БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/468/2021
Провадження № 2/497/346/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2021 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кодінцевої С.В.,

за участю секретаря - Ковтун О.І.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Василівської сільської ради Болградського району Одеської області про надання додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з названим позовом (а.с.1-4), який з часом уточнив (а.с.93-96) та просить постановити рішення, яким надати йому, позивачу ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини за законом після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 бабусі позивача ОСОБА_2 .

Свої вимоги позивач мотивує тим, що він був переконаний, що після смерті бабусі, спадщину прийняв його батько ОСОБА_3 - син померлої. Втім, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_3 , та після його смерті з`ясувалося, що він жодним чином не прийняв і не оформив свої спадкові права, незважаючи на наявність заповіту складеного бабусею ОСОБА_1 на ім`я батька ОСОБА_3 ..

З метою реалізації своїх спадкових прав позивач звернувся до приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.I. проте, нотаріусом у письмовому вигляді із посиланням на приписи ст. 1270 ЦК України, повідомлено про неможливість заведення спадкової справи з підстав спливу встановленого законом строку для прийняття спадщини.

На думку позивача, обставини, що обумовили його несвоєчасне звернення з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, пов`язано з переконанням того, що батько спадщину прийняв та оформив після смерті своєї матері.

Зазначене стало приводом для звернення до суду.

Ухвалою від 24.03.2021 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовчий розгляд на 13.04.2021 року о 10:30 годині (а.с.23), про що були повідомлені сторони (а.с.24, 25).

Також цією ухвалою було задоволено клопотання про забезпечення доказів та витребувано у ОСОБА_4 , Приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області копії спадкових справ (а.с.26).

29 березня 2021 року відповідачем подано суду письмовий відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач позовні вимоги визнав, не заперечував щодо їх задоволення, та просив справу розглядати у відсутність представника (а.с.27).

На виконання ухвали суду приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І., 05 квітня 2021 року надано копії спадкових справ щодо були заведені після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.28-92).

05 квітня 2021 року позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог (а.с.93-107), згідно якої позивач не змінюючи предмету спору (надання додаткового строку для прийняття спадщини), змінив правові підстави цього позову.

Ухвалою суду від 13.04.2021 року підготовчий розгляд справи відкладено та повторно призначено на 11.05.2021 року о 08:30 годині.

11.05.2021 року ухвалою суду закрито підготовчий розгляд справи та призначено справу до судового розгляду на 09:00 годину 24.05.2021 року.

11 травня 2021 року приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. надано суду в додаток до копії спадкової справи копію договору про зміну черговості одержавння спадкоємцями за законом права на спадкування, який посвідчений 07.05.2021 року за реєстровим номером 1023 (а.с.123-124).

Позивач ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим, до суду не прибув, подав заяву про розгляд справи без його участі (а.с.110).

Відповідач про час та місце проведення підготовчого розгляду повідомлений належним чином, у відзиві зазначив клопотання про розгляд справи у його відсутність (а.с.27,118).

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на порушене право, поважні причини, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Судовим розглядом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини, а саме між сторонами виник спір із правовідносин, що виникають зі спадкових прав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії НОМЕР_1 , яке було видане 12.11.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №876, та після її смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , що було видане 26.11.1968р. Василівською сільською радою Болградського району Одеської області (а/з №75), вбачається, що спадкодавець ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 (а.с.107).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , що було видане 10.09.1964 р. Василівським бюро реєстрації актів цивільного стану (а/з №47), вбачається, що спадкодавець ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_5 (а.с.36).

Спадкодавець ОСОБА_2 заповідала синам - ОСОБА_5 та ОСОБА_3 своє право на земельні ділянки (паї) що їй належало на підставі сертифікату ОД №0072169 та РН № 772821 - які розташовані на території Василівської сільської ради Болградського району Одеської області, що підтверджується заповітом від 08.08.2002 р., р.№574, (а.с.44) та заповітом від 17.09.2004 року р. № 1006 (а.с. 17).

Відповідно до рішення Болградського районного суду Одеської області від 08.02.2021 року є.у. № 497/1792/2020 позов ОСОБА_5 до Василівської сільської ради Болградського району Одеської області про надання додаткового строку для прийняття спадщини задоволено та надано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ), додатковий строк - шість місяців для подання ним до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті його матері - спадкодавця ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.32-33).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про його смерть НОМЕР_5 , виданим 17.02.2016 року на підставі актового запису про смерть № 115 від 17.02.2016 року, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції в Одеській області (а.с.12) та після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. Крім того за ОСОБА_3 залишилось нереалізоване право на спадщину за заповітом після смерті його матері ОСОБА_2 (бабусі позивача).

Відповідно до довідки Василівської сільської ради Болградського району Одеської області №2397 від 30.11.2020 року слідує, що до складу сім`ї на момент смерті ОСОБА_3 за місцем реєстрації входять: дружина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та донька - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.55).

Приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. заведено спадкову справу щодоо майна померлого ОСОБА_3 №246/2020 (а.с.53-92).

З якої слідує, що з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка звернулася дружина ОСОБА_6 (а.с.54), та донька ОСОБА_7 (а.с.73).

25.03.2021 року між ОСОБА_6 , яка діє, як законний представник своєї малолітньої доньки ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 укладено договір про поділ спадкового майна після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.75).

Нотаріусом було видано свідоцтва про право на спадщину на ім`я ОСОБА_6 на земельну ділянку розміром 1.9999 га (а.с.89 зворотна сторінка), та на ім`я ОСОБА_8 на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Василівка» розміром 3.204 умовних кадастрових гектарах (а.с.91).

Після смерті ОСОБА_2 було заведено спадкову справу приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. №66/2021 (а.с.30-52, 123-124) за заявою ОСОБА_5 (а.с.30), який є спадкоємцем за заповітом на земельну частку (пай) в розмірі 3.108 га, розташований на території с. Василівка Болградського району Одеської області (а.с.44), та видано ОСОБА_5 свідоцтво про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Василівка» (а.с.51 зворотна сторінка)..

07.05.2021 року між ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_1 укладено договір про зміну черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.124).

При зверненні позивача до приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.I., з метою реалізації своїх спадкових прав, нотаріусом у письмовому вигляді із посиланням на приписи ст. 1270 ЦК України, повідомлено про неможливість заведення спадкової справи з підстав спливу встановленого законом строку для прийняття спадщини (а.с. 18).

Згідно до вимог ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частинами 1 та 2 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1270 ЦК України).

Стаття 1272 ЦК України встановлює, у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» від 24.06.1983 року № 4 заяви по спорах про спадкове майно, в тому числі заяви про продовження строку на прийняття спадщини, розглядаються за правилами позовного провадження.

Згідно п. 4 вищевказаної постанови, передбачений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску.

Відповідач Василівська сільська рада Болградського району Одеської області, позов визнала цілком і беззаперечно (а.с.118).

У відповідності до положень ст.ст.13, 81, 83 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Згідно ст.82 ч.1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення (стаття 229 ЦПК України).

Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України.

При розгляді даної справи предмет доказування доведений позивачем відповідними доказами, при чому, їх аналіз дозволяє зробити висновок про те, що вони є належними, допустимими та достовірними як кожний окремо, так і у взаємному зв`язку у їх сукупності.

Суд приходить до переконання, що строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори був пропущений позивачем з поважних причин, оскільки він був переконаний, що згідно заповіту, він є таким, що спадщину прийняв.

Такі обставини, як те, що в матеріалах справи відсутні фактичні данні про заперечення будь-кого щодо переходу до позивача спадкового майна належного спадкодавцю, спадщина до теперішнього часу залишається відкритою, суд визнає поважними, оскільки вони, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, були для позивача об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, що завадили йому своєчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Стаття 1 Цивільного процесуального кодексу України закріплює, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, загальними засадами цивільного законодавства відповідно ст.3 ЦК України є справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 13 Конвенції визнається право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Положеннями ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Виходячи із сформованої практики цього ж Суду, ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті, є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.

Згідно положень книги 6 Цивільного кодексу України, спадкове право захищає власність фізичних осіб, позивач, пов`язаний зі спадкодавцем кровним походженням, усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини в розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції, становитиме майно позивача виходячи із законодавчого визначення спадкових правовідносин, суб`єктом яких він є.

Пропуск строку на прийняття спадщини хоча і є значним, позивач, будучи спадкоємцем за законом п`ятої черги, відповідно до договору зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування (а.с.124), пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, оскільки здійснивши дії щодо фактичного прийняття спадщини (користувався спадковим майном, отримував орендну плату), яка станом на час розгляду справи відумерлою не визнана, не вчинив обов`язкових дій щодо подачі заяви про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу її відкриття, після смерті спадкодавця ОСОБА_2 .

Представник відповідача Василівської сільської ради Болградського району Одеської області згідно письмової заяви також не заперечує проти задоволення позову, що, із врахуванням практики Європейського суду з прав людини та положень ст.213 ЦПК України, є підставою для захисту права позивача на спадкування в судовому порядку, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог.

Зібрані по справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи, а також з урахуванням норм європейського законодавства по правам людини, дозволяють задовольнити позов в повному обсязі і таке рішення, на думку суду, буде відповідати не тільки принципу законності, а і справедливості.

Керуючись ст.ст.4, 10, 13, 76-81, 83, 95, 200, 247 ч.2, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.1258,1261,1268, 1270, 1272 ч. 3 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 до Василівської сільської ради Болградського району Одеської області про надання додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженцю с.Василівка Болградського району, Одеської області, паспорт серії НОМЕР_6 виданий Болградським РВ ГУМВС України в Одеській області 14.02.2008 року, додатковий строк - 3 (три) місяці для подачі в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилася після смерті бабусі ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Болградський районний суд Одеської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя С.В.Кодінцева