Справа № 446/800/19
УХВАЛА

20.05.2021 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Бакай І. А.
за участі: секретаря судового засідання: Новосад І.В.
прокурора Клака Ю.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янка-Бузька цивільну справу за позовом заступника керівника Радехівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Новояричівської сільської ради Кам`янка-Бузького району до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання укладеним договору пайової участі у розвитку інфраструктури Старояричівської сільської ради та стягнення пайового внеску,
заступник керівника Радехівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Новояричівської сільської ради Кам`янка-Бузького району звернувся до суду із позовом та просить постановити рішення, яким визнати укладеним договір про пайову участь в розвитку інфраструктури з відповідачами, а також стягнути з відповідачів 177377,60 грн. пайової участі на розвиток інфраструктури Старояричівської сільської ради, та 4581,06 грн. судового збору.
Підставою подання даного позову в інтересах держави в особі Старояричівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області прокурор зазначив те, що протягом тривалого часу сільською радою не вживаються заходи захисту майнових прав та інтересів щодо наповнення місцевого бюджету за рахунок коштів пайової участі, саме їх бездіяльність зі зверненням до суду з позовом про стягнення заборгованості з пайової участі, що свідчить про нездійснення цим органом захисту інтересів громади в сфері залучення коштів пайової участі до бюджету та є підставою представництва прокуратурою в суді інтересів територіальної громади.
Згідно ст. 6 та ст.19 Конституції України визначено, що всі державні органи діють в межах наданих їм повноважень і у спосіб, встановлений законом.
Тобто для здійснення певної дії державний орган, посадова особа, в тому числі прокурор, повинні мати чітко визначене повноваження на вчинення такої дії.
Відповідно до пункту 3статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Згідно з частинами 3, 4 статті 56 ЦПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.
Згідно з частиною 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Аналіз частини третьої статті 56 ЦПК України у взаємозв`язку з частиною третьою статті 23 Закону України Про прокуратуру дає підстави вважати, що участь прокурора в судовому процесі стає можливою за умови, крім іншого, обґрунтування підстав для звернення до суду, а саме нездійснення або неналежного здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або підтвердження відсутності такого органу.
Таким чином, згідно з частиною третьою статті 23 Закону України Про прокуратуру прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:
1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;
2) у разі відсутності такого органу.
Перший виключний випадок передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий відсутність такого органу. Однак, підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.
У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.
Не здійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.
Здійснення захисту неналежним чином виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.
Неналежність захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.
Суд звертає увагу, що захищати інтереси держави повинні, насамперед, відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.
Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.
Відповідно до частини четвертої статті 23 Закону України Про прокуратуру наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.
Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.
Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.
Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.
Аналіз частини четвертої статті 23 Закону України Про прокуратуру дає підстави стверджувати, що прокурор може підтвердити наявність підстав для представництва інтересів держави в суді шляхом надання належного обґрунтування, підтвердженого достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомленням прокурора на адресу відповідного суб`єкта владних повноважень про звернення до суду, запитами, а також копіями документів, отриманих від суб`єкта владних повноважень, що свідчать про наявність підстав для відповідного представництва.
На підтвердження обґрунтування наявності підстав представництва прокурором надано лист від 11.12.2017 року, адресований Заступнику начальника управління захисту економіки у Львівській області ДЗЕ НП України, в якому повідомлено, що між Старояричівською сільською радою та фізичними особами ОСОБА_1 , ОСОБА_3 або ОСОБА_2 не укладався договір про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту с.Старий Яричів щодо будівництва нежитлового приміщення.
Однак, зазначений лист не може бути підставою для представництва за даним позовом, оскільки поняття не здійснення або неналежним чином здійснення захисту інтересів Держави має полягати в умисному невиконанні своїх обов`язків посадовими особами Старояричівської сільської ради. Доказів про притягнення до відповідальності відповідних посадових осіб, тощо, суду не надано, а тому зазначена підстава не підтверджується.
Відповідно до ч.11 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення без руху , про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків , який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали .
Оскільки вказані недоліки перешкоджають розгляду даної справи по суті, суд вважає за необхідне залишити вказану позовну заяву без руху та надати позивачеві строк для усунення її недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 187, 260, 261, 353 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву заступника керівника Радехівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Новояричівської сільської ради Кам`янка-Бузького району до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання укладеним договору пайової участі у розвитку інфраструктури Старояричівської сільської ради та стягнення пайового внеску- залишити без руху.
Надати позивачу строк, не більше п`яти днів з моменту отримання копії цієї ухвали, для виправлення недоліків позовної заяви.
Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява залишається без розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Бакай І.А.