22-ц/804/1563/21
263/4637/18

Єдиний унікальний номер 263/4637/18
Номер провадження 22-ц/804/1563/21
Головуючий в 1 інстанції Соловйов О.Л.
Доповідач Барков В.М.

У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

25 травня 2021 року м. Маріуполь

Донецький апеляційний суд в складі:

головуючого судді Баркова В.М.

суддів Лопатіної М.Ю.,

Мальцевої Є.Є.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 27 березня 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Маріупольського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника під час виконання ним трудових обов`язків,

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 27 березня 2019 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до МВС України, ГУ МВС України в Донецькій області, ММУ ГУ МВС України в Донецькій області, ДКС України про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника під час виконання ним трудових обов`язків відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 24 вересня 2019 року подала апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, яка безпосередньо надійшла до Донецького апеляційного суду.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 27 вересня 2019 року апеляційна скарга ОСОБА_1 залишена без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме для для надання клопотання про поновлення строку із зазначенням поважних причин пропуску цього строку.

04 жовтня 2019 року на адресу апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження. Донецький апеляційний суд у складі судді-доповідача Зайцевої С.А. визначив, що вказані підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення є неповажними та такими, що спростовуються матеріалами справи, а тому відмовив у відкритті апеляційного провадження.

12 листопада 2019 року позивачка ОСОБА_1 подала касаційну скаргу в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права (ст. 358 ЦПК України) та практики ЄСПЛ, просила ухвалу Донецького апеляційного суду від 09 жовтня 2019 року скасувати, справу передати для продовження розгляду Донецькому апеляційному суду.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 23 лютого 2021 року ухвалу Донецького апеляційного суду від 09 жовтня 2019 року скасовано на підставі порушення апеляційним судом ч.1, 2 ст. 358 ЦПК України, а саме вирішення питання про відмову у відкритті апеляційного провадження одноособово у складі судді доповідача Зайцевої С.А.

Відповідно до ч.1 ст. 353 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до п.1,п.2,ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до п.1, ч.2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі і безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

04 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до апеляційного суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції від 27 березня 2019 року в якій зазначає, що не подала апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, оскільки не мала грошових коштів, щоб оплатити послуги обраного нею адвоката зі складання апеляційної скарги. 11 травня 2018 року між нею та адвокатом Остапенко А.І. було укладено договір про надання правової допомоги, в пункті 3.1. якого дійсно було зазначено що правова допомога надається безкоштовно. Проте, 30 січня 2019 року між ними було укладено додаткову угоду до договору про надання правової допомоги від 11 травня 2018 року, якою були внесені зміни до п. 3.1. договору та викладено його в новій редакції, що передбачає встановлення фіксованого розміру гонорару адвоката, зокрема, вартість складання апеляційної скарги в сумі 3000 грн., участь в судовому засіданні 500 грн., та інше. Копія цієї додаткової угоди тоді не долучалася до матеріалів справи, оскільки вона стосувалася виключно питань оплати гонорару адвоката та не впливала на обсяг повноважень представника, строк дії договору та інші обставини, які мають процесуальне значення. Обраний нею адвокат не працює і не працював в системі безоплатної правової допомоги (держава не оплачувала та не оплачує його роботу) і з самого початку надавав їй безкоштовну правову допомогу на умовах Pro bono, за що за їх домовленістю, з огляду на особливий характер її питання (загибель сина) та через дружні відносини, які існують між ними. З березня 2019 року вона вже не могла сплачувати послуги адвокатів, зокрема з підготовки апеляційної скарги. Це відбулося в першу чергу через зростання тарифів на комунальні послуги та через позбавлення її субсидії. З огляду на складність справи, відсутність в неї спеціальної освіти та відсутність навичок роботи з комп`ютером , вона не могла скласти апеляційну скаргу у даній справі без допомоги обраного нею адвоката. Крім того, за весь цей час вона паралельно приймала участь в якості потерпілої в розгляді кримінальної справи № 264/1688/15-к, яка вже майже три роки розглядається Жовтневим районним судом міста Маріуполя, відомості про це кримінальне провадження фігурують й в оскаржуваному нею судовому рішенні, зокрема, у вчиненні терористичного акту 09 травня 2019 року. Як літня людина має велику кількість хронічних захворювань, що істотно впливає на її здатність займатися судовими справами.

Вважає, що дані обставини свідчать про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (з урахуванням практики її застосування Європейським судом з прав людини) передбачено обов`язок мотивувати судове рішення про поновлення пропущених строків на оскарження. Зокрема, Європейський суд з прав людини спеціально і однозначно висловився стосовно того, що національний суд зобов`язаний мотивувати поновлення строку на оскарження і пересвідчитись, що підстави для поновлення строку виправдовують втручання у принцип res judicata (параграф 47 рішення у справі "Устименко проти України", параграф 41 рішення у справі "Пономарьов проти України").

Крім того, відповідно до параграфа 48 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Устименко проти України" національне законодавство на час подій не обмежувало дискреційні повноваження судів щодо часу або підстав для поновлення пропущеного строку. Сама концепція "поважних причин", згідно з якою національні суди виправдали відновлення провадження у справі заявника, не є чіткою. За таких обставин для національних судів ще важливішим було вказати причини свого рішення про поновлення пропущеного строку і відновлення провадження у справі заявника.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на порушення, які допускали українські суди внаслідок необґрунтованості причин втручання у принцип res judicata. Як зазначено вище, окрему увагу ним було приділено випадкам, коли судді поновлювали строк без надання будь-яких додаткових пояснень про "поважні причини".

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьєв проти України, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Як вбачається з матеріалів справи, про наявність оскаржуваного рішення ОСОБА_1 було відомо ще 11 квітня 2019 року, коли вона ознайомлювалась із матеріалами цієї цивільної справи та повним текстом рішення від 27 березня2019 року. (т.2, а.с.75).

Зазначені підстави відсутності з березня 2019 року достатніх коштів на оплату послуг адвокатів, зокрема з підготовки апеляційної скарги, апеляційний суд не може вважати поважними та достатніми для поновлення строку на оскарження рішення суду першої інстанції, оскільки нормами ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» передбачений інститут звільнення, відстрочення від сплати судових витрат або надання правничої допомоги за рахунок держави. Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 на підставі Закоу України «Про безоплатну правову допомогу» не була позбавлена права отримати безоплатну допомогу від іншого спеціаліста права на підставі документів, які підтверджують її скрутний матеріальний стан, а тому тривалий період не звернення з апеляційною скаргою після отримання копії рішення суду та ознайомлення з матеріалами справи також не можуть бути поважними підставами пропуску строку на оскарження рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 358 ЦПК України, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі.

За таких обставин, слід дійти висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою, оскільки причини пропуску строку є неповажними та такими, що не підтверджені відповідними доказами, спростовуються матеріалами справи та порушують принцип res judicata (правової визначеності).

З урахуванням наведеного, у відкритті апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 357, 358 ЦПК України , апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 27 березня 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Маріупольського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника під час виконання ним трудових обов`язків.

В порядку ч. 4 ст. 358 ЦПК України, копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження направити всім учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді: В.М. Барков

М.Ю. Лопатіна

Є.Є. Мальцева