Справа № 146/296/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2021 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Пилипчука О.В.,

з участю секретаря судового засідання Бойко Т.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Томашпіль цивільну справу

ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

вимоги позивача: про зменшення розміру аліментів

ВСТАНОВИВ:

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

13 березня 2021 року до Томашпільського районного суду Вінницької області з цією позовною заявою, посилаючись на ст. 184 СК України, звернувся ОСОБА_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , яка зареєстрована по АДРЕСА_1 , в якій просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі судового наказу Томашпільського районного суду Вінницької області від 17 лютого 2020 року на користь відповідача на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Даний позов обґрунтовано наступним.

У період з 2014 року по 2019 рік позивач знаходився у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем.

ІНФОРМАЦІЯ_1 від спільного проживання в них народилася донька ОСОБА_3 .

Подальше життя у сторін не склалося та з початку 2019 року сторони проживають окремо.

Відповідно до судового наказу Томашпільського районного суду від 17.02.2020 року з позивача стягують аліменти на утримання дочки в розмірі ј заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Томашпільським відділом державної виконавчої служби проведено нарахування стягуваних аліментів з врахуванням середньомісячної заробітної плати по Томашпільському районі в зв`язку з чим розмір нарахованих аліментів складає 2050 грн. щомісячно.

Позивач вказує, що згідно діючого на даний час законодавства з нього повинні утримуватися аліменти в розмірі 960,50 грн.

28 серпня 2020 року позивач одружився і на його утриманні знаходяться дружина і син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а позивач ніде не працює.

Позивач вказує, що з врахуванням його матеріального стану, а також того, що він не має можливості влаштуватися на роботу, вважає, що з нього повинні стягувати аліменти у зменшеній сумі у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповіного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

24 березня 2021 року ОСОБА_1 надіслав до суду заяву про зміну позовних вимог, згідно якої просив зменшити розмір аліментів та стягувати з нього на підставі судового наказу Томашпільського районного суду Вінницької області від 17 лютого 2020 року на користь відповідача на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 до 1/8 частини всіх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

06 травня 2021 року відповідач надіслала відзив на позовну заяву, згідно якого просила відмовити в задоволенні позову.

Відзив обґрунтовано наступним.

У період з 2014 року по 2019 рік відповідач знаходився у фактичних шлюбних відносинах з позивачем.

ІНФОРМАЦІЯ_1 від спільного проживання в них народилася донька ОСОБА_3 .

17.02.2020 року Томашпільським районним судом видано судовий наказ згідно якого з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 вирішено стягувати аліменти на утримання дочки в розмірі ј частини заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач вказує, що нею заявлено вимогу про стягнення аліментів у мінімальному розмірі передбаченому законодавством, а саме ј частини заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та, що законодавством не передбачено стягнення аліментів в розмірі 1/8 частини доходів.

Відповідач вказує, що позивач має в користуванні два трактори, якими надає послуги населенню. Та, що на виконання рішення суду про стягнення аліментів, позивач грошові кошти не сплачує.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

24 березня 2021 року позивач надіслав до суду заяву про зміну позовних вимог.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 20 квітня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, справу призначено до розгляду на 17 травня 2021 року.

06 травня 2021 року відповідач надіслала відзив на позовну заяву.

Доводи учасників справи.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити за обставин викладених в позові.

Представник позивача, адвокат Щетніцький В.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив зменшити розмір аліментів до 1/8 частини доходу позивача, оскільки виконавча службу неправильно виконує рішення в частині не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому в позивача з`явилася заборгованість.

Представник відповідача, адвокат Семко В.М. проти задоволення позову заперечив, посилаючись на обставини викладені в відзиві.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх належність та достовірність, сприяючи всебічному й повному з`ясуванню обставин справи, що має істотне значення для правильного вирішення спору, прийшов до наступного.

Відповідно до ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; розумні строки розгляду справи судом; забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення; обов`язковість судового рішення.

Відповідно ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно ч.1-4 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом установлено, що у сторін є спільна донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно судового наказу від 17 лютого 2020 року по цивільній справі № 146/68/20 з позивача на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що підтверджується копією судового наказу.

Прохаючи зменшити розмір аліментів, стягуваних з нього на користь відповідачки на утримання дочки, позивач посилається на те, що на даний час він ніде не працює та змінився його сімейний стан, а саме в нього народилася інша дитина, тому стягнення аліментів в зазначеному розмірі ставить його в тяжке матеріальне становище.

Згідно довідки Нетребівського старостинського округу Томашпільської селищної ради від 02.03.2020 року вихідний № 115, ОСОБА_1 дійсно не працює.

Згідно копії трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 30.06.2011 року був відрахований з числа студентів коледжу по закінченню навчання.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути зменшений за позовом стягувача або платника аліментів у разі зміни його матеріального або сімейного стану.

З досліджених доказів судом встановлено, що позивач 28 серпня 2020 року одружився вдруге із ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_4 , батьком якого зазначений ОСОБА_1 - позивач по справі.

Таким чином судом встановлено, що на час призначення аліментів у ОСОБА_1 змінився сімейний стан, що підтверджується наданими позивачем належними і допустимими доказами. Зміни матеріального стану, з моменту видачі 17 лютого 2021 року судового наказу, яким присуджено аліменти у мінімальному, передбаченому законом розмірі, у позивача не відбулося, оскільки позивач не працює з 2011 року. Окрім того позивачем не надано будь - яких доказів, що його син - ОСОБА_4 знаходиться на його утриманні.

У постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження 61-9460 св 20) міститься правовий висновок, згідно якого, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Відповідно ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Виходячи із характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами, та враховуючи вищенаведені обставини справи в їх сукупності, зважаючи на обов`язок батька утримувати дитину та враховуючи те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, зважаючи на те, що відповідач є у працездатному віці, суд дійшов висновку про відсутність в даному випадку передбачених законом підстав для задоволення позовних вимог і вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вимоги ст., 141 ЦПК України, судові витрати залишаються за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись статями 182, 191, 192, 199, 200 СК України, статями 4, 13,76,81,141, 263-265, 279, 430, ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити повністю.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНКОПП НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 22 квітня 2009 року Томашпільським РВ УМВС України у Віницькій області, адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_5 , паспорт серії НОМЕР_6 , виданий 16 липня 2015 року Томашпільським РС УДМС України у Вінницькій області, адреса: 24233 Вінницька область, Тульчинський р-н, с.Нетребівка, вул. Шкільна, 3.

Повний текст рішення виготовлено 21.05.2021 року

Суддя: О. В. Пилипчук