Справа № 685/1545/20
Провадження № 2/685/72/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2021 року

Теофіпольський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді Бурлак Г.І.

з участю секретаря Ковальчука О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 08.12.2006 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб, зареєстрований Гальчинецькою сільською радою Теофіпольського району Хмельницької області, актовий запис №2. Одруження з відповідачкою виявилося невдалим, між ними часто виникають конфлікти на ґрунті побутового непорозуміння, у кожного своє життя, фактично сім?я припинила своє існування. Від шлюбу мають двох дітей - ОСОБА_3 , 2009 року народження та ОСОБА_4 2011 року народження. Просить шлюб розірвати, оскільки примирення неможливе.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про підтримання позовних вимог, просить шлюб розірвати, розгляд справи проводити у його відсутності.

Відповідач в суд не з`явилася, подала до суду заяву в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала, просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_2 ».

Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Згідно з ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Судом встановлено, що 8 грудня 2006 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Гальчинецькою сільською радою Теофіпольського району Хмельницької області, актовий запис №2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони мають двох синів - ОСОБА_3 2009 року народження та ОСОБА_4 2011 року народження року народження. Сторони примирення не бажають, ніяких подружніх відносин не підтримують.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін.

На підставі наведеного, керуючись ст.110, 112 СК України, ст.12, 81, 89, 259, 263-265 ЦПК України, районний суд

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований Гальчинецькою сільською радою Теофіпольського району Хмельницької області 08.12.2006 року, актовий запис №2 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище « ОСОБА_2 ».

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 30 днів з моменту проголошення рішення до Хмельницького апеляційного суду через районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 статті 358 цього Кодексу.

Головуючий