ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5136/19
Провадження № 2/210/575/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого-судді: Вікторович Н.Ю.,
за участі секретаря судового засідання: Реви К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, без участі сторін, та без фіксування судового засідання звукозаписувальним пристроєм, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю, -
Представник позивача, адвокат Гайдаш Є.В., звернувся до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить житлова квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 . 19 січня 2007 року органом приватизації Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів, ОСОБА_3 видано свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 та визначено його уповноваженим власником житла. Окрім ОСОБА_3 у приватизації приймали участь його дружина - позивач ОСОБА_1 та їх син (відповідач) ОСОБА_2 . Кожному з них належала 1/3 частки вказаної квартири. ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік позивачки, ОСОБА_3 помер. Державним нотаріусом Третьої Криворізької державної нотаріальної контори Ситнік О.О. 19 січня 2010 року видано позивачці ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом згідно якого вона успадкувала належну її чоловіку частину у розмірі 1/3 частки квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином після отримання свідоцтва про право на спадщину, позивачка стала власником 2/3 частки квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . У власності відповідача ОСОБА_2 залишилась 1/3 частки квартири. В результаті проведення публічних торгів проведених в межах виконавчого провадження за яким було накладено арешт на 1/3 частки квартири відповідача, яку за результатами торгів придбала позивач, на підставі свідоцтва № НОМЕР_2 , виданого 02 грудня 2015 року державним нотаріусом Третьої криворізької державної нотаріальної контори Риковою Т.В., право власності на 1/3 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що належала відповідачу, зареєстровано за позивачкою ОСОБА_1 . Таким чином відповідач ОСОБА_2 з 02 грудня 2015 року не є власником житлової квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідно втратив право користування квартирою, одноосібним власником якої є позивач. Станом на дату звернення з цим позовом до суду, відповідач зареєстрований у спірній квартирі. Реєстрація відповідача у квартирі, яка належить позивачці, порушує права останньої, оскільки перешкоджає здійсненню нею права користування та розпорядження своїм майном, як складовими частинами права власності.
Тому, просить суд усунути перешкоди у здійсненні позивачем права користування власністю - квартирою, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою від 02 грудня 2019 року суд вирішив питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
В подальшому, у зв`язку із неодноразовим направленням відповідачеві поштової кореспонденції, та її неповернення до суду, ухвалою суду від 07 квітня 2021 року розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін.
Позивач при розгляді справи присутньою не була, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав та мотивів, викладених у ній.
Відповідачеві неодноразово направлялась позовна заява з додатками та копія ухвали про прийняття до розгляду та відкриття провадження за адресою місця реєстрації, поштова кореспонденція повернулась на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».
Станом на 24 травня 2021 року відповідачем відзиву не надано.
Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
У відповідності до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що позивачеві ОСОБА_1 (а.с.5) на праві власності належить житлова квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
19 січня 2007 року органом приватизації Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів, ОСОБА_3 видано свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 та визначено його уповноваженим власником житла. Окрім ОСОБА_3 у приватизації приймали участь його дружина - позивач ОСОБА_1 та їх син (відповідач) ОСОБА_2 . Кожному з них належала 1/3 частки вказаної квартири (а.с.6, 7).
ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік позивачки, ОСОБА_3 помер. Державним нотаріусом Третьої Криворізької державної нотаріальної контори Ситнік О.О. 19 січня 2010 року видано позивачці ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом згідно якого вона успадкувала належну її чоловіку частину у розмірі 1/3 частки квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8).
Таким чином після отримання свідоцтва про право на спадщину, позивачка стала власником 2/3 частки квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . У власності відповідача ОСОБА_2 залишилась 1/3 частки квартири (а.с.10, 11-12).
В результаті проведення публічних торгів проведених в межах виконавчого провадження за яким було накладено арешт на 1/3 частки квартири відповідача, яку за результатами торгів придбала позивач, на підставі свідоцтва № НОМЕР_2 , виданого 02 грудня 2015 року державним нотаріусом Третьої криворізької державної нотаріальної контори Риковою Т.В., право власності на 1/3 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що належала відповідачу, зареєстровано за позивачкою ОСОБА_1 (а.с.23, 42, 43).
Таким чином відповідач ОСОБА_2 з 02 грудня 2015 року не є власником житлової квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
Станом на дату розгляду справи відповідач значиться зареєстрований у спірній квартирі (а.с.36).
Частиною 4 ст.41 Конституції України, ч.1 ст.321 ЦК України передбачена непорушність права власності, в тому чисті те, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні.
Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно зі ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї родини.
Відповідно до положень ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Частиною 2 ст.64 ЖК України передбачено, що до членів сім`ї наймача належать дружина, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Згідно зі ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад 6 місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
За правилами ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Згідно положень ст.405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Враховуючи те, що позивач є власником спірної квартири, в якій на теперішній час зареєстрований відповідач, проте за місцем реєстрації не мешкає тривалий час, втратив право власності на належну йому 1/3 частку у спірній квартирі, чим порушує майнові права позивача, а позивач реалізувала своє право на звернення до суду за захистом своїх порушених прав, суд вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
На підставі викладеного й керуючись ст.ст.316, 317, 319, 321, 346, 383, 391 ЦК України, ст.ст.12, 76-81, 258, 259, 263-265, 274, 275, 278, 279, 280-281, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення через Дзержинський суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя: Н. Ю. Вікторович