Справа № 588/1357/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.01.2021 року м.Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області в складі: головуючого судді Линник О.С., з участю секретаря судових засідань Семенішина С.С., із участю позивачки ОСОБА_1 , представника третьої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні залу суду, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Орган опіки та піклування Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області, про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулася до суду із указаним позовом, який мотивувала тим, що її дочка, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має неповнолітню дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_5 проживає разом із нею, утримується повністю за її рахунок. Мати жодного із покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової або будь-якої участі у вихованні сина.

Починаючи із 2018 року відповідачка самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до духовних та інших цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання освіти.

На даний час місцезнаходження відповідачки невідомо. Відомо лише, що влітку 2018 року вона поїхала у м.Дубай. Один раз приїжджала, приблизно у 2019 році і одразу поїхала назад. Позивачка говорила відповідачці, що у разі не повернення останньої, вона подасть на неї до суду, оскільки вона не виховує сина, не надає ніякої допомоги та постійно знаходиться у дорозі.

Усі питання щодо виховання вирішуються позивачкою самостійно без участі та підтримки із боку відповідачки. Увесь свій час позивачка вкладає у виховання онука.

Крім того, позивачка зверталася із заявою до органу опіки та піклування Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області про надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відносно ОСОБА_3 . За результатами проведеної перевірки орган опіки та піклування Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області рекомендував позбавити батьківських прав ОСОБА_3 . Позивачка бажає виховувати дитину та має усі можливості до цього. Названі дії відповідачки, відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України, є підставою для позбавлення останньої батьківських прав щодо ОСОБА_5 .

За указаних обставин, посилаючись на норми ст.ст.164-166 Сімейного кодексу України, просить: 1) позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; 2) призначити її, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , опікуном над неповнолітньою дитиною - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; 3) судові витрати покласти на ОСОБА_3 .

Провадження за указаним позовом було відкрите 15.09.2020 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання проведено 20.10.2020 та призначено судовий розгляд у справі (а.с.21, 38).

Своїм правом, визначеним ст.178 ЦПК України, на подання відзиву на позов відповідачка не скористалася.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, при цьому посилалась на обставини, викладені у позові.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином про дату, час і місце розгляду справи, поштові повідомлення суду повертаються на адресу суду без вручення адресату із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.26,56).

Із урахуванням того, що відповідачка ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.20), саме за цією адресою надсилалися поштові повідомлення про її виклик, а тому вважається такою, що належним чином повідомлена

Представник третьої особи у судовому засіданні підтримала заявлений позов, вважає, що є підстави для його задоволення, оскільки відповідачка дійсно не займається вихованням свого неповнолітнього сина, виховує хлопця та піклується про нього його бабуся, яка є пенсіонеркою, за рахунок своєї пенсії утримує онука, що було установлено під час затвердження висновку органу опіки та піклування.

Суд, заслухавши позицію позивача, представника третьої особи та представника заінтересованої особи, пояснення дитини, пояснення свідків, дослідивши усі докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із огляду на наступне.

Так, відповідно до ч.1 ст.32 Конституції України ніхто не може зазнати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою.

Статтею 11 Закону України "Про охорону дитинства", зокрема передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Статтею 12 вищевказаного Закону, зокрема, передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини.

Держава надає батькам або особам, як їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї.

На підставі свідоцтва про народження судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 у м.Тростянець Сумської області народився ОСОБА_5 , батьками якої, відповідно до записів у свідоцтві про народження останнього є ОСОБА_3 та ОСОБА_6 . Відомості про батька дитини, записані зі слів матері, згідно ч.1 ст.135 СК України (а.с.8,10).

Законом України "Про охорону дитинства", зокрема, у ч.ч.1,6 ст.12, закріплено, що сім`я є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Як вбачається із наданих позивачем доказів, починаючи із 2017 року дитина ОСОБА_5 проживає разом із бабусею, ОСОБА_1 , пенсіонеркою, яка займається вихованням дитини та її утримання за рахунок пенсії, яку отримує у розмірі 4000,00 грн. на місяць.

Неповнолітній ОСОБА_5 має місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , де також і зареєстрована його матір ОСОБА_3 (а.с.14).

За місцем своєї реєстрації ОСОБА_3 фактично не проживає, має велику заборгованість по сплаті за житлово-комунальні послуги. Під час проживання за указаною адресою ніде не працювала, вихованням неповнолітнього сина не займалася. На прохання погасити заборгованість за житлово-комунальні послуги відповідала грубо (а.с.11,47).

ОСОБА_1 зареєстрована одна за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.48), має виключно позитивну характеристику із місця проживання (а.с.46).

За актом обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 від 11.08.2020, комісією було установлено, що ОСОБА_1 проживає у власному будинку, який складається із 2-х кімнат, 2 кухонь та коридору. У наявності необхідна побутова техніка, меблі. Є запас продуктів харчування, консервуються фрукти та овочі. Має великий садок та присадибну ділянку, із яких збирають фрукти та овочі. ОСОБА_7 проживає у бабусі із 2017 року, навчається у закладі загальної середньої освіти 1-ІІІ ступенів №2 Тростянецької міської ради. Станом на час обстеження ОСОБА_1 планувала направити онука на навчання до Сумської гімназії обдарованих дітей. Під час бесіди із бабусею та онуком з`ясовано, що мати ОСОБА_8 , це у 2018 році зникла у невідомому напрямку, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, не телефонує, не цікавиться станом здоров`я дитини, сама також не відповідає на телефонні дзвінки. Зиков ОСОБА_9 має двох старших повнолітніх братів - ОСОБА_10 , 1994 р.н., та ОСОБА_11 , 1999 р.н., які проживають у інших містах, працюють та інколи надають матеріальну допомогу бабусі - ОСОБА_12 . Сама ж бабуся є пенсіонеркою, отримує пенсію у розмірі 4000,00 грн., на яку і утримує онука ОСОБА_9 . Комісія дійшла до висновку, що ОСОБА_1 належним чином утримує онука, турбується про його розвиток, здоров`я та навчання (а.с.44).

За характеристикою на учня 7-Б класу закладу загальної середньої освіти 1-ІІІ ступенів №2 Тростянецької міської ради ОСОБА_5 , останній навчався у даному закладі із першого класу, має навчальні досягнення середнього рівня. Пам`ять змішана. На уроках відповідає, але не проявляє ініціативи. Світ захоплень хлопця - малювання. Уміє помічати деталі у відтворювати їх у своїх роботах. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно та відповідально. Скромний, товариський, розсудливий, самостійний. Підтримує дружні стосунки із усіма учнями у класі. Уміє відстоювати власну точку зору. Але не докладає зусиль до виконання домашніх завдань. Стриманий, вихований, працелюбний, мовчазний. Поважає старших. На критику реагує позитивно. За час навчання у середній школі, а саме із 2017 року мати, ОСОБА_3 , жодного разу до закладу не З`явилася, питаннями успішності сина не цікавилася. Вихованням хлопчика займалася його бабуся, яка постійно відвідувала заклад, батьківські збори, підтримувала повний зв`язок із класним керівником, цікавилася успіхами онука, завжди намагалася підтримати хлопчика та допомогти йому (а.с.45).

20.08.2020 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Тростянецької РДА Сумської області було рекомендовано органу опіки та піклування Тростянецької РДА надати ОСОБА_1 висновок про доцільність позбавлення батьківських прав її доньки, ОСОБА_3 , відносно її неповнолітнього сина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.43).

21.08.2020, на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини Тростянецької РДА Сумської області від 20.08.2020, із урахуванням того, що ОСОБА_3 належним чином не піклується про розвиток, виховання та здоров`я дитини, органом опіки та піклування Тростянецької РДА Сумської області затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.9,42).

Допитаний за участю представника Служби у справах дітей Тростянецької районної державної адміністрації та представника органу опіки та піклування неповнолітній ОСОБА_5 у своїх поясненнях повністю підтримав позицію своєї бабусі ОСОБА_1 та підтвердив, що дійсно із 2017 року він проживає із бабусею, яка займається його вихованням та утриманням. Мати не проявляє інтересу до нього, не телефонує, не цікавиться його життям, навчанням, матеріальної допомоги не надає.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 підтвердили, що неповнолітнім ОСОБА_5 опікується його бабуся ОСОБА_1 , виховує його, утримує. Мати дитини, ОСОБА_3 , яка зареєстрована у гуртожитку, але у ньому більше 2-х років не проживає, виїхала на заробітки, вихованням сина не займалася, має великі борги з оплати за утримання кімнати в гуртожитку.

Свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 показали, що матір неповнолітнього ОСОБА_9 ніколи не бачили, хлопчик увесь час проживає із бабусею, ОСОБА_1 , яка постійно займається його вихованням, позитивно характеризується за місцем проживання. Хлопчик завжди охайно одягнений, характеризується позитивно.

Відповідно до ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; - жорстоко поводяться із дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Статтею 3 Конвеції про права дитини від 20.11.1980 передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.

Як роз`яснено в п.п.15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" за №3 від 30.03.2007 позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття ігноруються на факті спорідненості не є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Судом під час розгляду справи не встановлено, що відповідачці чинилися перешкоди у виконанні її батьківських обов`язків відносно сина ОСОБА_9 , або що відповідачка не виконує батьківські обов`язки із поважних причин, тому, із урахуванням інтересів дитини суд вважає, що відповідачка свої обов`язки як матір не виконує, вихованням дитини не займається, самоусунулася від виконання таких обов`язків, суд вважає, що така поведінка матері є неприпустимою і погоджується із висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_5 , тому заявлений позов у цій його частині підлягає задоволенню.

Разом із тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.1 ст.169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч.4 зазначеної статті, суд при поновленні батьківських прав перевіряє наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини.

Щодо заявленої позивачкою вимоги про призначення її опікуном над неповнолітнім ОСОБА_5 , суд звертає увагу на те, що піклування над неповнолітньою особою встановлюється органом опіки та піклування.

Частиною 4 статті 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. У зв`язку із указаним суд не вбачає підстав для призначення позивачки опікуном над її неповнолітнім онуком, так як відсутній такий висновок органу опіки, разом із тим позивач має право звернутись до органу опіки та піклування з приводу призначення її опікуном над онуком..

У відповідності до ст.141 ЦПК України із відповідача на користь позивачки підлягають до стягнення понесені останньою та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 840,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10-13, 141, 259, 264, 265, 279, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Орган опіки та піклування Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області про позбавлення батьківських прав задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ).

Відповідач: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_2 від 31.07.2002, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ).

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складене 12.01.2021.

Суддя О.С.Линник