана обставина давала йому право розраховувати на здійснення перевірки (діагностики) та/або ремонту в рамках гарантійних зобов'язань. Однак до цього часу ані гарантійний, ані оплачуваний ремонт проведено не було.

Необхідна інформація про придбаний ним транспортний засіб доведена до відома споживача в документації на дорожній транспортний засіб. В жодному з документів, доданих до автомобіля, не зазначено, що перемикання АКПП в положенні «драйв» має супроводжуватися поштовхом та механічним хрустом. Відтак вказані особливості є недоліком автомобіля.

Зважаючи на викладене від просив призначити у справі судову автотехнічну експертизу.

Починаючи з 2014 року ТОВ «Саміт Моторз Україна» та Підприємство з іноземними інвестиціями «Тойота Україна» відмовляються проводити будь-які експертизи, дослідження, в тому числі безкоштовно. Безпідставними є висновки судів, що він не надає згоду на проведення експертизи, оскільки споживач не повинен її надавати.

Від забезпечення проведення судової автотехнічної експертизи ухилялися саме відповідачі, зокрема, ТОВ «Саміт Моторз Україна» не організував огляд автомобіля, не надав необхідне обладнання для його детального дослідження.

Рекламаційний лист, складений ТОВ «Саміт Моторз Україна» без його участі, не підтверджує, що автомобіль перебуває у справному стані.

Суд безпідставно не здійснив заміну третьої особи її правонаступником, тобто справа розглядалася в суді апеляційної інстанції за участю ліквідованої особи.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 12 вересня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Голосіївського районного суду м. Києва.

24 вересня 2019 року справа № 752/14393/14-ц надійшла до Верховного Суду.

ТОВ «Саміт Моторз Україна» та Підприємство з іноземними інвестиціями «Тойота-Україна» направили відзиви на касаційну скаргу, в яких просили залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Тому у тексті цієї постанови норми ЦПК України наводяться в редакції, яка була чинною станом на 07 лютого 2020 року.

Частиною другою статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Суди встановили, що ТОВ «Саміт Моторз Україна» за зверненнями позивача у період з 26 грудня 2013 року по 22 січня 2014 року були проведені наступні роботи та надані послуги щодо належного йому автомобіля: роботи з технічного обслуговування (без заміни масла в АКПП); гарантійна заміна маточини передньої осі; роботи з гарантійної заміни передніх амортизаторів; перевірочно-регулювальні роботи, зчитування кодів несправностей.

Підписуючи акти виконаних робіт позивач погоджувався, що не має претензій до кількості та якості виконаних робіт.

Крім того, 22 січня 2014 року в 13:00 год позивач на підставі наряду-замовлення від 11 січня 2014 року передав автомобіль ТОВ «Саміт Моторз Україна» для гарантійної заміни задніх амортизаторів, яка була проведена 24 січня 2014 року.

22 січня 2014 року та 23 січня 2014 року позивач звернувся до ТОВ «Саміт Моторз Україна» із заявами (претензіями), у яких повідомив, що належний йому автомобіль має недолік у вигляді сильного поштовху та механічного хрусту при увімкненні коробки передач в режим «драйв» та просив усунути зазначену несправність.

За результатами розгляду цих претензій відповідачем ТОВ «Саміт Моторз Україна» було проведено перевірку, складено рекламаційний акт, зі змісту якого вбачається, що внаслідок проведеної перевірки зазначений недолік не було підтверджено. Під час перевірки були проведені діагностичні роботи, тест-драйв інших автомобілів тієї ж моделі, що й автомобіль позивача, та встановлено, що заявлені позивачем звуки є характерними і для цих автомобілів, їх присутність не є несправністю (недоліком) автомобіля. Всі роботи з автомобілем були проведені відповідачем у присутності позивача. Від підписання рекламаційного акту позивач відмовився. Вказана обставина підтверджується показаннями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Рекламаційний акт був направлений ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку та ним отриманий, що позивач підтвердив у наданих в судовому засіданні поясненнях.

Як встановили суди, позивач від підписання рекламаційного акту відмовився через відсутність у ньому відомостей про номери кузовів автомобілів, на яких проводився порівняльний тест-драйв. Водночас, в рекламаційному акті зазначені номери кузова двох автомобілів, на яких проводився порівняльний тест-драйв. Автомобіль для гарантійного ремонту АКПП позивач відповідачу ТОВ «Саміт Моторз Україна» не передавав.

Після виконання ТОВ «Саміт Моторз Україна» всіх замовлених позивачем робіт з автомобілем та розгляду претензії позивача щодо недоліку АКПП автомобіля, позивач 24 січня 2014 року не забрав автомобіль у відповідача ТОВ «Саміт Моторз Україна» не зважаючи на неодноразові прохання відповідача це зробити.

06 лютого 2014 року ОСОБА_1 направив на адресу ТОВ «Саміт Моторз Україна» заяву про направлення його автомобіля на експертизу до випробувальних центрів або лабораторії, що акредитовані згідно з законодавством України. Вказана заява мотивована ненаданням ТОВ «Саміт Моторз Україна» висновку про те, що експлуатація автомобіля є безпечною та ухиленням товариства від проведення гарантійного ремонту.

27 березня 2014 року ТОВ «Саміт Моторз Україна» на замовленням ОСОБА_1 виконав роботи з зарядки акумуляторної батареї автомобіля вартістю 231,00 грн, які були оплачені позивачем. Після зарядки батареї персоналом ТОВ «Саміт Моторз Україна» було проведено її тестування, в результаті чого була встановлена необхідність заміни акумуляторної батареї у зв`язку з її несправністю.

Звертаючись до суду з позовом про захист прав споживачів та стягнення збитків ОСОБА_1 зазначав, що ТОВ «Саміт Моторз Україна» належним чином не виконало обов`язки з гарантійного ремонту автомобіля, зокрема, не усунуло недолік у роботі АКПП у вигляді поштовху та механічного хрусту при увімкненні коробки передач в режим «драйв», а також надало йому неякісні послуги з зарядки акумуляторної батареї, що призвело до її пошкодження та виходу з ладу.

Відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

З пункту 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» вбачається, що споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів).

У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару (частина перша статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів»).

За змістом частини дев`ятої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» при пред`явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом 14 днів з дати його пред`явлення або за згодою сторін в інший строк.

Пунктом 1 частини першої статті 708 ЦК України передбачено, що у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов`язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право, серед іншого, вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення.

Відповідно до частини третьої статті 709 ЦК України вимога покупця про безоплатне усунення недоліків товару підлягає задоволенню продавцем або виготовлювачем протягом чотирнадцяти днів або, за домовленістю сторін, в інший строк.

Згідно з пунктом 1 Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни дорожніх транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства промислової політики України від 29 грудня 2004 року № 721, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 січня 2005 року за № 72/10352(далі - Порядок) недоліком є окрема невідповідність дорожнього транспортного засобу вимогам нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред`являються до нього, а також інформації про дорожній транспортний засіб, яка надана виробником (виконавцем, продавцем).

Пунктом 20 Порядку визначено, що у разі виявлення у процесі експлуатації дорожнього транспортного засобу недоліку або істотного недоліку споживач має право звернутися до виконавця на один з пунктів сервісної мережі, зазначених у сервісній книжці, за власним вибором.

У разі ухилення або безпідставної чи необґрунтованої відмови виконавця від виконання гарантійного ремонту дорожнього транспортного засобу споживач має право звернутися безпосередньо до продавця або виробника для усунення цих недоліків і виконання гарантійного ремонту, або до уповноважених органів захисту прав споживачів.

У разі ухилення або безпідставної чи необґрунтованої відмови продавця або виробника від виконання гарантійного ремонту дорожнього транспортного засобу споживач має право для захисту своїх прав звернутися до суду.

Згідно з частиною першою статті 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини дев`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» виконавець зобов`язаний протягом місяця відшкодувати збитки, що виникли у зв`язку з втратою, псуванням чи пошкодженням речі, прийнятої ним від споживача для виконання робіт (надання послуг).

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що правовою підставою для виникнення у виконавця обов`язку замінити пошкоджену (таку, що потребує заміни) річ на іншу річ того ж роду та якості є винні дії виконавця, що спричинили пошкодження (псування) майна споживача. При цьому, питання доказування наявності/відсутності вини виконавця у пошкодженні (псуванні) речі може досліджуватися у випадку, якщо мав місце сам факт пошкодження (псування) речі під час виконання робіт. За відсутності (недоведеності) такого факту відсутні підстави для застосування наведених норм про відповідальність виконавця.

З метою встановлення обставин щодо наявності в автомобілі позивача несправностей, які підлягали усуненню шляхом проведення гарантійного ремонту ТОВ «Саміт Моторз Україна», судом за клопотанням позивача неодноразово призначалася судова автотехнічна експертиза.

Зокрема, ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2014 року призначено судову автотехнічну експертиру, на вирішення якої поставлено такі питання: чи наявні несправності в коробці перемикання та акумуляторній батареї автомобіля марки Toyota Land Cruiser, що належить ОСОБА_1 , якщо так, то які саме; вказати причини несправності акумуляторної батареї вищевказаного автомобіля.

14 квітня 2015 року на адресу суду надійшли повідомлення експертів КНДІСЕ Пупіна І. В., Лисенка О. В. про неможливість надання висновку судової автотехнічної експертизи, призначеної ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2014 року, відповідно до яких не було організовано виїзд експерта та огляд автомобіля, що унеможливлює надання відповідей на поставлені в ухвалі суду про призначення експертизи питання.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 16 червня 2015 року за клопотанням позивача було вдруге призначено судову автотехнічну експертизу, на вирішення якої поставлено такі питання: чи знаходиться автомобіль Toyota Land Cruiser, що належить ОСОБА_1 в технічно справному стані, якщо ні, то в чому полягають недоліки монтажу (встановлення, наладки); чи правильно змонтовано (встановлено, налагоджено) вузи, агрегати, замінні деталі в автомобілі, в якщо ні, то в чому полягають недоліки монтажу (встановлення, наладки); чи має даний автомобіль несправності, які виключають його експлуатацію; чи здійснювався ремонт автомобіля до моменту проведення експертного дослідження.

02 грудня 2015 року на адресу суду надійшло повідомлення судових експертів КНДІСЕ Пупіна І. В., Крилова Є. С. від 27 листопада 2015 року №14451/15-52 про неможливість надання висновку судової автотехнічної експертизи з огляду на, зокрема, незадоволення клопотання експертів щодо уточнення переліку систем, механізмів, вузлів та делатей, які потрібно дослідити в рамках призначеної експертизи.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 18 січня 2016 року клопотання експертів КНДІСЕ задоволено частково, зобов`язано експертів погодити з ТОВ «Саміт Моторз Україна» дату і час проведення конкретних робіт та маніпуляцій з автомобілем, які необхідні для проведення автотехнічної експертизи. Одночасно відмовлено в частині уточнення переліку систем, механізмів, вузлів та деталей, які необхідно дослідити в рамках призначеної експертизи, оскільки сторона позивача наполягала на формулюванні питань, які необхідні вирішити експертам, в попередній редакції, визначених ухвалою суду від 16 червня 2015 року.

13 липня 2016 року на адресу суду повернулися матеріали справи з повідомленням судових експертів про неможливість надання висновку.

24 травня 2017 року судом за клопотанням представника позивача було втретє призначено судову автотехнічну експертизу у справі, на вирішення якої поставлено питання: чи знаходиться в технічно справному стані акумуляторна батарея, автоматична коробка перемикання передач, роздаточна коробка, карданний вал, полуосі (передня, задня), редуктор (передній, задній), супорт (передній) автомобіля марки Toyota Land Cruiser, а якщо ні, то в чому полягають несправності та якою є причина кожної виявленої несправності в автомобілі.

24 липня 2017 року та 11 грудня 2017 року на адресу суду надійшли клопотання експертів КНДІСЕ про надання матеріалів, необхідних для проведення експертизи.

28 березня 2018 року на адресу суду надійшов лист КНДІСЕ від 20 березня 2018 року №12487/17-52/14094/17-46, з повідомленням про неможливість надання висновку у судовій автотехнічній експертизі.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У частині першій статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини першої статті 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Судами встановлено, що ТОВ «Саміт Моторз Україна» вчиняло усі можливі дії для проведення тричі призначених судових експертиз, та задоволення клопотань експертів, чого не вбачається у діях позивача, який як власник автомобіля мав можливість вчинити необхідні дії для забезпечення можливості проведення експертизи за його клопотанням.

Позивач не довів надання своєї згоди на направлення відповідачем ТОВ «Саміт Моторз Україна» автомобіля конкретній експертній установі з метою надання відповідей на питання, для вирішення яких була призначена судова автотехнічна експертиза в справі.

Встановлено, що відповідачем ТОВ «Саміт Моторз Україна» було виконано усі роботи, замовлені позивачем, недоліків у роботі АКПП автомобіля, належного позивачу, не виявлено. Відповідно до відомостей, які містяться у сервісній книжці на автомобіль «Сервіс та гарантія», не є гарантійними роботи з усунення шуму, вібрації та інше, що безпосередньо не впливає на якість автомобіля і ефективність його використання.

Враховуючи наведене, безпідставними є твердження позивача про те, що ТОВ «Саміт Моторз Україна» неналежним чином не виконало обов`язки з гарантійного ремонту автомобіля, зокрема, не усунуло недолік у роботі АКПП у вигляді поштовху та механічного хрусту при увімкненні коробки передач в режим «драйв».

З огляду на недоведеність позивачем обставин вчинення персоналом ТОВ «Саміт Моторз Україна» будь-яких дій, внаслідок яких було пошкоджено акумуляторну батарею автомобіля, правильними є висновки судів про відсутність підстав для зобов`язання ТОВ «Саміт Моторз Україна» встановити на належний ОСОБА_1 автомобіль акумуляторну батарею (оригінальну) відповідно до його технічних характеристик.

Частинами першою-третьою статті 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Отже, причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду.

Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами.

При цьому причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди. У випадку, коли протиправна поведінка, яка створила конкретну можливість завдання шкоди, перетворює її у дійсність тільки в разі приєднання до неї протиправної дії третіх осіб, має встановлюватися юридично значимий причинний зв`язок як з поведінкою, яка створила конкретну можливість (умови для завдання шкоди), так і з діями, які перетворили її у дійсність (фактичне завдання шкоди).

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18 грудня 2020 року у справі № 686/25718/19 (провадження № 61-7697св20), від 30 грудня 2020 року у справі № 482/48/19 (провадження № 61-11020св20).

Обґрунтованими є висновки судів про відмову у стягненні на користь ОСОБА_1 50 000 грн на відшкодування моральної шкоди, оскільки він не довів належними та достатніми доказами факт заподіяння йому моральної шкоди, протиправність дій відповідачів, а також причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача шкоди.

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Правильними є висновки судів про відсутність підстав для задоволення вимог про відшкодування майнової шкоди у розмірі 5 050 грн з огляду на недоведеність позивачем її завдання внаслідок протиправних дій ТОВ «Саміт Моторз Україна».

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, апеляційний суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку згідно зі статтями 76-78, 81, 89, 367, 368 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги про те, що відповідач ухилявся від забезпечення проведення судової автотехнічної експертизи, оскільки як встановлено судами, у справі тричі призначалася судова автотехнічна експертиза, ТОВ «Саміт Моторз Україна» вчиняло усі можливі дії для проведення призначених судових експертиз та задоволення клопотань експертів, підтверджувало надання доступу до електронного ресурсу виробника автомобілів для використання експертами відповідної конструкторської документації під час проведення експертизи, відтак обставин ухилення ТОВ «Саміт Моторз Україна» від участі в експертизі та застосування наслідків статті 109 ЦПК України не встановлено.

Доводи касаційної скарги про те, що суд безпідставно не здійснив заміну третьої особи її правонаступником, тобто справа розглядалася в суді апеляційної інстанції за участю ліквідованої особи не впливають на правильність висновків суду про відмову в задоволенні позову.

Інші доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Згідно з частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо відсутні підстави для їх скасування. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Судові рішення відповідають вимогам закону й підстави для їх скасування відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 залишити без задоволення, а Голосіївського районного суду м. Києва від 05 березня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 серпня 2019 року залишити без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 05 березня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков