Справа № 758/3638/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2021 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді - Якимець О. І.,

секретаря судових засідань - Гайдай К. В.,

учасники справи:

позивач - не з`явився,

відповідач - не з`явився,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача, у якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами 23 жовтня 2010 року та зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис за №2999. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що стосунки між ними як подружжям припинилися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, спільного життя на ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. З червня 2020 року відповідач проживає окремо за власним бажанням. Фактично сім`я припинила своє існування.

Відповідач не подав відзиву на позов.

Ухвалою суду від 16 квітня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

18 травня 2021 року сторони звернулись до суду із заявами про розгляд справи у їх відсутності.

У заяві від 18 травня 2021 року відповідач ОСОБА_2 позов визнав у повному обсязі.

У судове засідання сторони не з`явились, хоча повідомлені про дату, час та місце цього засідання, а тому з урахування поданих сторонами заяв, суд вирішив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

23 жовтня 2010 року сторони зареєстрували шлюб у приміщенні міського відділу реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис за №2999, що підтверджено оригіналом свідоцтва про шлюб від 23 жовтня 2010 року серії НОМЕР_1 .

Від шлюбних відносин у сторін народились діти - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено копіями свідоцтв про народження, які містяться у матеріалах справи.

У зв`язку із наявністю підстав для розірвання шлюбу, позивач звернувся до суду із позовом за захистом свого порушеного права.

Між сторонами виникли сімейні правовідносини, які врегульовані нормами глави 11 (припинення шлюбу), зокрема статті 112 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Так, ч.1 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

За таких обставин суд, враховуючи визнання відповідачем обставин позову та позову про розірвання шлюбу, прийшов до переконання, що оскільки позов про розірвання шлюбу не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то формально існуючий шлюб необхідно розірвати, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, а відтак позов необхідно задовольнити повністю.

Разом із тим, суд застосовує спеціальні норми, які містяться у статті 112 Сімейного кодексу України та враховує загальні положення законодавства, на які посилалась позивач у позовній заяві.

Відповідно до ч.1 ст.139 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 142 цього Кодексу у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір за у сумі 908,00 грн. Оскільки, розгляд справи по суті не здійснювався, суд дійшов висновку, що позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 454,00 грн; з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 17, 76-80, 139, 142, 206,259, 265, 273, 354, пунктом 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 23 жовтня 2010 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис за №2999.

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, у розмірі 454,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Строк апеляційного оскарження може бути поновлено у відповідності до ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Роз`яснити, що відповідно до пункту 3 розділ ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України від 18 червня 2020 року № 731-ІХ, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації - АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 19 травня 2021 року.

Суддя О. І. Якимець