ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 січня 2021 року

м. Харків

справа № 643/2168/17

провадження № 22ц/818/76/21

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Котелевець А.В.,

суддів - Бурлака І.В., Хорошевського О.М.,

за участю секретаря Кравченко О.О.,

імена (найменування) сторін:

позивач Кредитна спілка «Слобожанський фінансовий союз»,

відповідач ОСОБА_1 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Харківська державна нотаріальна контора м. Харкова,

представники Малойван Євген Ігорович, ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 представника ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2019 року в складі судді Горбунової Я.М.,

у с т а н о в и в:

В лютому 2017 року Кредитна спілка «Слобожанський фінансовий союз» (далі КС «Слобожанський фінансовий союз») в особі свого представника ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Харківська державна нотаріальна контора м. Харкова, про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Позовна заява мотивована тим, що 02 серпня 2013 року між КС «Слобожанський фінансовий союз» та ОСОБА_4 укладено договір кредиту № 020813.01, відповідно до умов якого КС «Слобожанський фінансовий союз» надала ОСОБА_4 кредит в сумі 35 000,00 грн на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості зі сплатою 48,0% річних, строком погашення до 02 серпня 2014 року.

В цей же день з метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним договором з ОСОБА_5 укладено договори: поруки № 020813.01/1, відповідно до умов якого остання поручилася за виконання боржником зобов`язань щодо повернення суми кредиту; застави транспортного засобу, предметом якого є автомобіль марки Honda, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .

У порушення умов кредитного договору, а також статей 509, 526, 1054 ЦК України, ОСОБА_4 зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, чим порушив умови кредитного договору. Станом на 07 лютого 2017 року утворилась заборгованість, яка з урахуванням процентів за користування кредитом, становить 47 456,21 грн.

05 серпня 2015 року між КС «Слобожанський фінансовий союз» та ОСОБА_4 укладено договір кредиту № 050815.01, відповідно до умов якого КС «Слобожанський фінансовий союз» надала ОСОБА_4 кредит в сумі 173 000,00 грн на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості зі сплатою 48,0% річних, строком погашення до 05 серпня 2017 року.

В цей же день з метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним договором з ОСОБА_5 укладено договір поруки № 230115.01/2, відповідно до умов якого остання поручилася за виконання боржником зобов`язань щодо повернення суми кредиту.

У порушення умов кредитного договору, а також статей 509, 526, 1054 ЦК України, ОСОБА_4 зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, чим порушив умови кредитного договору. Станом на 31 жовтня 2016 року утворилась заборгованість, яка з урахуванням процентів за користування кредитом, становить 431 598,20 грн.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з ОСОБА_4 на користь КС «Слобожанський фінансовий союз» заборгованість за вказаними договорами кредиту в загальному розмірі 479 054,41 та 7 185,82 грн судового збору.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 .

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 24 жовтня 2018 року до участі у справі в якості правонаступника ОСОБА_4 залучено ОСОБА_1 брата померлого боржника.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2019 року з ОСОБА_1 на користь КС «Слобожанський фінансовий союз» стягнуто заборгованість за договорами кредиту від 02 серпня 2013 року № 020813.01 та від 05 серпня 2015 року № 050815.01 в загальному розмірі 479 054,41 та 7 185,82 судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що КС «Слобожанський фінансовий союз» свої зобов`язання за договорами виконала в повному обсязі, надавши кредити, що підтверджується видатковими касовими ордерами від 02 серпня 2013 року та від 05 серпня 2015 року. Однак у зв`язку з неналежним виконанням боржником своїх зобов`язань утворилась заборгованість: станом на 07 лютого 2017 року в розмірі 47 456,21 грн за договором кредиту від 02 серпня 2013 року № 020813.01; станом на 31 жовтня 2016 року - в розмірі 431 598,20 грн за договором кредиту від 05 серпня 2015 року № 050815.01. Оскільки ОСОБА_1 є спадкоємцем боржника, то вказана сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача з підстав, передбачених статтями 1281, 1282 ЦК України.

27 грудня 2019 року ОСОБА_3 представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позов не містив вимог до поручителя ОСОБА_5 матері боржника. Залучивши до участі у справі в якості правонаступника брата померлого боржника ОСОБА_1 , суд першої інстанції не врахував, що після смерті ОСОБА_5 спадщину прийняв ОСОБА_1 , на користь якого від спадщини в шестимісячний строк відмовився боржник, а після смерті ОСОБА_4 спадкоємці з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались. Крім того, зобов`язання за договорами поруки є нерозривно пов`язаними з особою поручителя, оскільки не можуть бути виконані іншою особою, а тому не можуть успадковуватись.

27 травня 2020 року ОСОБА_6 представник КС «Слобожанський фінансовий союз» подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Відзив мотивовано тим, що висновки суду першої інстанції по суті вирішеного спору є правильними, підтверджуються наявними у справі доказами, яким суд дав належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків і не свідчать про порушення норм матеріального та процесуального права.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційних скарг має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункт 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України в межах доводів і вимог апеляційної скарги - судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Матеріали справи свідчать, що 02 серпня 2013 року між КС «Слобожанський фінансовий союз» та ОСОБА_4 укладено договір кредиту № 020813.01, відповідно до умов якого КС «Слобожанський фінансовий союз» надала ОСОБА_4 кредит в сумі 35 000,00 грн на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості зі сплатою 48,0% річних, строком погашення до 02 серпня 2014 року (а. с. 4 т. 1).

В цей же день з метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним договором з ОСОБА_5 укладено договори: поруки № 020813.01/1, відповідно до умов якого остання поручилася за виконання боржником зобов`язань щодо повернення суми кредиту; застави транспортного засобу, предметом якого є автомобіль марки Honda, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 (а. с. 6-9 т.1).

У порушення умов кредитного договору, а також статей 509, 526, 1054 ЦК України, ОСОБА_4 зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, чим порушив умови кредитного договору. Станом на 07 лютого 2017 року утворилась заборгованість, яка з урахуванням процентів за користування кредитом, становить 47 456,21 грн.

05 серпня 2015 року між КС «Слобожанський фінансовий союз» та ОСОБА_4 укладено договір кредиту № 050815.01, відповідно до умов якого КС «Слобожанський фінансовий союз» надала ОСОБА_4 кредит в сумі 173 000,00 грн на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості зі сплатою 48,0% річних, строком погашення до 05 серпня 2017 року (а. с. 12 т. 1).

В цей же день з метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним договором з ОСОБА_5 укладено договір поруки № 230115.01/2, відповідно до умов якого остання поручилася за виконання боржником зобов`язань щодо повернення суми кредиту (а. с. 14 т. 1).

У порушення умов кредитного договору, а також статей 509, 526, 1054 ЦК України, ОСОБА_4 зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, чим порушив умови кредитного договору. Станом на 31 жовтня 2016 року утворилась заборгованість, яка з урахуванням процентів за користування кредитом, становить 431 598,20 грн.

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції за актовим записом № 16785 (а. с. 93 т. 1).

23 лютого 2016 року Одинадцятою харківською державною нотаріальною конторою відкрита спадкова справа за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини за законом. 11 березня 2016 року ОСОБА_4 подав заяву про відмову від спадщини на користь брата ОСОБА_1 (а. с. 55, 71 т. 2).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області за актовим записом № 6323 (а. с. 52 т. 1)..

03 липня 2017 року до Восьмої харківської державної нотаріальної контори надійшла претензія Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», яка була зареєстрована в книзі обліку і реєстрації спадкових справ за № 1257 та відкрита спадкова справа за № 474/2017.

23 жовтня 2017 року до Восьмої харківської державної нотаріальної контори надійшла заява-претензія КС «Слобожанський фінансовий союз», яка зареєстрована в книзі обліку і реєстрації спадкових справ за № 1993 та долучена до спадкової справи за № 474/2017, що була заведена стосовна майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

Інших заяв про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини після смерті ОСОБА_4 не надходило (а. с. 138, 145 т. 2).

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За змістом статей 525 та 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Частиною першою статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частинами першою, другою статті 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.

Згідно зі статтею 1282 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи, її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника, і вирішуються у порядку, визначеному статтею 1282 ЦК України.

Відповідно до статті 1281 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Встановлені статтею 1281 ЦК України строки є преклюзивними, а тому їх недотримання позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц (провадження № 14-53цс18).

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з урахуванням заявлених позовних вимог та підстав, на які позивач посилався в обґрунтування своїх вимог, неправильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, не надавши належну оцінку обставинам справи, дійшов помилкового висновку про стягнення на користь КС «Слобожанський фінансовий союз» заборгованості за договорами кредиту від 02 серпня 2013 року № 020813.01 та від 05 серпня 2015 року № 050815.01 в загальному розмірі 479 054,41 з ОСОБА_1 , оскільки останній не прийняв в установленому законом порядку спадщину після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 брата ОСОБА_4 .

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина 1 статті 376 ЦПК України).

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про залишення позову КС «Слобожанський фінансовий союз» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Харківська державна нотаріальна контора м. Харкова, про стягнення заборгованості за кредитними договорами без задоволення.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За правилами пунктів «б», «в» пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, та розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Судові витрати, понесені відповідачем, документально підтверджуються за подачу апеляційної скарги в розмірі 10 886,52 грн (а. с. 195 т. 1).

Оскільки апеляційна скарга підлягає задоволенню, з КС «Слобожанський фінансовий союз» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 10 886,52 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 2, 376 ч. 1, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 представника ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2019 року скасувати та ухвалити нову постанову.

Позов Кредитної спілки «Слобожанський фінансовий союз» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Харківська державна нотаріальна контора м. Харкова, про стягнення заборгованості за кредитними договорами залишити без задоволення.

Стягнути з Кредитної спілки «Слобожанський фінансовий союз» (61022, місто Харків, проспект Правди, 7, офіс 250, , р/р НОМЕР_2 в ПАТ «ВТБ «Банк», МФО 321767) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) 10 886,52 грн (десять тисяч вісімсот вісімдесят шість грн 52 коп) судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 15 січня 2021 року.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді І.В.Бурлака

О.М.Хорошевський