Справа 688/2383/20
№ 2/688/47/21
РІШЕННЯ

Іменем України

14 січня 2021 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Стаднічук Н.Л.,

при секретарі Березюк Н.А.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Бєлової В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, Державної казначейської служби про стягнення коштів на відшкодування майнової шкоди,

ВСТАНОВИВ:

14.08.2020 року ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, Державної казначейської служби про стягнення за рахунок коштів Державного бюджету шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку відшкодування майнової шкоди в сумі 39 827,26 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що в результаті обшуку, проведеного 25.11.2016 року в нежитловому будинку в АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_3 , у позивача було вилучено грошові кошти в сумі 15958,75 грн. 27.07.2017 року вилучені грошові кошти визнані речовим доказом у кримінальному провадженні і їх передано на зберігання до філії ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в м.Хмельницькому. Кримінальне провадження на теперішній час перебуває на розгляді в Шепетівському міськрайонному суді Хмельницької області, позивач у ньому не має жодного процесуального статусу. ОСОБА_2 неодноразово звертався до ГУНП в Хмельницькій області та прокуратури Хмельницької області з приводу повернення цих коштів, але до теперішнього часу кошти йому не повернуті. Вважає, що діями посадових осіб ГУНП в Хмельницькій області порушені вимоги КПК, зокрема, ст.ст.168, 169 КПК, які передбачають, що тимчасово вилучене майно повертається особі не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна у разі неподання клопотання про його арешт. Отже, відповідач ГУНП в Хмельницькій області не повернув ОСОБА_2 грошові кошти при наявності такого обов`язку. Станом на 13.08.2020 року сума основного боргу становить 15958,75 грн., інфляційні збитки становлять 4741,12 грн., 3% річних 1780,23 грн., пеня 17347,16 грн., які нараховані на підставі ст.625 ЦК України.

Ухвалою суду від 20 серпня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

31.08.2020 року представник Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Бєлова В.А. подала до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечувала, оскільки позивач є свідком у кримінальному провадженні № 0000051, в якому у нього було вилучено грошові кошти в сумі 15958,75 грн., зазначені кошти визнані речовим доказом і їх передано на відповідальне зберігання, 22.08.2018 року кримінальне провадження направлено до суду, тому долю речових доказів вирішуватиме суд, який розглядає кримінальне провадження. З часу вилучення грошових коштів (25.11.2016 року) до часу направлення кримінального провадження до суду (22.08.2018 року) пройшов тривалий термін, в межах якого позивач мав можливість оскаржити дії слідчого в порядку, передбаченому кримінально-процесуальним законодавством, однак такою можливістю не скористався. Жодні рішення, дії чи бездіяльність ГУНП в Хмельницькій області незаконними не визнавалися, з позивачем не укладалось жодних договорів чи будь-яких інших правочинів, на підставі яких між сторонами могли б виникнути цивільно-правові зобов`язання. Таким чином, вважає, що підстави для задоволення позову відсутні.

24.09.2020 року представник Державної казначейської служби України Т.Мороз подала до суду відзив у справі, в якому проти позову заперечувала з тих підстав, що позивач у позовній заяві не вказав, яку саме шкоду йому завдано Державною казначейською службою; доля речових доказів вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження; позивачем не зазначено підстави виникнення цивільних прав та обов`язків між ним та відповідачем, на підставі якої було здійснено нарахування пені в сумі 17347,16 грн.; розрахунок пені здійснено позивачем за період з 25.11.2016 року по 13.08.2020 року з пропуском строку позовної давності. Просила в задоволенні позову відмовити.

29.09.2020 року представник ГУНП в Хмельницькій області А.С.Файчук подав до суду клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 6 жовтня 2020 року задоволено клопотання представника відповідача та визначено провести судове засідання в режимі відеоконференції з приміщення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області.

30.10.2020 року представник ГУНП в Хмельницькій області В.А.Бєлова подала до суду клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 2 листопада 2020 року задоволено клопотання представника відповідача та визначено провести судове засідання в режимі відеоконференції з приміщення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області.

Ухвалою суду від 5 листопада 2020 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 19 листопада 2020 року позовну заяву залишено без руху і позивачу надано строк на усунення недоліків позовної заяви.

27.11.2020 року представник позивача усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 1 грудня 2020 року продовжено розгляд справи.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та пояснив, що відповідачем ГУНП не було виконано обов`язок повернути позивачу тимчасово вилучені у нього грошові кошти під час обшуку, внаслідок чого йому було спричинено майнову шкоду в сумі 15 958,75 грн., оскільки більше 4 років кошти не повернуті. Позивач був допитаний під час досудового розслідування як свідок, до слідчого з клопотанням про повернення тимчасово вилученого майна не звертався, дії слідчого не оскаржував, 30.11.2017 року звертався з таким клопотанням до прокурора, але отримав відмову. Вважає, що між сторонами існує цивільно-правове зобов`язання з приводу спричинення позивачу шкоди незаконними діями слідчого. Зазначив, що інфляційни втрати, пеня в розмірі подвійної відсоткової ставки НБУ та 3% річних нараховані відповідно до ст.625 ЦК України.

Представник Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Бєлова В.А. в судовому засіданні проти позову заперечувала з підстав, зазначених у відзиві.

Представник Державної казначейської служби України в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

25.11.2016 року на підставі ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області старшим слідчим СУ ГУНП в Хмельницькій області було проведено обшук в приміщенні ТК «Ювілейний», що знаходиться за адресою: м.Шепетівка Хмельницької області, вул.Героїв Небесної Сотні, 62, під час якого у ОСОБА_2 було вилучено грошові кошти в сумі 15 958,75 грн., що підтверджується протоколом обшуку від 25.11.2016 року.

Постановою слідчого ГУ Національної поліції в Хмельницькій області від 27.07.2017 року вилучені грошові кошти в сумі 15 958,75 грн. визнані речовим доказом та передані на зберігання до філії ПАТ «Державний експортно-імпортний банк» в м.Хмельницькому.

30.11.2017 року ОСОБА_2 звертався до начальника ГУНП в Хмельницькій області з заявою про повернення вилучених у нього коштів, на що 07.12.2017 року отримав відмову через те, що кримінальне провадження, у межах якого було вилучено кошти та визнано їх речовими доказами, перебуває на розгляді в суді.

Ст.56 Конституції України кожному гарантується право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданими незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ст.1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової чи службової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою.

Ст.22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

У поставнові від 20.11.2019 року у справі № 569/4199/15-ц Верховний Суд вказав, що необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії чи бездіяльності цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди.

Відповідно до п.6 ч.2 ст.131 КПК України тимчасове вилучення майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Ч.1 ст.167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Згідно з ч.2 ст.168 КПК України тимчасово вилучене майно може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст.235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач, посилаючись на те, що слідчим в порушення вимог ст.171 КПК України не було накладено арешт на вилучене майно, доказів цього суду не надав. Представиник ГУНП в Хмельницькій області в судовому засіданні цей факт не підтвердила, посилаючись на відсутність матеріалів кримінального провадження в ГУНП в Хмельницькій області в зв`язку з направленням кримінального провадження до суду.

Таким чином, позивачем не доведено незаконність дій слідчого ГУНП в Хмельницькій області під час вилучення грошових коштів у позивача та не повернення їх після проведення обшуку.

Крім того, позивачем не доведено наявність самої шкоди, тобто втрату чи пошкодження вилучених у нього грошових коштів, адже згідно постанови слідчого їх передано на відповідальне зберігання до установи банку.

Відповідно до ч.9 ст.100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. При цьому гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).

Отже, вилучені у позивача грошові кошти в сумі 15 958,75 грн. будуть повернуті позивачу після закінчення розгляду кримінального провадження судом, який здійснює його розгляд, якщо не буде встановлено підстав для їхньої конфіскації.

Таким чином, судом не знайдено підстав для відшкодування шкоди в сумі 15 958,75 грн.

Не підлягають стягненю також інфляційні зитки в сумі 4741,12 грн., 3% річних в сумі 1780,23 грн. та пеня в сумі 17347,16 грн. в зв`язку з не доведенням наявності основного боргу в сумі 15 958,75 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.10, 12,13, 141, 258, 265, 268, 274 ЦПК, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 14 січня 2021 року.

Суддя Н.Л.Стаднічук