Провадження № 22-ц/801/400/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Антонюк В. В.
Доповідач :Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

14 січня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати з цивільних справ Войтка Ю. Б., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 24 грудня 2020 року у справі № 127/30529/18

за скаргою ОСОБА_1 на дії Замостянського відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький), заінтересована особа ОСОБА_2 ,

встановив:

До Вінницького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 24 грудня 2020 року без матеріалів вказаної справи № 127/30529/18.

Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

При зверненні до суду із вказаною апеляційною скаргою ОСОБА_1 заявив клопотання про звільнення його від сплати судового збору на підставі п. 2 ґ), 2 б), п. 3 ч. 1, та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи той факт, що у цій скарзі він представляє зокрема й інтереси трьох своїх малолітніх дітей, законні інтереси та права яких порушено, а також те, що завдяки неправомірному накладенню арешту на всі рахунки, він обмежений у доступі до правосуддя.

Як вбачається зі змісту ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 24 грудня 2020 року скаржник ОСОБА_1 оскаржує дії Замостянського відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) в порядку ст. 447 ЦПК України, як сторона виконавчого провадження, вважаючи постанови державного виконавця Дячука В. В. від 10.08.2020 та 02.10.2020 неправомірними та такими, що порушують його права і свободи, оскільки постанова від 31.07.2020 про накладення штрафу на ОСОБА_1 в розмірі 1700 грн. та постанова від 21.08.2020 про накладення штрафу на ОСОБА_1 в розмірі 3400 грн. були винесені державним виконавцем при виконанні виконавчого листа № 127/30529/18, виданого 17.07.2020 Вінницьким міським судом Вінницької області про відібрання у ОСОБА_1 малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і повернення його матері ОСОБА_2 за місцем її проживання у виконавчому провадженні № 62604161.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але недовше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір»).

Частиною третьою статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони у справі, може звільнити її від оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі- Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005року, пункт 44; Рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Скаржник ОСОБА_1 посилаючись на норми підпуктів 2 б), 2 ґ), 2 з) частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», які передбачають пільги для позивачів, а саме: батьків, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; особи, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, просить звільнити його від сплати судового збору. При цьому, посилається на відомості з Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) про наявність заборгованості зі сплати аліментів боржника ОСОБА_2 по ВП № 61569459 від 30.11.2020, довідки № 1442, 1443 від 29.12.2020 видані ОСОБА_1 про те, що він перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення (Лівобережне) департаменту соціальної політики та йому призначено державну соціальну допомогу особам, які не мають право на пенсію, та особам з інвалідністю і державної соціальної допомоги на догляд та отримує державну соціальну допомогу при народженні дитини.

Надані скаржником довідки не дають підстав для звільнення його від сплати судового збору та не свідчить про відсутність у нього інших доходів чи майна та ураховуючи, що доказів на підтвердження важкого майнового стану та наявності умов, які свідчать про можливість звільнення його від сплати судового збору ним не надано.

Отже, посилання на підпункти 2 б), 2 ґ), 2 з) частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» є необґрунтованими.

Безпідставне звільнення від сплати судового збору є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Статтею 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи наведене, клопотання ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору задоволенню не підлягає, тому скаржник має сплатити судовий збір у розмірі, визначеному законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір».

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою апеляційної скарги на ухвалу суду сплачується судовий збір, ставка якого становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (454 грн).

Враховуючи викладене, скаржнику необхідно сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду в сумі 454 грн. за наступними реквізитами:

Отримувач коштів: ГУК у Вінницькій області/м. Вінниця/22030101

Код

Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат)

Рахунок отримувача: UA0002856

Відповідно до частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Положеннями частини першої та третьої статті 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку для усунення зазначених недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185, 354, 356, 357 ЦПК України, суд,

ухвалив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 24 грудня 2020 року залишити без руху, надавши скаржнику строк п`ять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків. В іншому випадку скарга буде вважатися неподаною та повернута особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Ю. Б. Войтко