справа № 752/9866/20
провадження №: 2-з/752/486/21
У Х В А Л А

Іменем України

14.05.2021 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Мазур Ю.Ю., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа Банк», державного реєстратора Комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Попової Олександри Валеріївни про скасування рішення державного реєстратора,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до АТ «Альфа Банк», державного реєстратора Комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Попової О.В. про скасування рішення державного реєстратора.

13.05.2021 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог заяви, позивач посилається на те, що 02 травня 2018 року о 16:41:09, Поповою Олександрою Валеріївною було винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 40916977, на підставі наданих Акціонерним товариством «Альфа-Банк»: договору іпотеки, серія та номер: 5633, виданий 19.09.2008, видавник: Приватний нотаріус КМНО Іванова С.М.; письмова вимога, серія та номер: б/н, виданий 28.09.2017, видавник: ПАТ «УКРСОЦБАНК»; рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, серія та номер: б/н, виданий 28.09.2017, видавник: ПАТ «УКРПОШТА», прийнято Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 40916977 від 03.05.2018 15:53:45, відповідно до якого, право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , зареєстровано за Акціонерним товариством «Укрсоцбанк», . Позивач зазначив, що Акціонерне товариство «Альфа-Банк» має право розпорядження спірним майном, в тому числі право відчужити його будь-яким третім особам за цивільно-правовою угодою, що потягне за собою подальшу перереєстрацію права власності на спірне майно та унеможливить реальне виконання рішення суду і для реального виконання рішення суду, позивачу буде необхідно подавати новий позов, вже до нового власника. Позивач зазначає, що АТ «Альфа-Банк» за час розгляду справи в суді, матиме право вселення, та реєстрації будь-яких осіб у спірну квартиру, що створить у них відповідні житлові права, та ускладнить фактичне виконання рішення суду, також вселення у спірну квартиру третіх осіб, за вибором АТ «Альфа-Банк», може призвести до психологічного та фізичного тиску на нього, порчі його особистого майна, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду із вказаною заявою про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, всебічно з`ясувавши обставини, на які заявник посилається як на підстави вимог своєї заяви, вважає необхідним відмовити у задоволенні заяви, виходячи з наступного.

При розгляді заяви про забезпечення позову судом встановлено, що 19 вересня 2008 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «УніКредитБанк» та ОСОБА_1 , укладено Договір кредиту №MRTG-87/S.

Як вбачається із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (дата формування 22.04.2020), згідно з якого квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності Публічному акціонерному товариству «Укрсоцбанк» відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 40916977 від 03.05.2018 15:53:45, внесений державним реєстратором Комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району Поповою Олександрою Валеріївною.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, визначено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006, №9 постановлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник (позивач), та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідачів, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте, на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Однак, всупереч вказаних процесуальних норм та роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України, заявником не зазначено про існування об`єктивних обставин вважати, що невжиття заявлених заходів забезпечення позову, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Подана заява про забезпечення позову не містить доказів про існування обставин, які унеможливлять виконання рішення суду, у разі невжиття, вказаного в заяві виду забезпечення позову, зокрема, заява не містить обґрунтування ризиків здійснення відповідачем будь-яких дій направлених на відчуження майна.

Крім того, вимоги заяви про забезпечення позову та позовні вимоги не є співмірними, оскільки у випадку задоволення заяви про забезпечення позову, передбачатиме фактично задоволення позовних вимог тимчасового характеру.

Враховуючи вищевикладене, предмет позову, а також викладені у заяві доводи позивача та оцінюючи наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності щодо співставлення їх належності, допустимості, достовірності кожного окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку між собою, суд прийшов до висновку про відсутність належних правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, у зв`язку із цим заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа Банк», державного реєстратора Комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Попової Олександри Валеріївни про скасування рішення державного реєстратора - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ю.Ю. Мазур