Справа № 275/230/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2021 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Миколайчука П.В.,

із секретарем судового засідання Довгаленко О.І.,

за участю представника позивача адвоката Києнка Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Брусилів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до Брусилівської селищної ради про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги обгрунтувала тим, що ОСОБА_2 була зареєстрована та постійно проживала у власному будинку в АДРЕСА_1 . ЇЇ син, чоловік позивачки ОСОБА_3 з 2004 року постійно проживав разом зі матір`ю ОСОБА_2 однією сім`єю у вказаному будинку та здійснював за нею догляд до дня її смерті. ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, що складаєлася з права власності на житловий будинок. Вказану спадщину прийняв ОСОБА_3 , однак не отримав свідоцтва про право на спадщину. Після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилася спадщина на спадкове майно, що складається з права власності на 1/2 частину квартири та будинку матері. В подальшому позивач звернулась до Двадцять першої київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріус відмовив у його видачі, так як ОСОБА_3 був пропущений встановлений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його матері ОСОБА_2 .

На підставі викладеного позивач просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт постійного проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_2 однією сім`єю до часу відкриття спадщини після її смерті та визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з надвірними будівлями який знаходиться в АДРЕСА_1 , та який належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ..

Ухвалою судді від 16.03.2021 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження.

Позивач в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, її інтереси представляє представник - адвокат Києнко Д.О., тому суд на підставі п. 4 ч. 3 ст. 223 ЦПК України здійснює розгляд справи без участі позивача.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Києнко Д.О. позовні вимоги підтримав. Надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив позов задовольнити, судові витрати покласти на позивача.

Представник відповідача - Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши та оцінивши надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6).

Згідно копії свідоцтва про смерть ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 (а.с. 8).

ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 , який є чоловіком позивачки ОСОБА_1 , про що свідчить копія свідоцтва про народження та одруження (а.с.5,7).

Відповідно до Свідоцтва про право власності на житловий будинок, НОМЕР_2, від 24.06.2003 та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 13.02.2004, ОСОБА_2 за життя була власником житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 (а.с.9, 10).

Згідно довідки виконавчого комітету Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області від 19.01.2021 № 18 - на момент смерті ОСОБА_4 вона проживала з сином ОСОБА_3 в будинку АДРЕСА_1 та вели спільне господарство (а.с. 11).

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємцем спадкового майна ОСОБА_3 , яке складається з Ѕ частки квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_1 (а.с. 12).

Згідно висновку про вартість майна, вартість житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 становить 42200 грн. (а.с. 14-15).

Згідно копії заповіту від 03.08.1990, ОСОБА_2 заповіла все своє майно сину ОСОБА_3 .

Постановою державного нотаріуса Двадцять першої київської державної нотаріальної контори Зубченко Л.С.. від 02.03.2021, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок що розташований в АДРЕСА_1 , оскільки ОСОБА_3 був пропущений встановлений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його матері ОСОБА_2 (а.с. 3).

В судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснили, що постійно проживають в селі Нові Озеряни Брусилівського району Житомирської області та були сусідами з ОСОБА_2 ; підтвердили, що протягом останніх років і до дня смерті ОСОБА_2 постійно проживала разом зі своїм єдиним сином ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 .

Матеріалами спадкової справи № 594/2018 підтверджено ту обставину, що позивачка є єдиним спадкоємцем після майна ОСОБА_3 , який, в свою чергу, є єдиним спадкоємцем майна ОСОБА_2 .

Розглядаючи позовну вимогу про встановлення факту постійного місця проживання ОСОБА_3 з матір`ю ОСОБА_2 суд керується наступним.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Вказане кореспондується з правом особи на встановлення в судовому порядку факту постійного проживання з спадкодавцем, роз`ясненому в п. 2 Постанови Пленуму ВС України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7.

Спору про право в зв`язку з встановленням факту постійного проживання ОСОБА_3 з матір`ю ОСОБА_4 не вбачається, встановлення вказаного юридичного факту необхідне позивачу для реалізації свого права на спадкування майна за законом після смерті чоловіка.

Факт постійного проживання ОСОБА_3 з матір`ю ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області від 19.01.2021 року (а.с.11) та показами свідків.

Розглядаючи позовну вимогу про визнання права власності на спадкове майно суд керується наступним.

Згідно ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до ст. 1216 - 1218 ЦК України спадкування є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи ( спадкоємця), спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ст. 328 ЦК України право власності на майно набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Частина 1 статті 1297 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та/або не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України).

Відповідно до роз`яснень, викладених в абз. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Вказані роз`яснення мають на увазі, що спадкоємець повинен звернутися до суду у порядку позовного провадження з позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування.

Відповідно до п. 3.3 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 постійно проживав разом з ОСОБА_2 до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 в будинку АДРЕСА_1 , тому він фактично прийняв спадщину у вигляді належного ОСОБА_2 житлового будинку з надвірними будівлями що розташований за тією ж адресою, право власності на який належало померлій ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності. Іншим чином, ніж в судовому порядку, визнати право власності на спадкове нерухоме майно позивач не може в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на майно на спадкодавця ОСОБА_3 . Водночас, в ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_3 , успадкував право власності на будинок матері, а тому таке право після його смерті спадкувалось і позивачкою як єдиним спадкоємцем.

Отже, позов подано до належного відповідача, позовні вимоги є обґрунтованими.

З урахуванням викладених позивачем обставин та досліджених у судовому засіданні письмових доказів, пояснень свідків, що оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 223, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 15-16, 25, 316, 328, 1216-1223, 1258, 1268-1270 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме - факт постійного проживання в АДРЕСА_1 ОСОБА_3 з його матір`ю ОСОБА_2 , станом на день смерті останньої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 , який зареєстрований за ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Сторони по справі:

Позивач : ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Брусилівська селищна рада Житомирської області, смт. Брусилів, вул. Митрополита Іларіона, 50, .

Суддя П.В. Миколайчук