Справа №351/519/21
Номер провадження №2/351/394/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2021 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Калиновського М.М.,

секретаря Равлюк М.І.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 Служба в справах дітей Неполоківської селищної ради Чернівецького району Чернівецької області, Служба у справах дітей Неполоківської селищної ради Чернівецького району Чернівецької обдасті про надання дозволу на тимчасовий виїзд малолітніх дітей за межі України без згоди та супроводу батька, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду із позовом, в якому просить надати позивачу ОСОБА_1 дозвіл на тимчасовий виїзд малолітніх дітей за кордон без згоди та супроводу батька, мотивуючи тим, що відповідач ОСОБА_2 та його донька ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у сторін народилося двоє синів: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

31.05.2016 р. на підставі рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області, шлюб між сторонами розірвано. На даний час мати дітей ОСОБА_3 працює за кордоном в Італії, де отримала постійне місце проживання та роботи, але у зв"язку із карантинними обмеженнями, остання не може залишити місце роботи та приїхати в Україну щоб зустрітися з синами. Однак, ОСОБА_3 має можливість і бажання щоб діти у супроводі позивача на період літніх канікул поїхали до неї в Італію у цілях відпочинку, подорожі та зустрічі. Представник позивача вважає, що така поїздка відповідає інтересам дітей та піде їм на користь. Однак, відповідач безпідставно не надає згоди на виїзд дітей за межі України.

Тому, просить суд надати дозвіл на тимчасовий виїзд малолітніх дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за межі України, а саме в Італію, Угорщину та Польщу з їх дідом, позивачем по справі ОСОБА_1 , з метою відпочинку та зустрічі з матір"ю в період з 01.06.2021р. по 01.09.2021р. без дозволу та супроводу батька дітей ОСОБА_2 .

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подадав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позов визнає, просив справу розглядати за його відсутності.

Третя особа, ОСОБА_3 , подала до суду заяву про роозгляд справи у її відсутності, просила позовні вимоги задоволити.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав:

З свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 виданого на ОСОБА_5 вбачається, що батьками останнього записані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

З свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 виданого на ОСОБА_4 вбачається, що батьками останнього записані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

З рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 31.05.2016р. вбачається, що шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано. Після розірвання шлюбу дружина залишається на прізвищі " ОСОБА_6 ".

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого на ім"я ОСОБА_7 , батьками останньої записані ОСОБА_1 та ОСОБА_8 .

Згідно довідки від 255 від 10.03.2021р. виданої виконкомом Неполоковецької селищної ради, до складу сім"ї ОСОБА_3 входять: син ОСОБА_4 , 2008 р.н. та син ОСОБА_5 , 2014 р.н.

Згідно акту обстеження матеріально-побутового рівня життєдіяльності неповнолітнього за місцем проживання від 10.03.2021р. вбачається, що ОСОБА_4 проживає з бабусею та дідусем, мати дитини перебуває за кордоном. Атмосфера у родині доброзичлива. Дідусь бере активну участь у житті дитини.

Згідно ч.1 та ч.2 ст. 155 Сімейного Кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності і батьківські права не можуть здійснюватися в супереч інтересам дитини .

У відповідності до ст. 9 «Про права дитини», прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1989 р.- держави учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками підтримувати на регулярній основі особисті відносини та прямі контакти, з обома батьками за винятком випадків коли це суперечить інтересам дитини.

Крім цього ст.. 3 Конвенції «Про права дитини» передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Підпунктом 3, пункт 2-2 «Правил перетинання державного кордону громадянами України» від 27.01.1995 р. передбачено, що виїзд за межі України громадян, що не досягли 16 річного віку у супроводі одного із батьків або у супроводі осіб уповноважені одним із батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється у разі пред`явлення оригіналів документів або їх нотаріально посвідчених копій, зокрема рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України, який не досяг 16 річного віку без згоди та супроводу другого з батьків.

Пункту 5 вказаних Правил передбачено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16 річного віку в супроводі осіб, які уповноважені особа батьками здійснюється за нотаріально посвідченою згодою обох батьків із зазначенням держави (держав) прямування та відповідного часового проміжку перебування в цій державі.

Виходячи із вищенаведеного суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Враховуючи те, що позивач, який являється дідусем ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , має намір повезти дітей до їх матері на відпочинок за кордон, що сприятиме їх духовному та інтелектуальному розвитку, а відмова відповідача є безпідставною і немотивованою, чим порушуються як права позивача так і права дітей безперешкодно пересуватися за межі України .

На підставі ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», ст. 5 «Правил перетинання державного кордону громадян України», ст. 155 СК України та керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за межі України, без дозволу (згоди) та супроводу батька дітей, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в супроводі діда дітей - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на період з 01.06.2021 р. по 01.09.2021 р., а саме до Італії Польщі, Угорщини .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: М.М.Калиновський