КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 756/2361/20

20 травня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Левенця Б.Б.

при секретарі - Гоін В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м.Києва від 22 лютого 2021 року, ухвалене під головуванням судді Диби О.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

17 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Оболонського районного суду м.Києва з позовом до Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що 30.08.2012 року вона за власні кошти обладнала належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1 приладом обліку теплової енергії типу Gross WWZ-UA, заводський номер 12010461. Монтаж приладу обліку було проведено відповідно до погодженого проекту, складеного спеціалізованою організацією та погодженого балансоутримувачем будинку ТОВ «Житлобуд 1». Актом введення в експлуатацію від 30 серпня 2012 року її під підпис було зобов`язано у встановлені терміни проводити повірку вказаного теплолічильника, вказана повірка повинна бути проведена до 30 серпня 2016 року. Така повірка лічильника відбулась у 2016 році та було видано свідоцтво про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки № 24-1-2К/1893 від 14 липня 2016 року. Актом від 17.11.2016 року вузол обліку було взято на облік та опломбовано представником РТМ «Поділ». У зв`язку із заміною елементу живлення у теплолічильнику Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів 12 січня 2017 року видав свідоцтво по повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 24-1-4/43К, яке чинне до 12 січня 2021 року.

Зазначала, що згідно вимог ст. 24 Закону України " Про теплопостачання", оплата за спожиту теплову енергію здійснюється за показаннями засобів обліку теплової енергії. Відповідно до п.29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та відповідно до умов договору споживач має право на установлення квартирних засобів обліку та взяття їх на абонентський облік; періодичну повірку, обслуговування та ремонт квартирних засобів обліку.

Вказувала, що надання їй послуги з опалення та оплата її вартості відбувались у відповідності до вказаних вимог закону та правил на підставі виставлених рахунків ПАТ " Київенерго".

23 листопада 2016 року між нею та ПАТ «Київенерго» було укладено договір № 30100 "Про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води населенню ".

З 01.05.2018 року ПАТ «Київенерго» припинило свою діяльність, а КП «Київтеплоенерго» набуло статусу виконавця послуг з централізованого опалення у будинку АДРЕСА_1 і, на її думку, вищевказаний договір продовжує діяти за мовчазною згодою сторін, що підтверджується нарахуваннями їй платежів КП «Київтеплоенерго» за спожите тепло згідно зазначених нею в особистому кабінеті обсягів споживання .

Зазначала, що станом на 30 жовтня 2019 року лічильник не відображається в її особистому кабінеті на сайті ГІОЦ, тому вона не має можливості вносити показники спожитої теплової енергії . Відповідно до умов договору та вимог Закону України " Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", справляння плати за нормативним споживанням за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається. Її неодноразові звернення до відповідача результатів не дали, у наданих відповідях відповідач посилається на невідповідність встановлених у її квартирі приладів обліку теплової енергії вимогам чинного законодавства, у зв`язку з чим їх правомірно знято з обліку.

На підставі викладеного, просила визнати неправомірними дії відповідача щодо зняття з обліку встановленого згідно проекту лічильника тепла та проведення нарахування за комунальну послугу з централізованого опалення в опалювальний сезон 2019-2020 року без урахування щомісячних показників лічильника (заводський номер 12010461).

Визначити, що підставою для нарахування оплати за опалення в квартирі АДРЕСА_1 є показання вузла розподільного обліку тепла, що встановлений в цій квартирі.

Зобов`язати Комунальне підприємство "Київтеплоенерго" здійснювати нарахування оплати за опалення в квартирі АДРЕСА_1 з урахуванням показань вузла розподільного обліку тепла, що встановлений в квартирі.

Зобов`язати Комунальне підприємство " Київтеплоенерго" здійснити перерахунок нарахувань ОСОБА_1 за теплопостачання з 03 жовтня 2019 року та у подальшому , враховуючи показники приладу обліку спожитого тепла (заводський номер 12010461) у кухні квартири АДРЕСА_1 та скасувати заборгованість за договором № 30100.

Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 22 лютого 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії - відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 22 березня 2021 року позивачка ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення Оболонського районного суду м.Києва від 22 лютого 2021 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення її позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що рішення суду ухвалене без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів у справі та з порушенням норм процесуального і матеріального права.

Вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що в її квартирі АДРЕСА_1 можливим є встановлення приладів-розподілювачів, а встановлений у квартирі вузол розподільного обліку теплової енергії не відповідає нормативним вимогам, що призвело до некоректного обліку спожитої теплової енергії, і тому врахування КП " Київтеплоенерго" показань такого приладу обліку є неможливим.

Зазначає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не було враховано, що в її квартирі прилад обліку теплової енергії типу Gross WWZ-UA, заводський номер 12010461 було встановлено 30 серпня 2012 року. Монтаж вказаного приладу обліку було проведено відповідно до погодженого проекту, складеного спеціалізованою організацією та погодженого балансоутримувачем будинку ТОВ «Житлобуд 1». Вказаний прилад обліку теплової енергії був опломбований та взятий на облік у ПАТ " Київенерго", вона надавала щомісячні показники та сплачувала кошти за використану теплову енергію відповідно до показників лічильника. В установлений строк вона здійснила повірку вказаного лічильника, а тому подальше зняття відповідачем даного лічильника з обліку та неврахування його показань є неправомірним.

Посилання суду на постанову Кабінету Міністрів України № 829 від 10.10.2018 року, як на підставу для зняття з обліку квартирних засобів обліку тепла є безпідставним, так як вказаною постановою передбачено Порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку комунальної послуги з постачання теплової енергії в окремих приміщеннях будівлі. Вказана постанова не передбачає зняття з обліку уже встановлених приладів обліку теплової енергії. Не вказаний такий порядок зняття приладу з обліку і в будь-якій іншій постанові Кабінету Міністрів України. Відсутній також припис Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії про демонтаж існуючого в її квартирі приладу обліку або приведення монтажу вказаного приладу обліку тепла до відповідної проектно-технічної документації. В судовому порядку лічильник тепла не був визнаний несправним чи таким, що не підлягає застосуванню для обліку спожитого тепла в квартирі, термін його повірки не закінчився, а тому Порядок, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 829, не міг бути підставою для зняття з обліку приладу обліку теплової енергії в її квартирі. Проте, вказані питання судом першої інстанції при розгляді справи не досліджувались.

Вказує на те, що їй не зрозуміло на підставі висновків якої експертизи суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що в її квартирі можливим є встановлення лише приладів-розподілювачів.

Зазначає, що судом взагалі не досліджується в рішенні предмет позову - зняття з обліку квартирного засобу обліку тепла.

Безпідставним вважає твердження суду першої інстанції щодо неможливості забезпечення вільного доступу до встановленого в її квартирі приладу обліку для зняття показань, так як вказаний висновок спростовується актом зняття контрольних показників вузла обліку теплової енергії від 02.12.2020 року її представником, який вільно пройшов до квартири і зняв показники.

Посилається на те, що доказом можливості встановлення вузла обліку теплової енергії в квартирі АДРЕСА_1 є наданий суду акт обстеження № 443А від 28.11.2019 року щодо технічної можливості встановлення вузла розподільчого обліку теплової енергії,замовником якої є співвласник будинку (позивач), а виконавцем суб`єкт господарювання, що має ліцензію, як і передбачено Порядком № 829.

Не відповідає дійсності і посилання суду першої інстанції на некоректний облік спожитої позивачкою теплової енергії по відношенню до мешканців інших квартир без індивідуальних засобів обліку, так як в будинку АДРЕСА_1 на облік у відповідача було поставлено 112 квартир із 148, а власники 36 квартир у даному будинку встановили лічильники, але вказані лічильники не були поставлені на облік відповідачем

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача Скора Юлія Володимирівна просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Зазначає, що висновки суду першої інстанції відповідають встановленим дійсним обставинам справи та дослідженим в судовому засіданні доказам. Суд вірно застосував норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини. Доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 повністю підтримала доводи своєї апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Представник відповідача Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» Скора Юлія Володимирівна в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить позивачці ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 05 листопада 1999 року, укладеного між ТОВ «НПФ «Континенталь і К» та ОСОБА_1 , зареєстрованого на Товарній біржі «Українська біржа Десятинна» (а.с.8,9).

На замовлення позивачки у 2012 році ТОВ «Теплокомсервіс» розроблено «Робочий проект ТКС.2012.044-АТП» - квартирний вузол обліку тепла на опалення за адресою АДРЕСА_1 (а.с.76-91).

Зазначений робочий проект погоджений ТОВ «Житлобуд-1», що підтверджується відміткою круглої печатки ТОВ «Житлобуд-1» на першій сторінці Робочого проекту.

Вищевказаний вузол обліку теплової енергії на опалення встановлений ТОВ «Теплокомсервіс» у ніші квартири позивачки, взятий на облік ПАТ «Київенерго» та опломбований, що підтверджується актом прийняття на комерційний облік вузла обліку теплової енергії для потреб опалення окремого приміщення від 17.11.2016 року, а також відповідними актами про зняття та встановлення пломб (а.с.95-98).

22.11.2016 року позивачка уклала з ПАТ «Київенерго» договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води населенню № 30100 (а.с.114-115). Опалювальна площа квартири позивачки - 90,8 кв.м.

12.01.2017 року встановлений в квартирі позивачки теплолічильник пройшов повірку, що підтверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, з якого вбачається, що він відповідає вимогам ДСТУ ЕN 1434 Вказане свідоцтво чинне до січня 2021 року.(а.с.99).

Відповідно до акту обстеження щодо технічної можливості встановлення розподільного обліку теплової енергії згідно постанови від 10 жовтня 2018 року № 829 Київ" за адресою: АДРЕСА_1 : розводка системи опалення - однотрубна, змішана з верхньою подачею; вузол обліку теплової енергії наявний на загальному вводі; забудовником передбачене встановлення теплолічильника на зворотному трубопроводі, проектне рішення складається із встановленням теплолічильника та першого термоопору на зворотному трубопроводі, другий термоопір монтується в найближчий подавальний стояк з опломбованим шаровим краном для запобігання перекриття потоку теплоносія. Встановлення теплолічильника можливе.

Згідно акту №443А від 28.11.2019 року технічної можливості встановлення КВОТЕ за адресою АДРЕСА_1 , складеного ТОВ «Техенерго-Клімат», встановлений у квартирі позивачки теплолічильник відповідає наступним критеріям, передбачених постановою Кабінету Міністрів України №829 від 10.10.2018 року, а саме: окреме відгалуження системи опалення для окремого приміщення, наявність якого встановлено під час візуального огляду та яке передбачене принциповою схемою внутрішньобудинкової системи опалення будівлі ( за наявності); принциповою схемою внтрішньобудинкової системи опалення передбачено технічну можливість встановлення автоматичних регуляторів температури в приміщеннях для регулювання споживання теплової енергії в окремих приміщеннях будівлі, що не призведе до порушень гідравлічного режиму внутрішньобудинкової системи опалення будівлі; під час встановлення вузла розподільного обліку буде забезпечено дотримання вимог застосування засобу вимірювальної техніки та умов його належної експлуатації, що зазначені у технічній ( супровідній) документації на цей засіб (а.с. 100-112).

Судом встановлено, що з 01 травня 2018 року виконавцем послуг з централізованого опалення квартири АДРЕСА_1 стало КП «Київтеплоенерго».

З пояснень позивачки вбачається, що до жовтня 2019 року нарахування оплати за послуги з централізованого опалення квартири АДРЕСА_1 здійснювалось відповідачем з урахуванням показань приладу обліку теплової енергії, що встановлений у даній квартирі. Проте, станом на 30 жовтня 2019 року теплолічильник не відображається в особистому кабінеті позивача на сайті КП «ГІОЦ», а нарахування оплати за послуги з централізованого опалення здійснювались КП «Київтеплоенерго» з урахуванням показань внутрішньобудинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалювальній площі квартири позивачки.

Звертаючись до суду з позовом до Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», ОСОБА_1 просила визнати неправомірними дії відповідача щодо зняття з обліку встановленого в її квартирі згідно проекту приладу обліку теплової енергії та проведення нарахування їй вартості послуги з централізованого опалення в опалювальний сезон 2019-2020 року без урахування показників лічильника теплової енергії ( заводський номер 12010461), що обліковує теплову енергію в квартирі АДРЕСА_1 . Визначити, що підставою для нарахування оплати за опалення в квартирі АДРЕСА_1 є показання вузла розподільного обліку тепла, що встановлений в даній квартирі. Зобов`язати Комунальне підприємство "Київтеплоенерго" здійснювати нарахування оплати за опалення в квартирі АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , з урахуванням показань вузла розподільного обліку тепла, що встановлений в квартирі. Зобов`язати Комунальне підприємство "Київтеплоенерго" здійснити перерахунок нарахувань ОСОБА_1 за теплопостачання з 03 жовтня 2019 року та у подальшому, враховуючи показники приладу обліку спожитого тепла, заводський номер 12010461 у кухні квартири АДРЕСА_1 та скасувати заборгованість за договором № 30100.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії, суд першої інстанції посилався на те, що власник квартири має право на встановлення вузла розподільного обліку теплової енергії лише у випадку відповідності внутрішньобудинкової системи опалення усім чотирьом критеріям, передбаченим у п. 6 Порядку визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2018 року № 829 . Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що внутрішньобудинкова система опалення в будинку по АДРЕСА_1 відповідає усім критеріям, що визначені у п. 6 Порядку, які надають технічну можливість встановлення вузлів розподільного обліку в квартирах вказаного будинку. Натомість, судом встановлено, що вузол розподільного обліку, встановлений у квартирі позивачки, відповідає не всім зазначеним критеріям. Наведене свідчить, що у квартирі позивачки можливим є встановлення приладів-розподілювачів, а не вузла розподільного обліку теплової енергії. Відтак врахування КП «Київтеплоенерго» показань вузла розподільного обліку теплової енергії у квартирі позивачки неможливе, з огляду на відсутність доказів відповідності встановленого розподільного обліку теплової енергії нормативним вимогам, що призвело до некоректного обліку спожитої теплової енергії по відношенню до мешканців квартир без індивідуальних засобів обліку теплової енергії та, відповідно, в подальшому зняття теплолічильника позивача з обліку.Таким чином, дії відповідача КП «Київтеплоенерго» щодо зняття теплолічильника, встановленого в квартирі позивачки з обліку та неврахування його показань при розрахунку оплати за централізоване опалення є правомірними.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, так як вони не відповідають встановленим дійсним обставинам справи, дослідженим в судовому засіданні доказам та вимогам матеріального права, з огляду на наступне.

Згідно пункту 1 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі - споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - послуги).

Відповідно до абз. 2 пункту 10 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодно та гарячої води і водовідведення № 630, справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку.

Згідно вимог абз.5 п.15 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодно та гарячої води і водовідведення № 630, у разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання.

Відповідно до статті 1 Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»:

вузол обліку - комплекс пристроїв (у тому числі засобів вимірювальної техніки, що відповідають вимогам технічних регламентів), допоміжного обладнання та матеріалів до них, призначений для вимірювання спожитої теплової енергії та води, а також технічної реєстрації результатів такого вимірювання, включаючи засоби дистанційної передачі результатів вимірювання (за наявності);

вузол розподільного обліку - вузол обліку, що забезпечує індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлях, де налічуються два та більше споживачів.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» оснащення окремих приміщень у будівлях вузлами розподільного обліку/приладами - розподілювачами теплової енергії та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, та не потребує розроблення проектної документації, видачі технічних умов та інших вимог до встановлення вузла розподільного обліку, погодження з державними органами, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами, оператором зовнішніх інженерних мереж, виконавцем відповідної послуги.

Відповідно до ч. 7 ст. 4 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» вузли розподільного обліку теплової енергії у випадках, коли це технічно неможливо, не встановлюються.

У такому разі для визначення обсягу теплової енергії, спожитої на потреби опалення, на всіх опалювальних приладах (крім розташованих у приміщеннях (місцях) загального користування багатоквартирних будинків) особами, визначеними частинами другою і третьою цієї статті, повинні бути встановлені прилади - розподілювачі теплової енергії, крім випадків, коли це економічно недоцільно.

Модель приладу - розподілювача теплової енергії визначається власником (співвласниками) будівлі за погодженням з виконавцем комунальної послуги або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги.

Усі опалювальні прилади при застосуванні вузлів розподільного обліку теплової енергії або приладів - розподілювачів теплової енергії обладнуються автоматичними регуляторами температури повітря у приміщенні відповідно до будівельних норм.

Порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії затверджується Кабінетом Міністрів України. За наявності окремого відгалуження системи опалення у квартиру, інше житлове або нежитлове приміщення встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії для такої квартири (приміщення) є обов`язковим.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2018 року № 829 затверджено Порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії.

Пунктом 6 Порядку № 829 передбачено, що технічна можливість встановлення вузлів розподільного обліку наявна за відповідності внутрішньобудинкової системи опалення всім таким критеріям: окреме відгалуження системи опалення для окремого приміщення, наявність якого встановлено під час візуального огляду та яке передбачене принциповою схемою внутрішньобудинкової системи опалення будівлі (за наявності); принциповою схемою внутрішньобудинкової системи опалення передбачено технічну можливість встановлення автоматичних регуляторів температури в приміщеннях для регулювання споживання теплової енергії в окремих приміщеннях будівлі, що не призведе до порушень гідравлічного режиму внутрішньобудинкової системи опалення будівлі; під час встановлення вузла розподільного обліку буде забезпечено дотримання вимог застосування засобу вимірювальної техніки та умов його належної експлуатації, що зазначені у технічній (супровідній) документації на цей засіб; можливість забезпечення вільного доступу для зняття показань приладу обліку, його обслуговування, заміни під час подальшої експлуатації.

Згідно п. 3 Порядку № 829 розподільний облік споживання комунальної послуги з постачання теплової енергії в окремих приміщеннях будівлі, що приєднана до зовнішніх інженерних мереж і оснащена вузлами комерційного обліку теплової енергії, забезпечується шляхом встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії на вводі трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення в окреме приміщення будівлі або приладів - розподілювачів теплової енергії на опалювальних приладах.

Відповідно до вимог п. 10 Порядку № 829 оснащення окремих приміщень у будівлях вузлами розподільного обліку/приладами-розподілювачами теплової енергії та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 09 серпня 2018 року № 205, за наявності окремого відгалуження системи опалення у квартиру, інше житлове або нежитлове приміщення встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії для такої квартири (приміщення) є обов`язковим.

З огляд на те, що Порядок № 829 набрав чинності лише 24.10.2018 року, то положення та вимоги даного порядку мають застосовуватися з моменту набрання ним чинності, до нових відносин, які визначають процедуру встановлення вузлів розподільного обліку комунальної послуги з постачання теплової енергії та не мають зворотної сили до вже встановлених лічильників, які були прийняті на облік.

Відповідно до статті 58 Конституції України, Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Крім того, Порядок № 829 не передбачає зняття з обліку тих лічильників споживачів, які були погоджені та взяті на облік до набуття чинності цієї постанови, та не встановлює заборони щодо врахування показників по даним лічильникам, які надаються споживачами.

Також, не вимагається повторне прийняття на абонентський облік вузла розподільного обліку відповідно з новою процедурою, який раніше був прийнятий на абонентський облік, до набрання чинності Порядку №829.

Так, згідно п. 12 Порядку прийняття приладу обліку на абонентський облік, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвиту, будівництва та житлово-комунального господарства України від 12 жовтня 2018 року № 270, не вимагається повторне прийняття на абонентський облік вузла розподільного обліку (приладу - розподілювача теплової енергії), який раніше був прийнятий на абонентський облік, в приміщенні реконструйованої, капітально відремонтованої будівлі, якщо реконструкція, капітальний ремонт будівлі були здійснені без заміни такого вузла обліку (приладу - розподілювача теплової енергії).

Таким чином, у КП «Київтеплоенерго» були відсутні правові підстави для зняття з обліку індивідуального лічильника позивачки ОСОБА_1 , встановленого в належній їй на праві власності квартирі АДРЕСА_1 ТОВ " Теплокомсервіс" згідно проекту, який був погоджений, взятого на облік ПАТ " Київенерго" та опломбованого 17.11.2016 року.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що КП «Київтеплоенерго» було порушено вимоги абз. 2 пункту 10 Правил № 630 відповідно до якого, справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 цих Правил.

Відповідно до вимог абзацу п`ятого пункту 15 цих Правил, у разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання.

12.01.2017 року встановлений в квартирі позивачки теплолічильник пройшов повірку, що підтверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, з якого вбачається, що він відповідає вимогам ДСТУ ЕN 1434 Вказане свідоцтво чинне до січня 2021 року.

Аналізуючи зазначене, колегія суддів вважає, що дії відповідача щодо зняття з обліку встановленого згідно проекту лічильника в належній на праві власності ОСОБА_1 квартирі АДРЕСА_1 та проведення нарахування їй оплати за комунальну послугу з централізованого опалення в опалювальний сезон 2019-2020 року без урахування щомісячних показників лічильника (заводський номер 12010461), є неправомірними. Доводи апеляційної скарги про помилковість висновків суду першої інстанції щодо правомірності вказаних дій відповідача та про відмову в задоволенні позову в цій частині є обгрунтованими.

З огляду на неправомірність дій відповідача щодо зняття з обліку встановленого в квартирі позивачки приладу обліку теплової енергії та нарахування їй оплати за комунальну послугу з централізованого опалення в опалювальний сезон 2019-2020 року без урахування щомісячних показників лічильника, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про обгрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 щодо зобов`язання Комунального підприємства " Київтеплоенерго" здійснювати нарахування оплати за опалення в квартирі АДРЕСА_1 з урахуванням показань вузла розподільного обліку тепла, що встановлений в квартирі.

При цьому позовні вимоги ОСОБА_1 про визначення, що підставою для нарахування оплати за опалення в квартирі АДРЕСА_1 є показання вузла розподільного обліку тепла, який встановлений в квартирі, задоволенню не підлягають, так як вказана вимога встановлена в абз. 2 пункту 10 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодно та гарячої води і водовідведення № 630, відповідно до якого, справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку.

З огляду на зазначене, обгрунтованими є позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання Комунального підприємства "Київтеплоенерго" здійснити їй перерахунок нарахувань за теплопостачання з 03 жовтня 2019 року , враховуючи показники приладу обліку спожитого тепла (заводський номер 12010461) у кухні квартири АДРЕСА_1 .

Проте, що стосується вимог про зобов`язання Комунального підприємства "Київтеплоенерго" здійснити ОСОБА_1 перерахунок нарахувань за теплопостачання у подальшому та скасувати заборгованість за договором № 30100, колегія суддів вважає, що вони задоволенню не підлягають, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Вимога про зобов`язання Комунального підприємства "Київтеплоенерго" здійснити ОСОБА_1 перерахунок нарахувань за теплопостачання у подальшому не може бути задоволена, оскільки захисту підлягає тільки порушене право.

З огляду на те, що судом задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання Комунального підприємства "Київтеплоенерго" здійснити їй перерахунок нарахувань за теплопостачання з 03 жовтня 2019 року , враховуючи показники приладу обліку спожитого тепла (заводський номер 12010461) у кухні квартири АДРЕСА_1 , колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про скасування заборгованоситі за договором № 30100 .

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є:1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права

Враховуючи зазначене, оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, рішення Оболонського районного суду м.Києва від 22 лютого 2021 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 , визнання неправомірними дій Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради ( Київської міської державної адміністрації) " Київтеплоенерго" щодо зняття з обліку встановленого згідно проекту лічильника в належній на праві власності ОСОБА_1 квартирі АДРЕСА_1 та проведення нарахування ОСОБА_1 оплати за комунальну послугу з централізованого опалення в опалювальний сезон 2019-2020 року без урахування щомісячних показників лічильника (заводський номер 12010461), зобов`язання Комунального підприємства " Київтеплоенерго" здійснювати нарахування оплати за опалення в квартирі АДРЕСА_1 з урахуванням показань вузла розподільного обліку тепла, що встановлений в квартирі, зобов`язання Комунального підприємства "Київтеплоенерго" здійснити ОСОБА_1 перерахунок нарахувань за теплопостачання з 03 жовтня 2019 року , враховуючи показники приладу обліку спожитого тепла (заводський номер 12010461) у кухні квартири АДРЕСА_1 та про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визначення, що підставою для нарахування оплати за опалення в квартирі АДРЕСА_1 є показання вузла розподільного обліку тепла, що встановлений в квартирі, про зобов`язання Комунального підприємства " Київтеплоенерго" здійснити ОСОБА_1 перерахунок нарахувань за теплопостачання у подальшому та про скасування заборгованості за договором № 30100.

Згідно з частиною третьою статі 22 Закону України " Про захист прав споживачів" споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої хвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно вимог частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на те, що позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову та апеляційної скарги, за результатами апеляційного розгляду судом апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції про відмову в позові скасоване та постановлено нове судове рішення про часткове задоволення позову ( задоволено три немайнові вимоги), судовий збір за розгляд справи районним судом та судовий збір за розгляд справи апеляційним судом відповідно до розміру задоволених позовних вимог ( 840,80 х3=2522,40 грн.) + (2 522,40 х150%=3783,60 грн.) = 6306,00 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Порядком визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2018 року № 829. Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодно та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630 ст.ст. 3,15,16 ЦК України, ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду м.Києва від 22 лютого 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради ( Київської міської державної адміністрації) " Київтеплоенерго" щодо зняття з обліку встановленого згідно проекту лічильника в належній на праві власності ОСОБА_1 квартирі АДРЕСА_1 та проведення нарахування ОСОБА_1 оплати за комунальну послугу з централізованого опалення в опалювальний сезон 2019-2020 року без урахування щомісячних показників лічильника (заводський номер 12010461).

Зобов`язати Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради ( Київської міської державної адміністрації) " Київтеплоенерго" здійснювати нарахування оплати за опалення в квартирі АДРЕСА_1 з урахуванням показань вузла розподільного обліку тепла, що встановлений в квартирі.

Зобов`язати Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради ( Київської міської державної адміністрації) " Київтеплоенерго" здійснити ОСОБА_1 перерахунок нарахувань за теплопостачання з 03 жовтня 2019 року , враховуючи показники приладу обліку спожитого тепла (заводський номер 12010461) у кухні квартири АДРЕСА_1 .

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з Комунального підприємство виконавчого органу Київської міської ради ( Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (м. Київ, пл.. Івана Франка, 5, ) в дохід держави 6 306, 00 грн. судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 24 травня 2021 року.

Головуючий: Судді: