Справа № 135/1308/19
Провадження № 22-ц/801/139/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Волошина Т. В.
Доповідач:Рибчинський В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 рокуСправа № 135/1308/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати

у цивільних справах:

судді-доповідача Рибчинського В.П.,

суддів Голоти Л.О., Оніщука В.В.,

за участі секретаря судового засідання Файчук Я.В., Іващенка Ф.Ф. та його представника адвоката Зубаня О.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ладижинського міського суду Вінницької області від 06 листопада 2020 року у справі за скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Бодачевська Мирослава Володимирівна, заінтересована особа начальник Ладижинського міського відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у Вінницькій області (м. Хмельницький) Зайко Тарас Володимирович, заінтересована особа ОСОБА_1 на дії начальника Ладижинського міського відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у Вінницькій області (м. Хмельницький) Зайка Тараса Володимировича,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2019 року представник заявника ОСОБА_3 - адвокат Бодачевська М.В. звернулася до суду із вказаною вище скаргою, в якій просить визнати неправомірними та такими, що порушують права стягувача дії начальника Ладижинського міського відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у Вінницькій області (м. Хмельницький) Зайка Т.В. щодо призупинення стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_4 на дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2/9 частини всіх видів його доходів на час повного погашення переплачених коштів в сумі 81 119 грн 93 коп.; зобов`язати начальника Ладижинського міського відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у Вінницькій області (м. Хмельницький) Зайка Т.В. усунути порушення (поновити порушене право заявника) ОСОБА_6 шляхом відкликання листа № 5184 від 20.09.2019, направленого головному бухгалтеру Філії «Птахокомплекс» ТОВ «Вінницька птахофабрика» та здійснити роз`яснення головному бухгалтеру про необхідність проведення стягнення відповідно до постанови від 16.11.2017 ВП № 52772267, яка вже перебуває на виконанні у вказаній філії; зобов`язати начальника Ладижинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Зайка Т.В. у відповідності до ст. 453 ЦПК України повідомити ОСОБА_6 про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

На обґрунтування скарги посилається на те, що на примусовому виконанні в Ладижинському міському відділі ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) знаходиться виконавчий лист №131/785/16-ц від 12.10.2016, виданий Ладижинським міським судом Вінницької області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2/9 частини всіх видів доходів (ВП №52772267).

20.09.2019 головному бухгалтеру філії «Птахокомплекс» ТОВ «Вінницька птахофабрика» виконавчою службою було направлено листа про призупинення відрахування аліментів з ОСОБА_1 на час повного погашення переплачених коштів в сумі 81 119 грн 93 коп.

Вважає такі дії начальника Ладижинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Зайка Т.В. неправомірними з таких підстав. У листі начальника Ладижинського МВ ДВС Зайка Т.В. зазначено, що з 17.05.2017 стаття 183 Сімейного кодексу України була доповнена частиною 5 наступного змісту «Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину». Однак, вимога щодо стягнення аліментів не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитини стосується тільки видачі судового наказу, що визначено ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України. З огляду на зазначене вище, посилання начальника Ладижинського МВ ДВС Зайка Т.В. на ч. 5 ст. 183 СК України - ніщо інше, як обмеження дитини у отриманні аліментів, розмір яких визначено судом у законний спосіб.

Крім того, вказує на те, що листом від 20.09.2019 ОСОБА_7 призупинив відрахування аліментів із ОСОБА_1 у спосіб, який не передбачений законом України «Про виконавче провадження» та суперечить вимогам ст. 34 вказаного Закону, без винесення відповідних процесуальних рішень у вигляді постанов.

Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 06 листопада 2020 року Скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Бодачевська Мирослава Володимирівна, заінтересована особа начальник Ладижинського міського відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у Вінницькій області (м. Хмельницький) Зайко Тарас Володимирович, заінтересована особа ОСОБА_1 на дії начальника Ладижинського міського відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у Вінницькій області (м. Хмельницький) Зайка Тараса Володимировича задоволено частково.

Визнано неправомірними та такими, що порушують права стягувача, дії начальника Ладижинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Зайка Тараса Володимировича щодо призупинення стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_4 на дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2/9 частини всіх видів його доходів на час повного погашення переплачених коштів в сумі 81 119 грн 93 коп.

Зобов`язано начальника Ладижинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального правління юстиції у Вінницькій області Зайка Тараса Володимировича усунути порушення (поновити порушене право заявника) ОСОБА_6 шляхом відкликання листа № 5184 від 20.09.2019, направленого головному бухгалтеру Філії «Птахокомплекс» ТОВ «Вінницька птахофабрика».

Зобов`язано начальника Ладижинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Зайка Тараса Володимировича у відповідності до ст. 453 ЦПК України повідомити ОСОБА_6 про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

В іншій частині вимог скарги відмовлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просив зазначену ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні скарги відмовити у повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з частиною другою статті 182 СК України (у редакції, чинній до моменту прийняття Закону України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 2037-VIII частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

Згідно роз`яснень, викладених у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції виходив з того, що вимога щодо стягнення аліментів не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину стосується тільки видачі судового наказу, що визначено ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

12.10.2016 Ладижинським міським судом Вінницької області було видано виконавчий лист №131/785/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2/9 частини всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.04.2016 щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Постановою про відкриття провадження від 25.10.2016 старшим державним виконавцем Ладижинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Пекною Я.М. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №131/785/16-ц, виданого 12.10.2016.

20.09.2019 начальником Ладижинського МВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області Зайком Т.В. було направлено листа за №5184 головному бухгалтеру Філії «Птахокомплекс» ТОВ «Вінницька птахофабрика» Сауляк Н.В. з посиланням на ч. 5 ст. 183 СК України, згідно з якою розмір відрахувань максимальної межі повинен бути не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно зі звітами про здійснення відрахування та виплати відносно ОСОБА_1 утримана сума аліментів за липень 2017 року становить 43 420 грн 01 коп., за липень 2018 року становить 50 517 грн 02 коп., за липень 2019 року становить 69 937 грн 58 коп., тому враховуючи приписи ч. 5 ст. 183 СК України, дані суми утримання аліментів перевищують обмеження встановлені законом. Водночас зазначено, що сума стягнутих аліментів з ОСОБА_1 в липні 2017 року не повинна була перевищувати 17 700 грн, сума стягнутих аліментів в липні 2018 року не повинна була перевищувати 19 440 грн, сума стягнутих аліментів в липні 2019 року не повинна перевищувати 21 180 грн. Отже, загальна сума стягнутих коштів повинна складати 58 390, а стягнуто по факту 163 874 грн 61 коп. Враховуючи його заборгованість станом на серпень 2019 року, яка становила 24 364 грн 68 коп., а залишок коштів 81 119 грн 93 коп. вважати сплаченим наперед, починаючи з 01.09.2019. Тому просив призупинити відрахування аліментів з ОСОБА_1 на час погашення переплачених коштів у сумі 81 119 грн 93 коп. Призупинити відрахування аліментів з ОСОБА_1 на час повного погашення переплачених коштів в сумі 81 119 грн 93 коп. відповідного до виконавчого листа №131/785/16-ц від 12.10.2016, виданого Ладижинським міським судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_4 на дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2/9 частини всіх видів його доходів. Подальше стягнення проводити відповідно до постанови від 16.11.2017 ВП №52772267, яка вже перебуває у вас на виконанні.

Доводи апелянта про те, що розмір відрахувань максимальної межі, відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України, повинен бути не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, є безпідставними з огляду на таке.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 18 травня 2020 року у цивільній справі № 131/746/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру стягуваних аліментів на утримання дитини скасовано рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 16 січня 2020 року та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру стягуваних аліментів на утримання дитини.

Крім іншого рішенням встановлено, що визначення судом першої інстанції аліментів на утримання дитини ОСОБА_5 в розмірі 2/9 частки від усіх видів заробітку (доходів) ОСОБА_1 щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, з посиланням на норми частин другої та п`ятої статті 183 СК України, у зв`язку зі зміною законодавства, не ґрунтуються на зазначених вимогах закону та не узгоджується із визначеними законом способами виконання батьками обов`язку утримувати дитину.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

З урахуванням того, що з ОСОБА_1 стягуються аліменти на підставі рішення суду, ухвалене в рамках позовного провадження, а не наказового, апеляційний суд вважає, що розмір аліментів не може обмежуватись десятьма прожитковими мінімумами на дитину відповідного віку на кожну дитину.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції постановив ухвалу з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення колегія суддів не вбачає.

Європейський суд з прав людини зазначав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенції) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Ладижинського міського суду Вінницької області від 06 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 13 січня 2021 року.

Суддя-доповідач: В.П. Рибчинський

Судді: Л.О. Голота В.В. Оніщук