Провадження № 2/537/94/2021
Справа № 537/2536/20
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.01.2021 Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді - Хіневич В.І., за участю секретаря - Гавриш А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та зміну порядку і способу стягнення аліментів,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , згідно якої просила суд ухвалити рішення, яким змінити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області у справі № 537/3320/17 від 24.11.2017 року з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на утримання дитини ОСОБА_3 з 1000 грн. на 2500 грн. щомісячно із щорічною індексацією до досягнення дитиною повноліття, але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів, визначеного законодавством, до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову вказала, що 22 липня 2015 року рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області шлюб зареєстрований 29 серпня 2009 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, за актовим записом №702, між нею, - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвано. Від даного шлюбу вони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

20 липня 2015 року рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області за її позовом було стягнуто з ОСОБА_2 кошти на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.04.2015 року до досягнення дитиною повноліття.

24 листопада 2017 року рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області за позовом ОСОБА_2 було змінено розмір аліментів та визначено розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з набуття рішенням законної сили.

Зміна розміру аліментів в бік зменшення була пов`язана з тим, що відповідач на той час втратив роботу та перебував у центрі зайнятості.

На сьогоднішній день, грошові кошти, які сплачує ОСОБА_2 є недостатніми для забезпечення належного матеріальної утримання доньки, оскільки витрати на її утримання суттєво збільшилися, що пов`язано зокрема з тим, що дитина почала ходити до школи та в різні навчальні гуртки. Основний фінансовий тягар щодо утримання нашої доньки виконується мною. Відповідач у вихованні дитини не бере жодної участі, більше двох років дитина не бачила свого батька, оскільки той проживає та працює за кордоном. Останній раз коли відповідач спілкувався донькою, це було в телефонному режимі більше ніж півроку тому. Відповідач є працездатним, а те що він має можливість проживати та працювати з кордоном вказує лише на те, що його матеріальний стан покращився. Наразі, вона має чотириденний робочий тиждень, що пов`язано і веденням в дію карантину по всій території України, внаслідок чого її заробітна плата зменшилася. Вона не перебуває в шлюбі, інших членів сім`ї, які б мали дохід вона не має.

27.08.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

21.09.2020 року від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив, згідно якого останній прохав відмовити у задоволенні позовних вимог позивача повністю, так як з позовною заявою не згоден та вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не піддягають задоволенню з наступних підстав. Аліменти ним сплачуються відповідно до рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області у справі № 537/3320/17 від 24.11.2017 року, заборгованості по аліментам він не має, при збільшенні прожиткового мінімуму на дитину - збільшує розмір аліментів. На сьогодні розмір аліментів, які він сплачує, становить 1226,13 грн. В подальшому теж буде збільшувати розмір аліментів відповідно до збільшення прожиткового мінімуму на дитину до гарантованого мінімального розміру аліментів. Додатково він сплачує внески на довгострокове страхування життя доньки, ОСОБА_3 , в розмірі 5000,00 грн. щорічно, до повноліття, тобто робить їй накопичення, це встановлено вищезазначеним рішенням Крюківського районного суду від 24.11.2017 року. Також, при можливості, підгримує додатково фінансово свою доньку ОСОБА_4 , а також дарує їй на день народження цінні подарунки, зокрема, в цьому році подарував їй велосипед вартістю 3500,00 грн. Його матеріальний стан не покращився, постійного заробітку не має, щоб можна було збільшити розмір сплачуваних аліментів. Крім того, у нього є нова сім`я де народився син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , і це вагома причина додаткових матеріальних витрат з бюджету його сім`ї. Також він матеріально забезпечує дружину ОСОБА_6 (матір сина), яка не працює, а доглядає за сином, що також унеможливлює збільшення розміру сплачуваних аліментів. Станом на вересень місяць прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить - 2318 грн., а не 2500 грн., про що просить позивач. Доводи позивача про необхідність стягувати аліменти у збільшеному розмірі не заслуговують на увагу суду, оскільки позивачем не надано жодного доказу про зміну його матеріального стану, достатність заробітку (доходу) для виплати мінімального рекомендованого розміру аліментів. Посилання на зміну законодавства в частині збільшення рекомендованого мінімального розміру аліментів на одну дитину само по собі не може свідчити про зміну матеріального стану платника чи одержувача аліментів та не є підставою для зміни розміру аліментів.

24.09.2020 року до суду надійшла відповідь на відзив, де позивач вказує, що в період з січня 2020 року по вересень 2020 року відповідач провів зарахування коштів на її картковий рахунок в наступних розмірах: 19 січня 2020 року в сумі 1000 грн., 20 лютого 2020 року в сумі 1000 грн., 22 березня 2020 року в сумі 1000 грн., 20 квітня 2020 року в сумі 1000 грн., 18 червня 2020 року в сумі 995, грн., 20 липня 2020 року в сумі 1100 грн., 20 серпня 2020 року в сумі 1220 грн., 21 вересня 2020 року в сумі 1165 грн. Щодо проведення відповідачем внесків на довгострокове страхування життя їх доньки в розмірі 5000 грн. щорічно до повноліття та про якісь накопичення, їй нічого невідомо, як і не невідомо, як та при яких обставинах, донька може їх отримати. При цьому, кошти, які відповідач надає на теперішній час є недостатніми. Відповідач знає, що донька в 2016 році перехворіла інфекційним мононуклеозом змішаної етіології тяжкої форми, що потягло за собою, як наслідок алергію та щорічне її лікування та огляд лікарями. У витратах на лікування доньки відповідач ніяк не приймає участі. Наразі, доньці здійснюється лікування та виправлення неправильного прикусу. За ортодонтичні послуги, які надані їх донці нею було сплачено 3700 грн., в підтвердження чого надає копію квитанції від 20 серпня 2020 року та 17 вересня 2020 року. Також, донька ходить до комерційної школи на навчання іноземної мови ТОВ «Лінгва». Оплата за навчання складає 1200 грн. на місяць. Так, 21.08.2020 року нею було проведено оплату за навчання в сумі 2400 грн. за вересень - жовтень 2020 року, копію квитанції також додано. З квітня 2020 року згідно наказу ВП «Кременчуцька дистанція електропостачання» регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця» (підприємство де вона працює) було встановлено працівникам, режим неповного (чотириденного) робочого тижня. Така ситуація призвела до отримання меншої заробітної плати, відповідно до довідки № 23 від 21.08.2020 року її заробітна плата з 7 416,79 грн. зменшилась до 5 616,81 грн.. Оскільки відповідач є працездатним, здоровим, проживає за кордоном, де соціальний рівень вищий а ніж в Україні, вважає, що він спроможним сплачувати аліменти визначені в позовній заяві. Докази про те, що він є непрацездатним чи є безробітнім відповідач не надав, що спростовує його викладенні аргументи у відзиві.

12.10.2020 року від відповідача ОСОБА_2 надійшло заперечення на відповідь на відзив, де відповідач наголосив, що проти позовних вимог повністю заперечує з наступних підстав. З приводу довгострокового страхування дитини - надав копію поліса страхування життя та копію квитанції за 2020 рік в якій сума сплати, із врахуванням індексації, складає 5700 грн., а не 5000 грн. як було зазначено раніше. Також, наголосив, що у нього нова сім`я - народився син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 та дружина ОСОБА_7 (матір сина), яка не працює, а доглядає за сином, яких він утримує, що також унеможливлює збільшення розміру сплачуваних аліментів. Крім того у нього непрацездатні батьки - вони вже пенсіонери, а батько є інвалідом 2 групи, і теж потребують від нього матеріальної підтримки. Крім того, він з сім`єю проживає в орендованому житлі, за яке сплачує в місяць 2100 злотих і раз на півроку доплата 1100 злотих. Фактично в місяць виходить 2283 злоті, копію договору додає. Наслідки від епідемії по Коронавірусу торкаються працівників не тільки в Україні, а й по всьому світу, а саме звільняють, зменшують зарплату і погіршують матеріальне становище. Так і в нього стан не покращився, а з вируванням глобальної епідемії з приводу «СОVID-19» у світі, матеріальний стан у нього погіршився, так як і у всіх. Згідно роздруківки його зарплати за серпень місяць він на руки отримав 2870,40 злотих. Тобто за мінусом орендної плати 2870,40 - 2283 = 587 злотих їм залишається на життя. В перерахунку на гривні, за офіційним курсом це складає - 587 х 7,43 = 4361,41 грн.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Станом на вересень місяць прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить - 2318 грн., а не 2500 грн., про що просить позивач. На жаль зараз він не має достатнього заробітку, щоб збільшити суму сплачуваних аліментів. Але він не відмовляється від утримання своєї доньки, і максимально, по своїм можливостям, підтримує її матеріально.

08.12.2020 року від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на заперечення де остання вказала, що наданий відповідачем поліс страхування життя програми страхування «Спадкоємець» ніяк не впливає на поточний рівень життя їх дитини, не поліпшує її умови проживання, харчування та навчання. Предмет полісу направлений на страхові випадки, такі як смертельний випадок, травми за наслідками нещасного випадку та виплати на такі випадки в майбутньому, де до речі вигодонабувачем є відповідач. Отже, даний поліс не може братися судом до уваги як підстава для незадоволення її позову. Зокрема важливо зазначити, що використання даного полісу є неможливим як і отримання виплат на такі випадки, оскільки батько дитини не піклується про стан її здоров`я і навіть не контактує з нею взагалі (за виключенням Дня народження) та не знає, що взагалі в житті доньки відбувається, тому, вважаю, що поліс по суті є формальним та направлений на задоволення якихось особистих планів відповідача. Щодо непрацездатних батьків про яких вказує відповідач та які потребують матеріальної підтримки то безсумнівно повнолітніх діти мають утримувати своїх непрацездатних батьків. Однак, відповідач не надав жодного підтверджуючого документу щодо дійсної потреби його батьків в матеріальній допомозі, а зазначений факт є обов`язковим. Зокрема матеріальна допомога батькам жодним чином не має впливати на обов`язок відповідача по сплаті аліментів на дитину. Щодо наданих відповідачем документів як доказ та підставу для відмови в задоволенні позову, а саме, щодо договору наданого на польській мові та роздруківки заробітної плати за серпень місяць, то відповідач при подані разом із запереченням документів на іноземній мові, повинен був надати належним чином (нотаріально) засвідчені переклади на державну мову, проте на надав таких, а тому дані документи взагалі не можуть братися до уваги та вважатися доказами у даній справі. Крім того, відповідач працює та проживає в Польщі, що ним не заперечується та зобов`язаний подавати податкову декларацію. Державним органом Польщі, що має видавати документи, які підтверджують факт отримання доходів та сплату податків на її території нерезидентами, є відповідна податкова установа. Тобто, належними підтверджуючими документами отримання відповідачем є не додані ним незрозумілі роздруківка з рахунку, яких до речі може існувати у відповідача декілька, а саме документ виданий податковою установою Польщі. Стягнуті три роки тому з відповідача 1000 грн. наразі є недостатніми на утримання дитини.

В судове засідання позивач - ОСОБА_1 не з`явилася, але надала суду заяву, згідно якої прохала розглянути подану позовну заяву без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і прохає їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач - ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток та розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України.

Враховуючи неявку учасників справи які були належним чином повідомлені про час день та місце розгляду справи, та враховуючи клопотання позивача, а також наявність відзиву та заперечення від відповідача, суд вирішив провести розгляд справи за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та на підставі ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог та заперечень приходить до наступного.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 та відповідач - ОСОБА_2 , зареєстрували шлюб 29 серпня 2009 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області (актовий запис 702).

Під час шлюбу у сторін народилася донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, серії НОМЕР_1 , від 23 березня 2012 року, актовий запис №328.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22.07.2015 року, шлюб зареєстрований між сторонами 29.08.2009 року розірвано. Після розірвання шлюбу, прізвище позивача визначено, як ОСОБА_1 . Рішення суду набрало законної сили 04.08.2015 року.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20.07.2015 року, яке набрало законної сили 31.07.2015 року, позов ОСОБА_1 задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 07.04.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24.11.2017 року позов ОСОБА_2 задоволено, змінено розмір аліментів та визначено розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з набуття рішенням законної сили. Підставою зменшення розміру аліментів слугувало те, що ОСОБА_2 втратив роботу та знаходився на обліку в Центрі зайнятості, як безробітній та додатково вкладує дитині на майбутнє 5 тис. грн.. в рік шляхом накопичувального страхування життя.

Судом достовірно встановлено та не заперечувалося сторонами, що донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає з матір`ю - позивачем по справі яка доглядає, виховує та несе всі витрати на утримання дитини. При цьому, відповідач приймає участь у вихованні та утриманні дитини, шляхом сплати аліментів визначених за рішенням суду, вітає на День народження, зокрема, подарував велосипед, особисте спілкування з дитиною веде рідко.

Згідно наданих суду доказів, ОСОБА_3 , окрім відвідування школи, відвідує уроки іноземних мов у комерційній школі іноземної мови ТОВ «Лінгва», де вартість навчання, згідно наданих квитанцій, за місяць коштує 1200 грн.

Крім того, ОСОБА_3 , наразі здійснюється лікування та виправлення неправильного прикусу, та згідно наданих квитанцій, за ортодонтичні послуги, було сплачено 3700 грн..

Судом також встановлено та не заперечувалося відповідачем, що дитина ОСОБА_9 перехворіла інфекційним мононуклеозом змішаної етіології тяжкої форми, що потягло за собою, як наслідок алергію та щорічне її лікування та огляд лікарями, що потребує також матеріальних витрат.

Таким чином, судом встановлено, що дитина, потребує додаткових матеріальних витрат на забезпечення належного стану здоров`я.

Згідно зі статтею 141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Позивач - ОСОБА_1 працює на ВП «Кременчуцька дистанція електропостачання» регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця» та відповідно до довідки № 23 від 21.08.2020 року, отримана нею заробітна плата за сім місяців становить 45634,07 грн. де з січня 2020 року з суми 7 416,79 грн. зменшилась до 5 616,81 грн. - липень 2020 року.

Відповідач - ОСОБА_2 проживає та працює за кордоном - в Польщі, що стверджувалося обома сторонами, а тому суд вважає дані обставини підтвердженими.

При цьому, відповідач на підтвердження працевлаштування та отриманих ним доходів надав суду копію договору на польській мові без перекладу на українську та копію роздруківки зарплати викладену на польській мові та українській мові.

Згідно з ст. 9 ЦПК України, цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.

Дані документи надані відповідачем, суд не може визнати належними та допустимими доказами по справі так, як відсутні належним чином завірені їх переклади на українську мову, як того вимагає законодавство, та які б дали суду можливість зрозуміти їх суть та впевнитись у їх відповідності дійсному.

Згідно наданих позивачем роздруківок карткового рахунку відповідачем в рахунок сплати аліментів було перераховано позивачу наступні суми: 19 січня 2020 року в сумі 1000 грн., 20 лютого 2020 року в сумі 1000 грн., 22 березня 2020 року в сумі 1000 грн., 20 квітня 2020 року в сумі 1000 грн., 18 червня 2020 року в сумі 995, грн., 20 липня 2020 року в сумі 1100 грн., 20 серпня 2020 року в сумі 1220 грн., 21 вересня 2020 року в сумі 1165 грн.

Суд приймає до уваги наданий відповідачем поліс страхування життя програми страхування «Спадкоємець» від 25.06.2014 року, який був укладений ще за час спільного проживання сторін, та факт подальшої сплати відповідачем страхових внесків.

Згідно положень ч.1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Суд приймає до уваги, що батьки відповідача ОСОБА_10 та ОСОБА_11 є пенсіонерами, крім того батько має інвалідність ІІ групи, однак за відсутності будь-яких доказів, відповідачем не доведено суду, що батьки потребують матеріальної допомоги, та що відповідач надає батькам таку матеріальну допомогу.

Стосовно зміни сімейного становища відповідача та відповідно необхідності утримання сім`ї, суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст. 75 Сімейного Кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Положеннями ст. 84 Сімейного кодексу України передбачено право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини, зокрема, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Наданий позивачем доказ, на підтвердження народження сина, - копія свідоцтва про народження викладеного на польській мові, за відсутності належним чином засвідченого офіційного перекладу, не може бути належним та допустимим доказом підтвердження такої обставини.

На підтвердження вказаної відповідачем обставини, як перебування у шлюбі з ОСОБА_12 , яка не працює, та доглядає за їх сином, жодного доказу відповідачем не надано, зокрема, належним чином засвідченого офіційного перекладу свідоцтва про одруження на українську мову, якщо таке є.

Тож, враховуючи викладене, суд не може взяти до уваги доводи відповідача про наявність в нього на утриманні сина та дружини, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження того.

Вирішуючи заявлені вимоги, суд враховує, що відповідач має обов`язок по утриманню доньки однаковий з матір`ю дитини.

Відповідно до положень ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до роз`яснень, наведених у п.23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що розмір заробітної плати позивача зменшився, та в середньому за останні сім місяців становив 6519,15 грн.

Відповідач є працездатним та працює, що не заперечувалося сторонами, однак, встановити достовірно суми отриманих доходів відповідачем за кордоном з наданих сторонами документів у суду немає можливості.

Відомостей щодо стану здоров`я відповідача до суду не подано. Відомостей про наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів також не надано.

Доказів на підтвердження, доводів відповідача, що він орендує житло суду також не надано.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Законом України «Про державний бюджет України на 2021 рік» визначено мінімальний прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2021 року - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривня.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Тож, беручи до уваги вік дитини, стан її здоров`я, розмір витрат на її утримання, навчання, належний розвиток, матеріальний стан платника аліментів, суд вважає, що розмір раніше стягуваних аліментів недостатній для повноцінного забезпечення рівня життя дитини та необхідного фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Наявний розмір аліментів у сумі 1000 грн., який є меншим ніж встановлений законом гарантований розмір аліментів на одну дитину та не відповідає встановленим у ст. ст. 141, 180 Сімейного Кодексу України засадам рівності обов`язків батьків щодо утримання дитини.

Тож, враховуючи доведеність позивачем, необхідності коштів на забезпечення здоров`я та розвитку дитини, з урахуванням погіршення її матеріального стану та враховуючи недоведеність відповідачем погіршенням його матеріального стану, враховуючи його працевлаштованість, всі встановлені обставини справи та найкращі інтереси для дитини, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265 ЦПК України ст. ст. 104, 105, 110, 112,113, 114, 115, 160, 150, 180, 182, 183, 184, 192 СК України, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та зміну порядку і способу стягнення аліментів, - задовольнити.

Змінити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області у справі № 537/3320/17 від 24.11.2017 року з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 1000 грн. на 2500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В.І. Хіневич