ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/7428/16-ц Номер провадження 22-ц/814/51/21Головуючий у 1-й інстанції Кулешова Л. В. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Одринської Т.В., Карпушина Г.Л.,

при секретарі Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 12 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , приватного підприємства «Крона» про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , приватного підприємства (далі ПП) «Крона» про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Даний позов обґрунтовано тим, що відповідно до договору оренди землі від 30 травня 2013 року, укладеного з Полтавською міською радою, на умовах оренди вона користується двома земельними ділянками за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: земельною ділянкою площею 1092 кв.м. нежитлове приміщення (частка 364 кв.м.); земельною ділянкою площею 148 кв.м. нежитлові приміщення (частка 37 кв.м.). Поряд із земельними ділянками знаходиться земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 , якою користується відповідач. Між земельними ділянками є проїзд, який знаходиться у спільному користуванні. Однак, відповідач, без будь-яких погоджень з позивачем та власником земельної ділянки, загородив проїзд з боку АДРЕСА_2 шляхом встановлення капітальних споруд. Проїзд через ворота контролюється охороною, а порядок проїзду через них визначається відповідачем. Крім того, відповідач вздовж проїзду на орендованій позивачем земельній ділянці встановив паркан з металопрофілю.

Таким чином, своїми незаконними діями відповідач обмежив право позивача на користування орендованою земельною ділянкою та створив позивачу перешкоди у вільному доступі до земельної ділянки.

Оскільки відповідач відмовився в добровільному порядку усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, позивач неодноразово зверталася до уповноважених органів, у тому числі до прокуратури та Інспекції по контролю за благоустроєм, екологічним та санітарним станом міста виконавчого комітету Полтавської міської ради. Згідно відповіді Інспекції від 11 грудня 2015 року відповідачу було надано припис на демонтаж воріт і було складено адміністративний протокол за статтею 152 КУпАП. Проте відповідачем було проігноровано припис інспекції, ворота до цього часу не демонтовано.

Під час розгляду справи позивачем були уточнені позовні вимоги та, посилаючись на положення частини другої статті 152 Земельного кодексу України, в остаточній редакції позову позивач просила усунути перешкоди у користуванні орендованою позивачем земельною ділянкою шляхом зобов`язання ПП «Крона» та ОСОБА_3 , який є засновником і керівником ПП «Крона» солідарно демонтувати встановлені без відповідних дозвільних документів ворота в проїзді, який знаходиться в спільному користуванні між земельними ділянками за адресою: АДРЕСА_1 та за адресою: АДРЕСА_2 з боку проїзної частини, та паркан з металопрофілю, встановлений вздовж зазначеного проїзду на земельній ділянці, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 12 лютого 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ПП «Крона», третя особа - Полтавська міська рада про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою задоволено частково.

Усунуто перешкоди ОСОБА_2 у користуванні земельною ділянкою, розташованої у АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання ПП «Крона» в особі керівника Ушакова А.В. демонтувати встановлені без відповідних дозвільних документів ворота в проїзді, який знаходиться у спільному користуванні та розташований між земельними ділянками по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 з боку проїзної частини, та огорожу з металопрофілю, встановлену вздовж зазначеного проїзду на земельній ділянці, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Стягнуто з ПП «Крона» на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору у сумі 640 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою. Просила рішення суду першої інстанції скасувати, у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Позиції учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що вона є співвласницею земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , та, відповідно, адміністративної будівлі, що знаходиться за вищевказаною адресою.

Крім того, вона витратила власні кошти на облаштування огорожі з металопрофілю.

Зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Суд не звернув увагу на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є співвласниками земельної ділянки за вказаною вище адресою, а тому отримання дозволу на встановлення огорожі не передбачено. Позивачем не надано доказів про те, що огорожа була встановлена на спільній території.

Доводи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Вважає, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Щодо явки та позиції учасників справи в апеляційному суді

Представник ОСОБА_1 та приватного підприємства «Крона» апеляційну скаргу підтримав, представник ОСОБА_2 проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, будучи повідомлені про час та місце розгляду справи.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 та ПП «Крона», представника ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Щодо норм права

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні.

Частиною першою статті 352 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Пунктом третім частини першої статті 362 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Так, закон визначає коло осіб, що наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи: учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. На відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

При цьому судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.

Позиція апеляційного суду

З рішення суду та матеріалів справи слідує, що оскаржуване рішення суду не стосується безпосередньо прав, інтересів та обов`язків ОСОБА_1 .

При цьому, також рішенням суду не вирішувалися права та обов`язки ОСОБА_1 , зокрема, в мотивувальній частині рішення не містяться висновки суду про її права та обов`язки, не вказано і в резолютивній частині рішення про її права та обов`язки.

Сам факт, що ОСОБА_1 є співвласницею земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 та адміністративної будівлі за вказаною адресою, не свідчать про порушення її прав оскаржуваним рішенням суду.

Так, суд першої інстанції зобов`язав ПП «Крона» в особі керівника Ушакова А.В. демонтувати встановлені без відповідних дозвільних документів ворота в проїзді, який знаходиться у спільному користуванні та розташований між земельними ділянками по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 з боку проїзної частини.

Однак, суд не зобов`язував відповідачів вчиняти дії саме на території земельної ділянки чи адміністративної будівлі, які належать на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 .

Тобто, суд не тільки не покладав обов`язок на ОСОБА_1 щодо вчинення дій, а і не зобов`язував вчиняти інших осіб дій, на земельній ділянці чи адміністративній будівлі співвласником яких вона є.

Доводи наведені в апеляційній скарзі про те, що вона за власні кошти облаштувала огорожу з металопрофілю також не свідчать про порушення вищевказаним рішенням суду першої інстанції прав ОСОБА_1 .

Так, оскаржуваним рішенням суду зобов`язано ПП «Крона» в особі керівника Ушакова А.В. демонтувати встановлені без відповідних дозвільних документів огорожу з металопрофілю, встановлену вздовж зазначеного проїзду (знаходиться у спільному користуванні та розташований між земельними ділянками по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 з боку проїзної частини) на земельній ділянці, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, суд не зобов`язував відповідачів вчиняти дії щодо огорожі на території земельної ділянки, яка на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_1 .

Крім того, у акті виконаних робіт, на який посилається ОСОБА_1 , як на доказ порушення свого права, вказано, що огорожа облаштована за адресою: АДРЕСА_2 , але, як слідує із оскарженого рішення суду першої інстанції, суд зобов`язав вчинити дії відносно огорожі, яка встановлена вздовж зазначеного проїзду на земельній ділянці, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, у матеріалах справи відсутні переконливі докази, що саме відносно огорожі, на яку посилається ОСОБА_1 , суд зобов`язав відповідачів вчинити дії.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_3 , ПП «Крона» рішення суду першої інстанції не оскаржували, а отже, погодилися із рішенням суду першої інстанції та тим, що право ОСОБА_4 порушено особами, які зазначені в рішенні Октябрського районного суду м. Полтави від 12 лютого 2018 року.

Висновок щодо апеляційної скарги

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до переконання, що відсутній очевидний та безумовний зв`язок між рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 18 лютого 2018 року та правами, інтересами та (або) обов`язками особи, яка подала апеляційну скаргу.

Зважаючи на те, що після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, ОСОБА_1 з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та обов`язки щодо неї не вирішувалося, колегія суддів, із урахуванням положень пункту третього частини першої статті 362 ЦПК України, приходить до переконання про необхідність закриття апеляційного провадження по даній справі.

Щодо судових витрат

Згідно пункту п`ятого частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема, в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Разом з тим, оскільки ОСОБА_1 не подала заяву про повернення судового збору, колегія суддів, із урахуванням принципу диспозитивності (стаття 13 ЦПК України) без наявності заяви позбавлена можливості вирішити питання щодо повернення судового збору за подачу апеляційної скарги.

Керуючись статтею 362 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 12 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , приватного підприємства «Крона» про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 14 січня 2021 року.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді Т.В. Одринська

Г.Л. Карпушин