Справа №: 671/1497/19

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2021 року Волочиський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.,

з участю: секретаря судового

засідання Кошонько Н.С.,

представника позивача

ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача

ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Волочиську цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2019 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 13650 доларів США боргу за договором позики, 204,36 доларів США та судових витрат у справі, посилаючись на те, що 10 листопада 2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, за яким ОСОБА_4 надав у борг ОСОБА_2 13650 доларів США, що підтверджується розпискою відповідача.

Згідно з розпискою, вказані кошти відповідач зобов`язався повернути ОСОБА_4 : 5650 доларів США до 01 травня 2018 року, 8000 доларів США до 01 травня 2019 року, однак свої зобов`язання не виконав, борг не повернув, у зв`язку з чим позивач просить позов задовольнити.

В ході розгляду справи судом було залучено до участі у справі у якості третьої особи на стороні відповідача колишню дружину відповідача ОСОБА_5 .

Представник позивача ОСОБА_1 в суді підтримав позов з викладених у ньому підстав.

Відповідач ОСОБА_2 , допитаний в суді за його клопотанням у якості свідка, проти позову заперечив, зазначивши, що коштів у борг він не брав, а розписку дійсно написав 10 листопада 2017 року у присутності його дружини- ОСОБА_5 , переписавши її зміст з наданого дружиною тексту. Пояснив, що ОСОБА_4 це батько його колишньої дружини. З батьками ОСОБА_5 у них були фінансові відносини, пов`язані з житлом, були дуже гарні стосунки та батьки часто допомагали, при цьому ОСОБА_2 завжди повертав гроші. Щодо розписки від 10 листопада 2017 року, то він- ОСОБА_2 дійсно її писав, добровільно, і усвідомлював її зміст, однак написане в ній в частині отримання коштів від ОСОБА_4 не відповідає дійсності.

Представник відповідача ОСОБА_3 в суді проти позову заперечив, вважає його безпідставним та необґрунтованим, оскільки відповідач кошти за розпискою не отримував, тому просив в задоволенні позову відмовити.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, подавши суду заяву з проханням про розгляд справи у її відсутності, зазначила, що показання в суді відповідача (про зміст яких їй стало відомо від представника позивача) не відповідають дійсності, просила вирішити справу відповідно до закону.

Допитані у якості свідків мати відповідача- ОСОБА_6 та вітчим відповідача- ОСОБА_7 , кожен окремо, в суді показали, що їм відомо зі слів сина- ОСОБА_2 , що ніяких коштів за розпискою від 10 листопада 2017 року він від ОСОБА_4 в борг не отримував.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

В силу абз. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 1049; ч. 1 ст. 1050 ЦК Українипозичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що 10 листопада 2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, за яким ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_4 в борг 13650 доларів США із зобов`язанням повернути вказані кошти: 5650 доларів США до 01 травня 2018 року, 8000 доларів США до 01 травня 2019 року, що підтверджується розпискою ОСОБА_2 від 10 листопада 2017 року (а.с. 37).

Умов укладеного договору позики ОСОБА_2 не виконав та борг позивачу не повернув.

Суд відхиляє посилання відповідача на те, що він не отримував коштів від позивача, оскільки встановлено факт укладення договору позики між сторонами і факт невиконання його умов відповідачем (наявність оригіналу розписки відповідача у позивача і неповернення коштів).

Копія висновку експерта-поліграфолога ОСОБА_8 від 18 лютого 2021 року (а.с. 126-149), а також показання в судовому засіданні свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також допитаного у якості свідка відповідача (за його клопотанням) не спростовують факт укладення між сторонами договору позики.

Враховуючи викладене, з відповідача слід стягнути на користь позивача 13650 доларів США боргу за договором позики та три відсотки річних в сумі 204,36 доларів США, а всього 13854,36 доларів США, а також 3723 грн. 04 коп. витрат на сплату судового збору.

На підставі ст. ст. 625, 1046, 1049, 1050 ЦК України та керуючись ст. ст. ст. 4, 12, 13, 80, 81, 89, 141, 247, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 13650,00 доларів США боргу за договором позики та три відсотки річних в сумі 204,36 доларів США, а всього- 13854,36 доларів США, а також 3723 грн. 04 коп. витрат на сплату судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Волочиський районний суд Хмельницької області шляхом подання в тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач:ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 )
Відповідач:ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 )
Третя особа на стороні відповідача:ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 )

Повне судове рішення складено 14 травня 2021 року.

Суддя О.М. Бабій