РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/944/19

Провадження № 2/293/58/2021

06 січня 2021 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді Бруховського Є.Б.

секретаря судового засідання Давиденко Л.П.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Черняхові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: приватного нотаріуса Черняхівського районного нотаріального округу Драч Наталії Іванівни про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

11.06.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою, в якій зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Черняхів помер її батько ОСОБА_6 . Після його смерті відкрилась спадщина та залишилось спадкове майно. Оформити спадщину позивач не має можливості, оскільки пропустила строк подачі заяви про прийняття спадщини. Даний строк пропустила у зв`язку з тим, що вона є служителем в Єврейській месіанській релігійній громаді міста Житомира, та з 2015 року постійно займається волонтерською діяльністю в зоні ООС (АТО) Донецька та Луганська області, яка полягає в наданні допомоги військовим та цивільному населенню. Одночасно, вона співпрацює з Богунською районною організацією ветеранів України в якості волонтера та працює директором Приватного підприємства «КРЕДОБУД-ІНВЕСТ» і в період з 01 вересня по 30 жовтня 2017 року була у відрядженні в місті Львові з метою вирішення невідкладних виробничих питань, що підтверджується довідкою Незалежної Єврейської месіанської релігійної громади міста Житомира від 10 січня 2019 року № 03 та довідкою Приватного підприємства «КРЕДОБУД-ІНВЕСТ» від 08 січня 2019 року № 25. Крім того вважала, що оскільки відноситься до кола осіб, які є спадкоємцями за законом першої черги, то отримати свідоцтво про право на спадщину на нього зможе в будь-який момент і встановлений шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини на неї не розповсюджується, а тому не вчиняла будь-яких інших дій спрямованих на подання заяви про прийняття спадщини. Вважає, що дані причини пропуску строку прийняття спадщини є поважними, а тому просить визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті батька терміном на два місяці. Також зазначила, що крім її у спадкодавця є сини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

24.07.2019 року представником відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 подано відзив на позов ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини із зазначенням підстав необгрунтованості та безпідставності вимог позивача. У відзиві зазначено, що ОСОБА_1 особисто була присутня на похованні ОСОБА_6 на третій день після його смерті, а тому мала можливість безперешкодно подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Добровільне перебування служителем в релігійній громаді та здійснення волонтерської діяльності не є підставою для визнання поважними цих причин пропуску строку для прийняття спадщини і звернення з відповідною заявою до нотаріуса. Однак, волонтерська діяльність і не підтверджене належними та допустимими доказами перебування позивачки в зоні ООС (АТО) не є підставою для задоволення її позову та те, що позивач після смерті спадкодавця весь час знаходилась на території України. Крім того, у померлого ОСОБА_6 не було у власності жодного нерухомого майна, будь-яких майнових прав та зобов`язань, а тому спадкова маса повністю відсутня, про що свідчить не звернення самої відповідачки ОСОБА_2 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в інтересах її спільного із померлим сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відсутність у померлого ОСОБА_6 будь-якого нерухомого майна підтверджується інформаційною довідкою з ДРРП від 21.07.2019 р., що свідчить про відсутність спадкового майна, а отже і підстав для відкриття спадщини. Житловий будинок по АДРЕСА_1 належав і належить до цього часу на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 20.08.2004 року і є її особистою власністю. Померлий ОСОБА_6 лише проживав у будинку ОСОБА_2 та був у ньому зареєстрований, однак жодних речових прав на будинок і ділянку не мав, що виключало необхідність оформлення спадщини після його смерті. Будинок ОСОБА_2 був набутий нею у власність задовго до початку проживання з померлим ОСОБА_6 , що виключає також і його поділ, як об`єкта права спільної власності подружжя. Через відсутність документів на будинок відповідачу ОСОБА_2 було видане свідоцтво від 20.08.2004 року. Однак це не є датою набуття будинку у власність, а є лише датою видачі правовстановлюючого документа на вже перебуваючий у власності відповідача об`єкта нерухомого майна. Таким чином, у зв`язку з відсутністю у померлого будь-якого майна та майнових прав підстав для прийняття спадщини взагалі не існує, а тому позов ОСОБА_1 є очевидно безпідставним з урахуванням цієї обставини та є таким, що не підлягає задоволенню у зв`язку з його необгрунтованістю і безпідставністю.

Позивач заявлений позов підтримала з підстав викладених в позовній заяві, та просила його задовольнити. Зазначила, що займається волентерською дільністю, однак офіційно у встановленому законом порядку у складі Збройних Сил України на строковій військовій службі не перебувала та не перебуває та не залучена до проведення антитерористичної операції, за межами України в період прийняття спадщини не перебувала, з 01.09.2017 року по 30.102017 року перебувала у м. Львів у відрядженні, не хворіла, мала лише важкий емоційний стан після смерті батька. Також вказала, що їй не було відомо, що вона має можливість направити до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини поштою. Доказів, перебування в зоні ООС (АТО) саме в період прийняття спадщини надати не може.

Представник відповідача в судовому засіданні позов пред`явлений до його довірителя ОСОБА_2 не визнав, вважає його необгрунтованим на безпідставним, посилаючись при цьому на зміст відзиву на позов. В позові просив відмовити. Вказав, що необхідності у допиті свідків не вбачає, а тому відмовляється від заявленого клопотання.

Відповідач ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_5 в судовому засіданні позов не визнала, підтримала позицію свого представника.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні думки щодо позову не висловлював.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Черняхівського районного нотаріального округу Драч Наталія Іванівна в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи має місце заява про розгляд справи у її відсутності, при вирішенні даного спору покладається на розсуд суду.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Черняхів помер ОСОБА_6 (а.с.8). Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є дітьми ОСОБА_6 (а.с.9,12).

За життя ОСОБА_6 проживав однією сім`єю з ОСОБА_2 , відповідачем по справі, в житловому будинку АДРЕСА_1 , де був і зареєстрований. На день смерті та впродовж шести місяців після смерті ОСОБА_6 у вказаному будинку були зареєстровані ОСОБА_2 , 1962 р.н. та ОСОБА_5 , 2003 р.н.(а.с.10).

За рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 13.06.2017 року встановлено факт батьківства ОСОБА_6 відносно сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.11). Рішення не змінено та не скасовано.

На підставі свідоцтва про право власності від 20.08.2004 року житловий будинок АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , відповідачу по справі. Свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Черняхівської селищної ради від 19.10.1984 року за №10.

З наданих пояснень відповідача ОСОБА_2 житловий будинок АДРЕСА_1 набутий нею до спільного проживання із спадкодавцем ОСОБА_6 та є її особистою приватною власністю.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 21.07.2019 року за ОСОБА_6 нерухоме майно не значиться (а.с.46).

Вказані обставини учасниками справи не спростовуються.

Позивач зазначає, що спадщину після смерті ОСОБА_6 не прийняла, а тому оформити спадщину не має можливості, оскільки пропустила строк подачі заяви про прийняття спадщини. В нотаріальній конторі їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 , в зв`язку із тим, що вона пропустила строк подачі заяви про прийняття спадщини.

Позивач на підтвердження своїх вимог вказала, що даний строк пропустила, в зв`язку з тим, що вона є служителем в Єврейській месіанській релігійній громаді міста Житомира, та з 2015 року постійно займається волонтерською діяльністю в зоні ООС (АТО) Донецька та Луганська області, яка полягає в наданні допомоги військовим та цивільному населенню, одночасно, вона співпрацює з Богунською районною організацією ветеранів України в якості волонтера та працює директором Приватного підприємства «КРЕДОБУД-ІНВЕСТ» і в період з 01 вересня по 30 жовтня 2017 року була у відрядженні в місті Львові з метою вирішення невідкладних виробничих питань, та вважала, що оскільки відноситься до кола осіб, які є спадкоємцями за законом першої черги, то отримати свідоцтво про право на спадщину на нього зможе в будь-який момент і встановлений шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини на неї не розповсюджується, а тому не вчиняла будь-яких інших дій спрямованих на подання заяви про прийняття спадщини

Однак суд дійшов висновку, що такі обставини не є такими, які свідчать про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини.

Так, судом встановлено, що позивач особисто була присутня на похованні батька ОСОБА_6 на третій день після його смерті, в період прийняття спадщини офіційно у встановленому законом порядку у складі Збройних Сил України на строковій військовій службі не перебувала, не залучена до проведення антитерористичної операції, за межами України не перебувала, працює, з 01.09.2017 року по 30.10.2017 року перебувала у відрядженні в м. Львів, не хворіла, а тому мала як фізичну так і матеріальну можливість скористатись своїм правом на спадщину у встановлений законом строк, тобто перешкод для подання відповідної заяви в нотаріальну контору, яку вона могла подати як особисто так і надіслати поштою не було.

Вказані обставини не оспорюються і самим позивачем. Будь-яких інших належних та допустимих доказів, які підтверджували б поважність пропуску строку прийняття спадщини позивачем не надано. Зокрема, не надано доказів, що саме в період прийняття спадщини здійснюючи свою волонтерську діяльність перебувала в зоні ООС (АТО) Донецька та Луганська області.

В статті 1269 ЦК України зазначається, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

У відповідності із ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна;складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними;перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

З урахуванням вищевикладеного, суд не вбачає підстав для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки на час розгляду справи позивачем не було надано суду доказів, що причини пропуску шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини є поважними, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами.

Крім того, позивачем не надано жодних доказів про те, які права та обов`зки увійшли до складу спадщини померлого, що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, щодо прийняття яких слід визначити додатковий строк.

За таких обставин доводи позивача не ґрунтуються на безспірних доказах, що містяться у справі та нормах чинного законодавства, тому суд не вбачає підстав для визнання причин пропуску строку для прийняття спадщини поважними і вважає, що в задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю та безпідставністю вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.4, 12, 13,14, 82, 265,273,352,354 ЦПК України, ст. ст.1269, 1270, 1272 ч.3 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 .05.08 «Про судову практику у справах про спадкування» суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , з участю третьої особи , яка не заявляє самостійних вимог:приватного нотаріуса Черняхівського районного нотаріального округу Драч Наталії Іванівни про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Головуючий суддя: Є.Б. Бруховський