ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

15 січня 2021 року

м. Харків

справа № 638/81/20

провадження № 22-ц/818/1533/21

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Котелевець А.В.,

суддів Бурлака І.В., Хорошевського О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до завідуючого хірургічним відділенням № 1 Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» Харківської міської ради Тесленко Ігоря Віталійовича про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, ушкодженням здоров`я та смертю, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2020 року в складі судді Рибальченка Л.М.,

у с т а н о в и в:

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2020 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів, а саме про витребування з Харківського обласного бюро судово- медичної експертизи протоколу патологоанатомічного дослідження № 556 від 10 червня 2019 року - відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження місцезнаходження доказу, який вона просить витребувати, а також доказів неможливості самостійно надати такий доказ.

На зазначену ухвалу суду першої інстанції 21 грудня 2020 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Перелік ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду, встановлено частиною першою статті 353 ЦПК України.

Пунктом 4 частини 5 статті 357 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Нормами частини першої статті 353 ЦПК України не передбачено можливості оскарження окремо від рішення суду ухвали про витребування доказів.

Суд апеляційної інстанції враховує, що у рішенні від 06 грудня 2007 року у справі «Воловік проти України», заява № 15123/03, Європейський суд з прав людини нагадав, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення «Подбіельські та ППУ Полпуре проти Польщі» (Podbielski and PPU Polpure v. Poland) пункт 63).

У даному випадку таке обмеження відповідає завданням цивільного судочинства, закріпленим у статті 2 ЦПК України, принципам верховенства права та пропорційності (статтям 10, 11 ЦПК України) та гарантіям доступу до суду, передбаченим статею 6 Європейської конвенції з прав людини.

На підставі викладеного, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає поверненню апелянту як така, що подана на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Повернення апеляційної скарги не обмежує право учасника справи на доступ до суду, оскільки передбачено законом, є пропорційним легітимній меті такого обмеження (забезпечення розгляду справи у розумний строк) та не позбавляє його права включити заперечення щодо оскарження ухвали до апеляційної скарги на рішення суду по суті спору у разі незгоди з ним відповідно до положень частини другої статті 353 ЦПК України.

Однак, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи у разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню (підпункт 15.11 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України).

Враховуючи викладене, дана цивільна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2020 року підлягає поверненню до суду першої інстанції для виконання вимог пункту 15.11 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 353, 357, підпунктом 15.11 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Цивільну справу № 638/81/20 за позовом ОСОБА_1 до завідуючого хірургічним відділенням № 1 Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І.Мещанінова» Харківської міської ради Тесленко Ігоря Віталійовича про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, ушкодженням здоров`я та смертю на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2020 року повернути до Дзержинського районного суду м. Харкова для виконання вимог підпункту 15.11 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст ухвали складено 15 січня 2021 року.

Головуючий А.В. Котелевець

Судді І.В. Бурлака

О.М. Хорошевський