Справа № 758/8495/18
У Х В А Л А

про відмову в затвердженні мирової угоди

16 березня 2021 року місто Київ

Подільський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Ларіоновій Н.М.,

при секретарі судового засідання Волошиній А.М.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Хахули М.О.,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача - адвоката Кацика І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в місті Києві спільну заяву сторін у справі про затвердження мирової угоди та матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна об`єктом спільної сумісної власності та визнання права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2018 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить: 1) встановити факт проживання з відповідачем ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу за період з 01.04.2012р. по 01.10.2014р.; виділити та визнати за кожним право власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 05.11.2018 р. провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку загального провадження в підготовче судове засідання.

Під час підготовчого провадження заявою від 06.02.2019 р. позивачем збільшено позовні вимоги, за якою позивач просить: 1) встановити факт проживання з відповідачем ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу за період з 01.04.2012 р. по 01.10.2014 р.; 2) виділити на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 133,4 кв.м., та 1/2 частину земельної ділянки, загальною площею 0,0521 га, кадастровий номер :91:521:0159, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою від 19.08.2019 р. вищевказана заява залишена без руху для усунення недоліків, а саме: доплатити судовий збір, з оголошенням перерви в підготовчому провадженні на 28.01.2020 р.

Недоліки позивачем усунуті у встановлений судом строк та 28.01.2020 р. підготовче провадження було закрито з призначенням справи до судового розгляду.

16.03.2021 р. в судовому засіданні сторонами подано спільну заяву про затвердження мирової угоди та безпосередньо подано мирову угоду, яку сторони та їх представники просили затвердити та закрити провадження у справі. Додали, що наслідки закриття провадження їх зрозумілі.

Вислухавши учасників справи, вивчивши умови мирової угоди, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для затвердження даної мирової угоди, з огляду на таке.

Відповідно до ст.207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє (ч. 5 ст. 207 ЦПК України).

Також, виходячи з положень ст.ст. 11,13, 202 ЦК України затверджена судом мирова угода має відповідати загальними принципами цивільного законодавства та підлягає виконанню.

Отже, за своєю правовою природою мирова угода - це договір, який укладається сторонами з метою припинення спору, на умовах погоджених сторонами, свідчить про врегулювання судового спору між сторонами та є завершенням судового провадження.

Визнанням мирової угоди суд засвідчує відповідність умов цієї угоди вимогам закону та дотримання балансу законних прав та інтересів сторін, дотримання вимог (принципу) справедливості судового рішення у спосіб визначений в умовах мирової угоди.

Тобто, мирова угода є двостороннім правочином, здійснена на вільному волевиявленні сторін, спрямована на врегулювання спору шляхом взаємних поступок. Метою мирової угоди має бути врегулювання спору, що виник між сторонами у справі, тобто спору який є предметом судового розгляду. При цьому, мирова угода має стосуватися лише прав та обов`язків сторін, її умови не мають суперечити закону чи порушувати права чи охоронювані законом інтереси інших осіб.

Судом встановлено, що в межах даної справи заявлено позовні вимоги, зокрема, про поділ майна, набутого, за твердженням позивача ОСОБА_1 , у фактичних шлюбних відносинах (без реєстрації шлюбу) з відповідачем ОСОБА_2 , - будинку та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач в позові просив, в порядку розподілу майна, визнати за сторонами право власності по 1/2 частини за кожним на спірне майно.

В той же час, в судовому засіданні сторонами на затвердження судом подано текст мирової угоди від 16.03.2020 р., відповідно до якого сторони дійшли згоди, що 1/2 частина спірних будинка та земельна ділянка є приватною власністю позивача та сторони визначають порядок продажу спірного майна (строки, ціну тощо) та вдалися до визначення порядку поділу грошових коштів, отриманих після продажу спірного майна та процедури продажу майна.

Отже, сторони у тексті мирової угоди вдалися до визначення прав та обов`язків сторін під час продажу спірного майна.

Тим самим, у такий спосіб, сторони спонукали суд покласти на кожного із сторін обов`язки щодо здійснення продажу спірного нерухомого майна, що виходить не тільки за межі позовних вимог, а й робить умови мирової угоди невиконуваними, оскільки стосується роботи спеціалістів з купівлі(продажу) нерухомого майна та нотаріусів.

При цьому, суд не може у порядку затвердження мирової угоди, покладати на сторін обов`язки щодо конкретного способу розпорядження майном, оскільки у такий спосіб матиме місце втручання у приватну власність сторін.

Знову ж таки, суд наголошує, що затвердження мирової угоди могло б бути здійснене шляхом визначення часток сторін у спірному майні, а порядок подальшого продажу майна, зважаючи на неможливість спільного користування таким майном, сторони повинні визначати поза межами справи про поділ майна.

Неприпустимим є визначення в ухвалі суду про затвердження мирової угоди положення про дії сторін щодо підготовки к продажу будинку; про накладення штрафу на ОСОБА_2 в разі створення несприятливих умов по продажу майна та про зобов`язання ОСОБА_2 виплатити ОСОБА_3 у визначеному мировою угодою розмірі грошову компенсації за 1/2 частини спірного майна в разі відчуження нею 1/2 частини спірного майна на користь інших осіб, оскільки вони суперечать чинному цивільному законодавству.

Суд також не може мировою угодою визначити продовження строку дії мирової угоди у випадку неможливості продажу квартири, оскільки строк дії ухвали про затвердження мирової угоди не визначається за нормами цивільно-процесуального законодавства.

За умовами мирової угоди сторони передбачили процедуру продажу квартири, її початкову вартість, порядок оформлення правочину та поділу грошових коштів, при цьому такі умови мирової угоди стосуються правовідносин з іншими особами - ріелторами, з потенційними покупцями квартири, прав та обов`язків нотаріуса, обов`язків покупця будинку та земельної ділянки, а тому суд вважає запропоновані умови мирової угоди такими, що є невиконуваними.

Зважаючи на те, що умови мирової угоди повинні нести зобов`язальний характер для сторін, оскільки ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом, однак викладені умови мирової угоди в певній частині виходять за межі правового поля, в певній часині є невиконуваними через пов`язаність одних умов від виконання інших, а також зважаючи на те, що умови мирової угоди передбачають визначення прав та обов`язків інших осіб - ріелторів, нотаріусів, покупців спірного майна, суд відмовляє у затвердженні мирової угоди у запропонованому вигляді, вважаючи таку мирову угоду невиконуваною.

Отже, дослідивши текст мирової угоди, суд дійшов висновку, що у затвердженні мирової угоди між сторонами необхідно відмовити і продовжити судовий розгляд справи.

На підставі викладеного, керуючись стст.207, 258-260, 261 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у затвердженні мирової угоди від 16.03.2021 р. у цивільній справі № 758/8495/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна об`єктом спільної сумісної власності та визнання права власності на нерухоме майно.

Продовжити судовий розгляд справи.

Судовий розгляд справи відкласти на 09 серпня 2021 р. о 15.00 год.

Про час та місце розгляду справи повідомити учасників справи.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

СуддяН. М. Ларіонова