ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 606/2088/20Головуючий у 1-й інстанції Ромазан Л.С.
Провадження № 22-ц/817/122/21 Суддя - доповідач - Храпак Н.М.
Категорія - 302070000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2021 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Дикун С. І., Парандюк Т. С.,

за участю секретаря - Боднар Р.В.

та сторін: позивача ОСОБА_1 , його адвоката Мужа В.В., відповідача ОСОБА_2 , її адвоката Бочана І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №606/2088/20 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Мужа Валерія Вікторовича на ухвалу Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 25 листопада 2020 року, ухвалену суддею Ромазан Л.С., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Дарахівська сільська рада Теребовлянського району Тернопільської області про відновлення меж земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

у жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Дарахівська сільська рада Теребовлянського району Тернопільської області про відновлення межі, яка поділяє земельні ділянки по АДРЕСА_1 за адресними номерами № НОМЕР_1 і № НОМЕР_2 по у відповідності з даними кадастрового плану, виготовленого ФОП ОСОБА_3 (Тернопіль-2020 року), а також, стягнення з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір згідно з квитанцією.

Ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 06 жовтня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Дарахівська сільська рада Теребовлянського району Тернопільської області про відновлення меж земельної ділянки (а.с. 62).

Ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 25 листопада 2020 року провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Дарахівська сільська рада Теребовлянського району Тернопільської області про відновлення меж земельної ділянки - закрито.

У задоволенні клопотання про призначення земельно-технічної експертизи - відмовлено (а.с. 72).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Муж Валерій Вікторович просить скасувати ухвалу Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 25 листопада 2020 року у справі №606/2088/20 про закриття провадження, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, а також, стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір згідно з квитанцією за подання апеляційної скарги, посилаючись на те, що вона прийнята з порушенням норм матеріального права та без належного врахування обставин справи.

В обґрунтування апеляційної скарги представник ОСОБА_1 - адвокат Муж В.В. зазначив, що визначальною ознакою для правильного вирішення питання розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ є характер правовідносин, з яких виник спір. Тому, суд першої інстанції, установивши, що звернення ОСОБА_1 пов`язане з захистом права на земельну ділянку, стосується перевірки законності розпорядчих дій сільської ради, що пов`язані з подальшим володінням, користуванням позивача земельною ділянкою, визначеною згідно із розробленою технічною документацією із землеустрою щодо встановлення її меж, дійшов до необґрунтованого висновку про закриття провадження по справі, оскільки такий спір повинен вирішуватись не судом, а органом місцевого самоврядування. Заявник вважає, що даний спір слід розглядати в порядку цивільного судочинства, оскільки відсутні ознаки публічно-правового спору.

Відповідач своїм правом на відзив не скористалася.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 і його адвокат Муж В.В. апеляційну скаргу підтримали, зіславшись на доводи, викладені в ній.

ОСОБА_2 та її адвокат Бочан І.П. апеляційної скарги не визнали, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою.

Заслухавши пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.

Відповідно до ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Закриваючи провадження у цивільній справі, суд першої інстанції виходив із того, що між позивачем та відповідачем існує спір щодо меж земельних ділянок, якими вони користуються, про що вони підтвердили у судовому засіданні, проте із заявами про вирішення спору щодо меж земельних ділянок позивач та відповідач до сільської ради не звертались, рішення сільською радою із вирішення вказаного земельного спору не приймалось, тому суд вважав, що такий земельний спір не може вирішуватись судом, а повинен вирішуватись органом місцевого самоврядування, тобто Дарахівською сільською радою Теребовлянського району у порядку, передбаченому Земельним кодексом України та Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Колегія суддів, з даним висновком суду першої інстанції не погоджується, оскільки порушено норми процесуального права.

Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів і свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

За змістом статті 12 ЗК України до повноважень сільських рад у галузі земельних відносин на території сіл належить, зокрема, і вирішення земельних спорів.

Частинами першою, третьою статті 158 ЗК України визначено, що земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

За змістом статті 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, зокрема, вирішення земельних спорів у порядку, встановленому законом.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Правила визначення компетенції судів щодо розгляду цивільних справ передбачено в статті 19 ЦПК України: суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" позначає орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій.

Згідно із частиною другою статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, тоді як визначальним принципом цивільного судочинства є змагальність сторін.

Основною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Аналіз змісту статті 19 ЦПК України та статті 19 КАС України у сукупності дає підстави для висновку, що під час вирішення питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ у кожній конкретній справі не достатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин (участь у них суб`єкта владних повноважень). Визначальною ознакою для правильного вирішення такого питання є характер правовідносин, з яких виник спір.

З матеріалів справи вбачається, що 03 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Дарахівська сільська рада Теребовлянського району Тернопільської області про відновлення межі, яка поділяє земельні ділянки по АДРЕСА_1 за адресними номерами № НОМЕР_1 і № НОМЕР_2 по у відповідності з даними кадастрового плану, виготовленого ФОП ОСОБА_3 (Тернопіль-2020 року) (а.с. 1-60).

Ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 06 жовтня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Дарахівська сільська рада Теребовлянського району Тернопільської області про відновлення меж земельної ділянки (а.с. 62).

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем існує спір щодо меж земельних ділянок, якими вони користуються, про що сторони підтвердили у судовому засіданні.

Так, рішенням виконкому Дарахівської сільської ради депутатів трудящих Теребовлянського району від 26 червня 1977 року №27 батькові позивача ( ОСОБА_4 ) надано дозвіл на будівництво житлового будинку в с. Дарахів на земельній ділянці площею 0,08 га. 15 грудня 1977 року погоджено генеральний план забудови земельної ділянки, затверджено акт про відведення в натурі присадибної земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку та видано свідоцтво на забудову індивідуальної садиби. Рішенням Дарахівської сільської ради народних депутатів Теребовлянського району від 25 червня 1997 року №55 саме позивачу було надано у власність земельну ділянку загальною площею 0,68 га, із них 0,15 га для обслуговування житлового будинку і 0,53 га для особистого підсобного господарства.

04 вересня 2020 року відбувався виніс у натурі меж земельної ділянки, про що було повідомлено зацікавлених осіб в ЗМІ (газета "Воля"), зокрема відповідача та третю особу.

09 вересня 2020 року ОСОБА_1 подано до Дарахівської сільської ради заяву (клопотання) про погодження меж земельної ділянки, проте, рішенням Дарахівської сільської ради від 10 вересня 2020 року №109 було відмовлено у підписанні (погодженні) меж земельної ділянки з мотивів наявності спору щодо встановлення меж сусідніх земельних ділянок.

У зв`язку з незгодою сільради погодити межі, останній звернувся за захистом свого права до суду з урахуванням ч.5 ст.158 ЗК України.

Вказує, що між сторонами наявний предмет спору приватноправового характеру щодо меж земельних ділянок, який полягає у порушенні права користування земельною ділянкою.

Ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 25 листопада 2020 року провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Дарахівська сільська рада Теребовлянського району Тернопільської області про відновлення меж земельної ділянки - закрито (а.с. 72).

Підставою закриття провадження слугувало те, що вказаний спір виник між позивачем та органом місцевого самоврядування, який повинен вирішуватись в порядку адміністративного судочинства.

У справі "Bellet v. France", Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Право на справедливий судовий розгляд також закріплено Міжнародним пактом про громадянські і політичні права та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (частина 1 статті 6). Право на справедливий судовий розгляд охоплює і право кожного на доступ до правосуддя.

Як вбачається із матеріалів справи, що між сторонами наявний предмет спору приватноправового характеру щодо меж земельних ділянок, який полягає у порушенні права користування земельною ділянкою і даний спір не є вирішений.

Отже, виходячи з вищенаведеного, колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції належним чином не дослідив матеріали справи, не врахував вищенаведені обставини, у зв`язку з чим зробив передчасний та помилковий висновок про закриття провадження, що призвело до неправильного вирішення питання та постановлення ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі та доступу до суду.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Мужа Валерія Вікторовича слід задовольнити, а ухвалу Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 25 листопада 2020 року про закриття провадження - скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з ч.1 та п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи те, що спір між сторонами не вирішений, тому питання розподілу судового збору є передчасним.

Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 379, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Мужа Валерія Вікторовича - задовольнити.

Ухвалу Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 25 листопада 2020 року про закриття провадження - скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 11 січня 2021 року.

Головуючий

Судді