ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 676/6560/20
Провадження № 22-ц/4820/729/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Купельського А.В., Ярмолюка О.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 березня 2021 року (суддя Семенюк В.В.) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

У грудні 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

Позов мотивовано тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 червня 2018 року розірвано. Під час шлюбу у сторін народилося троє дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивачка зазначала, що наразі відповідач проживає з нею та дітьми у квартирі АДРЕСА_1 , але спільне господарство не веде та участі у вихованні дітей, в тому числі, малолітньої доньки не бере, допомоги на її утримання не надає. При цьому вказувала, що відповідач має можливість надавати допомогу, оскільки працює та отримує високі доходи. Відповідач працює менеджером ТОВ «Техносервіс», що займається ремонтом комп`ютерної техніки та є співзасновником вказаного товариства, крім того, він є фізичною особою-підприємцем та займається підприємницькою діяльністю. Йому належить частина нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_2 , де розташований ТОВ «Техносервіс» і магазин з продажу комп`ютерної техніки. Також відповідачу належить триповерховий будинок у с.Устя Кам`янець-Подільського району. Вказувала, що матеріальний стан відповідача дозволяє йому вести розкішний спосіб життя, він купує собі речі у дорогих брендових магазинах, харчується у ресторанах, відтак має можливість сплачувати аліменти на утримання їх спільної неповнолітньої доньки у визначеному нею розмірі.

Посилаючись на наведене, позивач просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 10000 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення донькою повноліття.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 березня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі у розмірі 4500,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 08.12.2020 року до повноліття дитини.

Рішення суду в межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Задовольняючи частково вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки, суд виходив з того, що обов`язки батьків утримувати дитину є однаковими. Присуджуючи розмір аліментів, суд виходив з того, що відповідач є працездатною, здоровою особою, офіційно працює, є фізичною особою-підприємцем, а також співзасновником ТОВ «Техносервіс», має у власності нерухоме майно, наявність відкритих рахунків у банках, відсутніх інших утриманців, з урахуванням права дитини на рівень життя до розірвання шлюбу між батьками, дійшов висновку про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини з відповідача у розмірі 4500 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить змінити оскаржуване рішення та стягнути з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі 1625 грн., щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 08.12.2020 року і до її повноліття.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення зроблено помилковий висновок про наявність у нього можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Він не ухиляється від обов`язку утримувати малолітню доньку, при цьому вказував, що він самостійно здійснював догляд, виховання та утримання доньки, коли позивач перебувала на роботі у Польщі. Починаючи з грудня 2020 року він сплачував аліменти на банківський рахунок позивачки. Наразі, він дійсно зареєстрований, як ФОП, проте його доходи суттєво зменшилися в порівнянні з попередніми роками, що пов`язано із зниженням реалізації товарів під час карантинних обмежень, розмір чистого доходу від зайняття підприємницькою діяльністю у 2020 році - 36 471,93 грн. Розмір його заробітної плати на посаді менеджера з постачання ТОВ «Техносервіс» за 2020 рік складає 56 876,36 грн., а фактично отриманий дохід 45 785,46 грн. Також вказував, що він як засновник ТОВ «Техносервіс» не отримує доходів, оскільки діяльність товариства є збитковою, про що свідчить систематичне звільнення його працівників, а також фінансова звітність ТОВ «Техносервіс». Зазначає, що розмір коштів, які перебувають на його банківських рахунках є незначним і не впливає на матеріальну спроможність сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Тому вважає, що розмір його щомісячного доходу, який повинен враховуватися судом при визначенні аліментів складає 6854,88 грн. Зазначає, що пропонований ним розмір аліментів у будь-якому випадку буде забезпечувати потреби дитини, на рівні не менше ніж прожитковий, з урахуванням того, що обов`язок утримувати дитину покладається на обох батьків.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог п.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, не ґрунтуються на нормах матеріального права.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення зазначеним вимогам закону не відповідає.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до довідки КП «УК «Житловик» № 06-02/465 від 26.11.2020 року, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_5 проживає разом з мамою та знаходиться на її утриманні. Батько дитини проживає з нею за однією ж адресою, проте не виконує свої зобов`язання по її утриманню.

Із довідки ТОВ «Техносервіс» № 2 від 04.01.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 працює в ТОВ «Техносервіс» з 26.06.1994 року, на даний час займає посаду менеджера з постачання і збуту, дохід за період з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року складав 56876,36 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач займається підприємницькою діяльністю та зареєстрований, як фізична особа-підприємець. Відповідно до податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2020 рік обсяг доходу ФОП ОСОБА_1 становить 332946,51 грн. (а.с.160).

Відповідно до статуту ТОВ «ТЕХНОСЕРВІС» ОСОБА_1 є учасником (засновником) товариства, його частка в статутному фонді складає 33,3%.

Згідно даних до звіту про фінансові результати діяльності товариства за 2020 рік, чистий дохід від реалізації продукції складає 1837900 грн., при цьому чистий прибуток товариства склав 89300 грн.

Відповідачу відкрито декілька банківських рахунків, зокрема в АТ «Ощадбанк» залишок коштів на ньому становить 2087,37 грн., в АТ «Кредобанк» - залишок коштів на рахунку складає 917,57 грн. та 10,02 грн., в АТ «УкрСиббанк» - залишок коштів складає 12,09 дол. США.

У власності ОСОБА_1 перебуває 1/2 частка квартири АДРЕСА_1 .

За змістом статті 180 Сімейного кодексу (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом (пункт 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

Положеннями частини третьої статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зважаючи на зазначене, встановивши, що малолітня дитина проживає разом із матір`ю, суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини.

Однак, визначаючи розмір аліментів, суд першої інстанції належно не перевірив обставини, обумовлені статтею 182 СК України, не взявши до уваги матеріальне становище відповідача, а саме розмір отриманих ним доходів у вигляді заробітної плати, отриманий ним чистий дохід від підприємницької діяльності, а також те, що протягом декількох років в ТОВ «Техносервіс» співзасновником якого є відповідач дивіденди не виплачуються, наявність банківських рахунків судом перелічено, однак не звернуто уваги на розмір коштів на цих рахунках, із нерухомого майна у власності ОСОБА_1 перебуває тільки 1/2 частки квартири, а інша 1/2 частки - належить позивачці.

Матеріали справи не містять належні та допустимі докази того, що відповідач має змогу сплачувати аліменти в розмірі 4500 грн. Обов`язки батьків утримувати дитину є однаковими.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду в частині визначення розміру аліментів слід змінити, стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 2500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 грудня 2020 року до повноліття дитини. В решті рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 березня 2021 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (місце проживання: АДРЕСА_3 ), на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (місце проживання: АДРЕСА_3 , на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти у розмірі 2500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 08.12.2020 року до повноліття дитини.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: Т.О. Янчук

А.В. Купельський

О.І. Ярмолюк