Справа № 159/2918/21
Провадження № 2-о/159/84/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

з участю секретаря

судового засідання Спасюк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ковелі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), з участю заінтересованої особи - Ковельського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (м. Ковель, вул. Кармелюка, 4), про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. Заінтересованою особою зазначив Ковельський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Свою заяву мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка була заявнику бабою. Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_2 . Відповідно до заповіту ОСОБА_2 , заявник є спадкоємцем майна померлої.

У зв`язку з тим, що свідоцтво про смерть видано органом, який розташований на тимчасово окупованій території та повноваження якого на території України не визнаються, заявник не має можливості реалізувати свої спадкові права. Єдиним законним шляхом вирішення даної проблеми є звернення до суду з заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Враховуючи викладене, заявник просить суд встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Дроздні Ковельського району Волинської області, яка до моменту смерті проживала за адресою: АДРЕСА_3 , померла в м. Севастополі Автономної Республіки Крим, на тимчасово окупованій території, у віці 92 роки.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак попередньо подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Ковельського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в судове засідання не з`явився, однак подав письмові пояснення з приводу поданої заяви, згідно яких просить розгляд справи проводити у відсутності представника за наявними у справі доказами.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, з`ясувавши обставини справи та вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підставна і підлягає задоволенню з наступних підстав.

З викладених в заяві обставин вбачається, що баба заявника - ОСОБА_2 проживала по АДРЕСА_3 на тимчасово окупованій території України та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Севастополі Автономної Республіки Крим за місцем свого проживання.

Згідно свідоцтва про народження заявника встановлено, що ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Дроздні Ковельського району Волинської області, а його батьками були ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідно до витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133, 135 Сімейного кодексу України ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , а його батьками були ОСОБА_5 та ОСОБА_2 .

Згідно заповіту, посвідченого заступником голови сільської Ради народних депутатів 13.01.1997 року та зареєстрованого в реєстрі за № 5, ОСОБА_2 на випадок своєї смерті житловий будинок з надвірними будівлями на правах особистої власності заповіла внукові - ОСОБА_1 , що проживає в АДРЕСА_1 .

Таким чином, ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом житлового будинку, який належав померлій ОСОБА_2 .

Як вбачається з матеріалів справи, факт смерті ОСОБА_2 зареєстрований відділом записів актів громадянського стану Гагаринського району міста Севастополя Управління ЗАГС міста Севастополя (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 видане 21.01.2021 року, актовий запис №2).

З матеріалів заяви встановлено, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на даний час фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується довідкою про реєстрацію місця проживання.

Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 8 частини 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Автономна Республіка Крим є тимчасово окупованою територією.

Статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина.

Оскільки свідоцтво про смерть було видано установою, яка знаходиться на тимчасово окупованій території, відомості про смерть не внесені до єдиної бази, тому вказане свідоцтво не вважається документом, виданим державним органом України.

За приписами ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті здійснюється на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою.

Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі якого здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Інструкцією про порядок заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом МОЗ України № 258 від 03.07.2001 року (далі - Інструкція).

Відповідно до положень Інструкції, лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і запису в медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації та результатів розтину.

Пунктом 3 Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року №52/5 передбачено, що за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України або переселилися з неї, державну реєстрацію актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника.

За приписами п. 5 вищевказаних Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених, підставою для державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024.

Згідно ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території України та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь - який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Крім цього, відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту цивільного стану орган державної реєстрації актів цивільного стану проводить відповідний запис на підставі рішення суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Севастополі Автономної Республіки Крим, про що було видано свідоцтво про смерть, яке, відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином, із врахуванням вищевикладеного, суд прийшов до висновку про те, що задоволення заяви має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для реєстрації смерті його баби - ОСОБА_2 в органах державної реєстрації актів цивільного стану відповідно до законодавства України та подальшого оформлення спадкових прав.

Оскільки заявник ОСОБА_1 є громадянином України, його баба ОСОБА_2 померла на території, яка є тимчасово окупованою, після її смерті заявник не може отримати свідоцтво про смерть відповідного зразка, а отримане свідоцтво про смерть не може бути використане заявником для реєстрації смерті на території України та не визнається державними органами України, з метою захисту його законних прав та інтересів, оформлення спадкових прав, суд прийшов до висновку про задоволення заяви про встановлення факту смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Севастополі Автономної Республіки Крим у віці 92 роки, який знайшов підтвердження в суді.

Доказів на спростування наведених вище та встановлених в ході судового розгляду справи обставин суду не надано.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Таким чином рішення у даній справі підлягає до негайного виконання.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77, 81, 263-265, 315-317 ЦПК України, на підставі ст.ст. 3, 9, 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, уродженкас. Дроздні Ковельського району Волинської області, яка до моменту смерті проживала за адресою: АДРЕСА_3 , померла в м. Севастополі Автономної Республіки Крим, на тимчасово окупованій території України, у віці 92 роки.

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Повний текст рішення складено та підписано 24 травня 2021 року.

Головуючий:П. Ю. Бойчук