КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2021 року місто Київ.

Справа 755/14235/19

Апеляційне провадження № 22-ц/824/7513/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Желепи О.В.

суддів Мазурик О.Ф., Кравець В.А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 17 грудня 2020 року (ухвалене в складі судді Савлук Т. В., інформація щодо дати складання повного тексту рішення відсутня)

в справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року позивач звернувся з позовом до суду, просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором № б/н від 22 вересня 2008 року в розмірі 11855,74 грн., яка включає: заборгованість за кредитом - 2326,15 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 5414,05 грн.; заборгованість за пенею - 4115,54 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору, мотивуючи тим, що відповідачем порушено договірні зобов`язання в частині своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, що є предметом позовних вимог.

У грудні 2020 року позивачем подано уточнену позовну заяву, в якій просить суд викласти позовні вимоги в наступній редакції: стягнути з ОСОБА_1 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь АТ КБ «ПриватБанк»:

заборгованість у розмірі 11855, 74 грн. за кредитним договором № б/н від 22.09.2008 року, яка складається з наступного:

2326,15 грн. - заборгованість за кредитом;

5414,05 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

4115,54 грн. - заборгованість за пенею.

Судові витрати у розмірі 1921.00 грн.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 17 грудня 2020 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнутоз ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» суми заборгованості за кредитним договором № б/н від 22 вересня 2008 року у розмірі 2326,15 грн. та судовий збір у розмірі 1921,00 грн., а всього 4247(чотири тисячі двісті сорок сім) грн. 15 коп.

В іншій частині позовних вимог -відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду 25.03.2021 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, задовольнивши позовні вимоги АТ КБ "ПРИВАТБАНК" в повному обсязі, в іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Вказує, що відповідач користуючись кредитними коштами та здійснюючи погашення заборгованості, висловив свою згоду з формою договору та його умовами. Отже, відсутність підпису відповідача на відповідних Тарифах, Умовах та правилах не свідчить про не укладеність договору, оскільки суть договору приєднання і полягає в тому, що його умови визначаються однією стороною одноособово та викладаються у певних формулярах або інших стандартах, а інша сторона може лише приєднатися до таких умов, висловивши певним чином згоду на них. При вирішенні суд мав виходити із того, що договір приєднання, як і публічний договір, є узагальненою категорією таких цивільно-правових договорів, в яких умови договору встановлені однією із сторін у формулярах або інших, стандартних формах, і які укладаються лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого тексту. Друга сторона при цьому не може запропонувати свої умови; договору, але саме вона вирішує та виявляє волевиявлення на укладення договору на запропонованих їй умовах. Таким чином, додержується принцип свободи договору. Чинним законодавством передбачено укладення договору лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованих умов у цілому.

Також зазначає, що Відповідач користувався коштами, погашав заборгованість, отже приєднався до Умов та правил надання банківських послуг, погоджувався із розміром боргу, в т.ч. із зарахованими відсотками та неустойкою. Жодних заперечень щодо розміру боргу до Банку від Відповідача не було, що свідчить про мовчазну згоду із розміром бору, в т.ч. з нарахованими відсотками та неустойкою.

Крім того, суд першої інстанції мав виходити із положень ст.ст. 634, 1054, ЦК України, адже користуючись кредитними коштами та здійснюючи погашення боргу. Відповідач Фактично погоджувався з Умовами та Правилами надання банківських послуг та ї тарифами, які діяли, як на момент укладення договору, а також продовжуючи користуватися коштами, приєднувався до редакцій тих Умов та правил, а такожТарифів, які діяли на момент користування коштами. Сторонами при укладенні Кредитного договору були досягнути усі істотні умови договору. Довідка про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» містить підпис Відповідача. Сторони погодили умови кредитування, про що свідчить, зокрема, підписана Відповідачем анкета-заява про надання кредиту, довідка про умови кредитування.

При розгляді справи просить врахувати постанови Верховного Суду від 28.03.2019 року по справі № 428/2873/17, від 08.07.2019 року по справі №923/760/18, від 10.04.2019 у справі № 356/1635/16-ц, від 08 липня 2019 року в справі №923/760/18, від 28.03.2019 у справі № 428/2873/17, від 17.04.2019 року у справі № 666/388/16-ц, від 10 червня 2020 року у справі № 522/14440/15-ц, від 01 вересня 2020 року по справі № 293/599/19-ц, від 24 лютого 2021 року по справі №285/3500/19, від 04 грудня 2019 року у справі № 750/6058/17- ц (провадження № 61-47353св18) та від 12 лютого 2020 року у справі № 382/327/18-ц (провадження № 61-21994св19).

Провадження за вищевказаною скаргою апеляційним судом відкрито 08 квітня 2021 року.

Відзиву на апеляційну скаргу суду станом на 19 травня 2021 року надано не було.

Відповідно до положень ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції в повній мірі не відповідає.

Судом встановлено, що Відповідно до п. 2.1.1. Витягу з Умов та Правил надання банківських послуг, які долучені позивачем до матеріалів позовної заяви, вказані умови використання кредитних карт ПАТ КБ Приватбанку, Пам`ятка клієнта/Довідка про умови кредитування, Тарифи на випуск і обслуговування кредитних карт (Тарифи), а також Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, встановлюють правила випуску, обслуговування і використання кредитних карт Банку. Дані Умови регулюють відносини між банком і клієнтом по випуску і обслуговуванню карт. Банк випускає клієнту картку на основі заяви, належним чином заповненої і підписаної клієнтом. Випуск картки і відкриття рахунку картки здійснюється у випадку прийняття банком позитивного рішення щодо можливості випуску клієнту картки. Клієнт зобов`язується виконувати правила випуску, обслуговування і використання карт банку і за наявності додаткових карт забезпечити виконання правил утримувачами додаткових карт.

Згідно п. 2.1.1.2.1. вищевказаного Витягу з Умов та Правил надання банківських послуг, для надання послуг банк видає клієнту картку, її вид визначений у Пам`ятці клієнта/Довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якого клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладання договору являється дата отримання картки, вказана у заяві.

Як вбачається з матеріалів справи, 22 вересня 2008 року ОСОБА_1 підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку.

Згідно інформації, викладеної у вказаній заяві ОСОБА_1 підтвердив, що він погоджується із тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № б/н від 22 вересня 2008 року відповідачем здійснювалося зняття коштів з карткового рахунку, що свідчить про користування встановленим кредитним лімітом, при цьому погашення кредитної заборгованості відповідачем не здійснювалося, у зв`язку з чим, як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, станом на 31 липня 2019 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 2326,15 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги, стягуючи з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» кредитну заборгованість по тілу кредиту в сумі 2326,15 грн., суд виходив з того, що вказані кошти були фактично отримані та використані відповідачем, проте в добровільному порядку не повернуті.Розрахунок заборгованості по процентам на рівні погодженої ставки, позивачем не надано, також у суду відсутні підстави для стягнення із відповідача на користь банку пені та штрафу (процентної складової), оскільки такі суми розраховані банком з урахуванням розміру процентів за ставками, що не були погоджені сторонами.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду в частині вирішення вимог про стягнення відсотків.

Рішення суду в частині стягнення заборгованості за кредитом не оскаржується, тому відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України не є предметом апеляційного перегляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно ч. 4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Частиною 1 статті 207 ЦК України, редакція якої діяла на момент укладення договору, передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

Отже, істотними умовами кредитного договору є розмір кредиту, розмір процентів, які повинен сплачувати позичальник за користування кредитом, та порядок повернення кредиту і сплати процентів.

Суду першої інстанції надана анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, яка підписана ОСОБА_1 22.09.2008 року, в якій останній зазначив про бажання отримати кредитну картку, на яку йому відкритий кредитний ліміт.

Також ОСОБА_1 22.09.2008 року, підписав довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», у якій зазначено тип карти -VISAClassic; тип кредитної лінії - поновлювальна; базова відсоткова ставка за користування кредитом (3.0%); розмір щомісячних платежів у розмірі 7% від заборгованості; строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним; порядок нарахування пені за невчасне погашення заборгованості , а саме (пеня = пеня (1) +пеня (2), де пеня (1) =(базова № ставка за договором)/30 - нараховується за кожен день прострочення кредиту; пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. в місяць, нараховується 1 раз в місяць, за наявності прострочення по кредиту або процентам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму від 50 грн. та більше);

розмір штрафів при порушенні термінів платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж 120 днів, а саме (250грн.+5% від суми заборгованості по кредитному договору, із врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій) (а.с. 36 на звороті).

Таким чином, сторони погодили всі істотні умови кредитного договору, а відтак суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про ненадання позивачем належних доказів у підтвердження погодження з відповідачем розміру процентів за користування кредитними коштами.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону.

Так при постановлені оскаржуваного рішення суд першої інстанції не надав належної оцінки позовній заяві про зменшення позовних вимог, в якій позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь АТ КБ «Приват Банк»:

заборгованість у розмірі 11855, 74 грн. за кредитним договором № б/н від 22.09.2008 року, яка складається з наступного:

2326,15 грн. - заборгованість за кредитом;

5414,05 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

4115,54 грн. - заборгованість за пенею.

Судові витрати у розмірі 1921.00 грн.

Відповідно до пункту 3.1.1 Умов та Правил надання банківських послуг (користування платіжною карткою) картка діє до останнього дня місяця, який указано на лицевій стороні картки.

По закінченню строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту карти з новим строком дії), за зверненням клієнта до банку (пункт 3.1.3)

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що позивачем суду першої інстанції надана довідка про видачу відповідачу кредитних карток, зокрема строк дії останньої виданої відповідачу картки № НОМЕР_1 до лютого 2015 року, тому проценти підлягають нарахуванню до останнього дня лютого 2015 року.

При цьому, вимоги про стягнення процентів з 28 лютого 2015 року не ґрунтуються на нормах матеріального права.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитора в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (постанова від 28 березня 2018 року справа № 444/9519/12).

Виходячи з того, що сторони погодили, що відповідач може користуватися кредитною карткою до кінця лютого 2015 року, а строк кредитування співпадає зі строком дії картки та боржник зобов`язаний повернути кредит до останнього дня дії картки, позивач має право на отримання процентів до 28 лютого 2015 року.

Згідно розрахунку позивача, станом на 28 лютого 2015 року заборгованість відповідача перед позивачем за процентами становить 1212 грн. 68 коп.

Суд першої інстанції не звернув увагу на ту обставину, що у довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», яка підписана ОСОБА_1 22.09.2008 року, сторони визначили розмір процентів за користування кредитом та порядок погашення кредитної заборгованості, а відтак рішення суду про відмову у стягненні з відповідача процентів за користування кредитом не ґрунтується на нормах матеріального права і не відповідає наданим позивачем доказам.

Стосовно вирішення позовних вимог про стягнення пені в розмірі 4115,54 грн. грн., апеляційним судом встановлено, що станом на 28 лютого 2015 року (дата закінчення дії картки) пеня нарахована та становила 500,00 грн.

За розрахунком позивача встановлено, що пеню банк за цей період нараховував, виходячи з погодженої ставки в довідці про кредитування, а тому підстав для відмови у суду не було. Разом з тим нарахування пені після закінчення терміну дії договору не було погоджено з відповідачем, а тому в іншій частині вимог суд відмовив правомірно.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням часткового задоволення позовних вимог в частині стягнення процентів та пені ( 34%) та апеляційної скарги (18%), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позову 653 грн. 14 коп. та за подання апеляційної скарги у розмірі 518 грн. 67 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції в частині відмови у стягненні процентів за користування кредитом та пені не відповідають обставинам справи та наданим позивачем доказам, судом неправильно застосовані норми матеріального права, тому рішення суду в частині відмови у стягненні заборгованості за процентами та пенею підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про часткове задоволення зазначених позовних вимог.

В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) - г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 17 грудня 2020 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за процентами та пенею та в частині стягнення судового збору скасувати, ухвалити в цій частині нове судове рішення про часткове задоволення цих позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за процентами у сумі 1212 грн. 68 коп., 500 грн. пені, та судовий збір в сумі 1171 грн. 81 коп., а всього 2884 грн. 49коп.

Позивач: (, МФО 305299, рах. № НОМЕР_2 , адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д)

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 )

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 19 травня 2021 року.

Суддя-доповідач О.В. Желепа

Судді В.А. Кравець

О.Ф. Мазурик