Справа № 288/15/21
Провадження № 2-з/288/1/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2021 року смт. Попільня

Суддя Попільнянського районного суду Житомирської області Зайченко Є. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

04 січня 2021 року до Попільнянського районного суду Житомирської області надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, подана до подання позовної заяви про визнання недійсним та скасування заповіту, складеного ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , що посвідчений секретарем Єрчицької сільської ради Попільнянського району Житомирської області - Бевзо Ларисою Михайлівною 12.11.2009 року та зареєстрований в реєстрі за № 22.

Заяву мотивовано тим, що ОСОБА_1 (дівоче прізвище - ОСОБА_4 ), 1961 року народження, мешкає в квартирі АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дядько, ОСОБА_2 .

Попільнянською державною нотаріальною конторою у Житомирській області була відкрита спадкова справа № 72/2016.

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, яке складалось з:

1. земельної ділянки площею 3,2301 та, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Єрчицької сільської ради, нормативна грошова оцінка якої становить 118 897 (сто вісімнадцять тисяч вісімсот дев`яносто сім) грн. ЗО коп., що належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 033983, виданого Попільнянською районною державною адміністрацією Житомирської області;

2. житлового будинку АДРЕСА_2 , загальною площею - 77 м. кв., житлова площа - 44 м. кв. із господарськими спорудами (погріб та два сараї), оціночна вартість якого згідно з довідкою КП «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації» становить 150 717 (сто п`ятдесят тисяч сімсот сімнадцять) грн., що належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23.04.2010 року виданого виконкомом Єрчицької сільської ради;

3. житлового будинку АДРЕСА_2 , загальною площею - 43,8 м. кв., житлова площа - 27,2 м. кв., оціночна вартість якого згідно з довідкою КП «Бердичівське МБТІ» становить 26 326 (двадцять шість тисяч триста двадцять шість) грн., право приватної власті не зареєстроване, правовстановлюючі документи не оформлені.

Розмір земельної ділянки, призначеної для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель за адресою: АДРЕСА_2 становить 0,7 га.

Згідно із рішенням Чотирнадцятої сесії XXI скликання Єрчицької сільської Ради народних депутатів Попільнянського району у приватну власність було передано 0,57 га та у постійне користування 0,13 га.

Факт родинних відносин між ними підтверджується рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 16 жовтня 2009 року у справі № 2о-39/209, яким встановлено, що ОСОБА_5 була рідною бабою ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про народження, ОСОБА_2 є сином ОСОБА_5 , тобто її рідним дядьком.

Маючи намір прийняти спадщину, яка залишилась після смерті її дядька, 01 квітня 2016 року звернулась до Попільнянської державної нотаріальної контори Житомирської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Державний нотаріус Попільнянської державної нотаріальної контори, ОСОБА_6 , повідомила їй, що від імені ОСОБА_2 було складено заповіт, згідно з яким все майно та майнові права, що будуть належати спадкодавцю на день смерті, він заповідає ОСОБА_7 .

Заповіт був посвідчений Єрчицькою сільською радою Попільнянського району Житомирської області. Заповіт містив численні порушення вимог щодо форми та способу посвідчення.

Вона звернулася до Попільнянського районного суду Житомирської області з позовом про визнання заповіту недійсним та до Попільнянського відділення Національної поліції України з заявою про вчинення кримінального правопорушення. За її заявою відкрите кримінальне провадження № 0000063 від 14 березня 2019 року, а її визнано потерпілою.

Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 17 липня 2019 року по справі № 288/529/16-ц провадження № 2/288/36/19 позов було задоволено, а заповіт, складений від імені ОСОБА_2 , посвідчений 26.11.2015 року секретарем Єрчицької сільської ради Попільнянського району Житомирської області - Бевзо Л.М. та підписаний у присутності ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та зареєстрований в реєстрі за № 64 визнаний нікчемним. Рішення набуло законної сили 16 серпня 2019 року.

Відповідно до чинного законодавства України у разі визнання заповіту недійсним, спадкування здійснюється за законом.

ОСОБА_1 , племінниця спадкодавця, ОСОБА_2 її мати, ОСОБА_10 , - рідна сестра спадкодавця померла. За правом представлення вона належу до спадкоємців другої черги.

ОСОБА_1 прийняла спадщину шляхом подання відповідної заяви нотаріусу за місцем відкриття спадщини у встановлений чинним законодавством України термін.

Інші особи, які належать до спадкоємців першої та другої черги та прийняли спадщину відсутні.

ОСОБА_1 не має можливості вступити у спадщину оскільки, до складення заповіту, що був визнаний судом нікчемним, ОСОБА_2 уклав заповіт на користь ОСОБА_3 . Цей заповіт також посвідчений секретарем Єрчицької сільської ради Попільнянського району Житомирської області - Бевзо Ларисою Михайлівною 12.11.2009 року та зареєстрований в реєстрі за № 22.

ОСОБА_3 всіляко перешкоджає їй вступити у право володіння нерухомим майном, що залишилось після смерті спадкодавця та намагається отримати свідоцтво про право на спадщину на своє ім 'я.

ОСОБА_1 відомі обставини, які свідчать про те, що ОСОБА_2 через власний психічний та емоційний стан не усвідомлював значення своїх дій під час укладення заповіту від 12.11.2009 року, зареєстрованого Єрчицькою сільською радою Попільнянського району Житомирської області за № 22.

У разі визнання судом недійсності заповіту ОСОБА_2 , складеного на користь ОСОБА_3 та його скасування, видача до винесення такого рішення Попільнянською державною нотаріальною конторою Житомирської області свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, яке залишилось після його смерті, наддасть можливість ОСОБА_3 вчиняти дії, щодо розпорядження спадковим майном, включаючи його відчуження на користь третіх осіб, обтяження, тощо, що завдають істотної шкоди її охоронюваним законом правам та інтересам.

Враховуючи викладене просить: заборонити Попільнянській державній нотаріальній конторі Житомирської області вчиняти дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

заборонити ОСОБА_3 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 вчиняти дії щодо відчуження або обтяження спадкового майна, що залишилось після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи в межах заявленої заяви про забезпечення позову, суд прийшов до наступного.

Частиною 1 статті 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до частини 2 статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 4 зазначеної постанови розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до роз`яснення Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006№ 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» при вирішенні питання про забезпечення позову суди повинні оцінювати доводи заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності і адекватності; встановити наявність зв`язку між даним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавств при розгляді заяв про забезпечення позову» визначено, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Таким чином, з метою захисту законних прав та інтересів заявника та з метою уникнення будь-яких дій з боку третіх осіб, спрямованих на заволодіння спадковим майном та подальшого його відчуження, що, в свою чергу, унеможливить виконання можливого рішення суд є всі підстави для застосування заходів забезпечення позову.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Згідно Підпункту 4.13 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, видача свідоцтва про право на спадщину може бути відкладена у разі: витребування нотаріусом відомостей або документів від фізичних або юридичних осіб, при цьому строк, на який може бути відкладено видачу свідоцтва про право на спадщину, не може перевищувати одного місяця; необхідності отримання нотаріусом від заінтересованих осіб згоди на подачу спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, заяви про прийняття спадщини згідно з вимогами частини другої статті 1272 Цивільного кодексу України. За обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулась до суду, та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом.

Отже, суд бере до уваги характер спірних правовідносин, вагомість поданих доказів та на даній стадії та приходить до висновку про необхідність застосувати заходи забезпечення позову у вигляді заборони Попільнянській державній нотаріальній конторі Житомирської області вчиняти дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 до набрання чинності рішенням у справі, оскільки видача такого свідоцтва може ускладнити подальше вирішення спору, а також суттєво порушити майнові права спадкоємців.

Заборона нотаріусу видавати свідоцтво про право на спадщину до вирішення даного спору є обґрунтованою та співмірною розміру позовних вимог та повністю відповідає їх змісту.

В даному випадку суд також враховує практику Верховного Суду при вирішенні аналогічних питань, зокрема по справі № 761/36415/18, провадження № 61-4492ск19 від 5 березня 2019 року.

Проаналізувавши зміст заявлених ОСОБА_1 вимог, розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову, виходячи із співмірності заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам і відповідності видів забезпечення позову позовним вимогам, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Слід зазначити, що відповідно до ч.ч. 1-3 статті 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Разом із тим, враховуючи предмет позову та захід забезпечення позову, відсутність підстав щодо існування розміру збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову, суд приходить до висновку, що на даній стадії, зустрічне забезпечення судом не застосовується.

Разом із тим, суд роз`яснює учасникам судового розгляду, що згідно із вимогами частини 6 статті 154 ЦПК України вони мають право подати клопотання про зустрічне забезпечення після застосування судом заходів забезпечення позову, яке вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання.

Відповідно до частини 4 статті 152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст.149,150,153, 154, 353, 440 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Заборонити Попільнянській державній нотаріальній конторі Житомирської області вчиняти дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заборонити ОСОБА_3 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 вчиняти дії щодо відчуження або обтяження спадкового майна, що залишилось після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направити для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Згідно ч. 10 ст. 153 ЦПК України оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду Є. О. Зайченко