Справа № 727/923/21
Провадження № 2/727/717/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2021 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді Слободян Г.М.

секретаря судового засідання Дячук І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м.Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Публічного акціонерного товариства КБ "ПриватБанк" (місце реєстрації:вул.Грушевського 1Д, м.Київ, код ЄРДРОПУ 14360570) третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслана Олегович про про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовною заявою до відповідача Публічного акціонерного товариства КБ "ПриватБанк" (місце реєстрації: вул. Грушевського 1Д, м. Київ, код ЄРДРОПУ 14360570) третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслана Олегович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вказував, що 04.08.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем вчинено виконавчий напис №10607 про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк`за кредитним договором №CVF0GK03470065 заборгованості у розмірі 1135,02 дол. США. Про вчинення вищезазначеного виконавчого напису ОСОБА_1 стало відомо після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження №56042433 від приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області. Зазначав, що після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, позивачу стало відомо, що вчиненим виконавчим написом запропоновано звернути з нього стягнення заборгованості в сумі 1135,02 (Дол. США) що за курсом 26,00 відповідно до службового розпорядження НБУ від 16.06.2017 року складає 29510,52 грн., з урахуванням:

заборгованості за тілом кредиту у розмірі 420,08 (дол.США);

- заборгованості за відсотками в розмірі 407,29 (дол..США)

- заборгованості з пені у розмірі 244, 44 (дол..США)

- заборгованості по штрафам (фіксована частина) у розмірі 9,62 (дол..США);

- заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 53,59 (дол..США), та витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 1800 гривень, 00 копійок.

Обгрунтовує окрім наведеного, позовні вимоги і тим, що приватний виконавець при вчиненні нотаріальної дії керувався ст.ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою КМУ від 29 червня 1999 року №1172, зі змінами внесеними Постановою КМУ №662 від 26 листопада 2014 року, тоді як постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі №826/20084/14 було визнано незаконною та не чинною постанову КМУ №662 в частині змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Ухвалою Вищого Адміністративного Суду України від 01 листопада 2017 року вказана постанова залишена без змін.

Просить, визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 10607 від 04 серпня 2017 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем про звернення стягнення з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 29510,52 грн.

Рух справи та позиція сторін.

Матеріали цивільної справи надійшли на адресу суду 01.02.2021 року. Провадження станом на 17.02.2021 року відкрито ухвалою Шевченківського районного суду від 04.01.2021 року та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно розпорядження керівника апарату Бойчук О.І. № 63 від 17.02.2021 року було призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи внаслідок перебування судді Літвінової О.Г. на лікарняному та згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2021 року, дану справу передано на розгляд судді Слободян Г.М. (а.с.27,28)

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22.02.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання. Відповідачу надано строк п`ятнадцять днів для подання відзиву на позовну заяву (а.с.29).

Ухвалою Шевченківського районного суду від 05.04.2021 року витребувано у Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. документи які надавались нотаріусу при вчинені виконавчого напису від 04.08.2017 року (а.с.45).

19.04.2021 року відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» спрямовано до суду відзив на позовну заяву, згідно якого просять в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовити повністю, посилаючись на те, що з урахуванням норм чинного законодавства АТ КБ «ПриватБанк» разом із заявою про вчинення виконавчого напису подало нотаріусу необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника. Нотаріусу було надано кредитний договір з розрахунком заборгованості боржника, а також вимогу про усунення порушення виконання зобов?язання за кредитним договором, яку було відправлено Позивачу на вказану у Кредитному договорі адресу, що підтверджується списком поштових відправлення цінних листів. Таким чином, приватним нотаріусом при здійсненні виконавчого напису було всебічно перевірено документи, що підтверджують заборгованість Позивача та дотримано Порядку вчинення нотаріальних дій.

В судове засідання сторони не з`явилися.

Представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Карпюк Ю.М.. скерувала на адресу суду клопотання про розгляд справи без участі позивача та її як представника позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Представник відповідача АТ КБ ПриватБанку у відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнали та просили відмовити у задоволенні позову.

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. в судове засідання не з`явився пояснень суду щодо позовних вимог позивача не надав, про поважні причини неявки суд не повідомили.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Досліджені судом докази та норми права.

Суд, вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, зважає на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.97 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2,4,7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Судом належними доказами встановлено, що 03.09.2007 року між позивачем та ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №CVF0GK03470065 за умовами, якого позивач отримав кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 03.09.2007 по 02.09.2022 року включно у вигляді не поновлювальної лінії у розмірі 13980,00 дол.США (а.с.64-66).

Згідно розрахунку заборгованості станом на 16.06.2017 року загальний залишок заборгованості за наданим кредитом становив 1135,02 дол.США (а.с.67-70)

04.08.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем вчинено виконавчий напис №10607 про звернення стягнення з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 1135,02 дол.США (а.с.62).

Вищезазначений виконавчий напис виконується Першим ВДВС у м. Чернівці ПЗМУМЮ (м.Івано-Франківськ) під № 56042433.Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Статтями 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. У виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Судом встановлено, що 05.05.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі №1587, яким звернено стягнення з позивача на користь відповідача заборгованість за кредитним договором №1-1 від 20.10.2019 року за період з 20.10.2019 року по 29.04.2020 року в сумі 17130 грн., яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 3000 грн. та простроченою заборгованістю по несплаченим відсотках за користування кредитом в сумі 14130 грн. Крім того за вказаним виконавчим написом з позивача на користь відповідача стягнуто плату за вчинення виконавчого напису в розмірі 1200 грн. (а/с 14).

Вказаний виконавчий напис був пред`явлений стягувачем до виконання та приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Єфіменко Д.О. постановою від 14.05.2020 року відкрито виконавче провадження та 22.05.2020 року звернено стягнення на заробітну плату позивача (а/с 10-12).

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 січня 1992 року № 2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Згідно вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до правової позиції Верховного суду України, викладеної у постанові №6-887цс17 від 05.07.2017 року, з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Отже суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Зокрема, спростовує безспірність заборгованості боржника той факт, що на час вчинення нотаріусом виконавчого напису в суді розглядається по суті спір щодо розміру цієї заборгованості. Проте не свідчить про наявність спору щодо заборгованості лише та обставина, що у виконавчому написі зазначена більша сума заборгованості, ніж у повідомленні, надісланому стягувачем боржнику в процедурі звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

У відповідності до правової позиції Верховного суду України, яка міститься у постанові від 20.05.2015 року №6-158цс15, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності - не минув цей строк.

Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення.

У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку.

Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі.

Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Натомість, з системного аналізу положень ст.88 Закону України «Про нотаріат» в сукупності з вище наведеними правовими позиціями Верховного суду України щодо їх застосування в контексті спірних правовідносин про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконання, вбачається, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а тому вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року за № 1172 є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Оскільки сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого, а позивач у тексті позовної заяви ставить під сумнів розмір нарахованих відсотків, суд приходить до висновку, що сума боргу на яку звернено стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого напису не може вважатись безспірною.

Також, суд звертає уваги про наявність розбіжностей між позицією позивача та відповідача щодо правової природи укладеного між ними договору, яка висвітлена ними у відзиві та у відповіді на відзив, зокрема відповідач вважає, що кредитний договір не є споживчим та його укладення врегульовано положеннями Закону України «Про електронну комерцію», при цьому позивач з такими твердженнями відповідача не погоджується

Крім того, заслуговують на увагу доводи позивача про те, що укладений між ним та відповідачем договір , який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, оскільки Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса передбачено, що для одержання виконавчого напису подається зокрема оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів).

Наведені обставини свідчать про наявність спору між позивачем та стягувачем щодо розміру заборгованості на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису, у зв`язку з чим вказаний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 908.00 грн

На підставі вище викладеного та керуючись 87,88 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 15, 16, 18, 257, 261, 1050 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 5, 7, 1, 12, 76-89, 206, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги заявою ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Публічного акціонерного товариства КБ "ПриватБанк" (місце реєстрації: вул. Грушевського 1Д, м. Київ, код ЄРДРОПУ 14360570) третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслана Олегович про про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №10607 від 04 серпня 2017 року, що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем, щодо стягнення з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 1135,02 дол.США

Стягнути з Публічного акціонерного товариства КБ "ПриватБанк" (місце реєстрації:вул.Грушевського 1Д, м.Київ, код ЄРДРОПУ 14360570) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , сплачений судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Чернівці або безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст рішення складено 30.04.2021 року.

Суддя Слободян Г.М.