БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 509/6695/20
Провадження № 2/497/301/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

20.05.2021 року Болградський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді Кравцової А.В., секретар судового засідання Бекметова Х.В., розглянувши за відсутністю сторін заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди у порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

08.07.2020 року до Болградського районного суду Одеської області з Овідіопольського районного суду Одеської області, надійшов за підсудністю зазначений вище позов, яким представник позивача просить стягнути з відовідача на користь Моторного (транспортного) Страхового Бюро (далі - ТТСБ) України суму сплаченого відшкодування в розмірі 18637,27гривень, витрати на встановлення розміру збитку - в розмірі 950грн., та судові витрати в розмірі сплаченого судового збору - 2102грн., посилаючись на те, що позивач отримав право вимоги на відшкодування за рахунок відповідача, оскільки ним було виплачене страхове відшкодування постраждалому у ДТП, а відповідач добровільно не відшкодовує ці кошти.

Відповідач повідомлявся належним чином про час та місце судового засідання - двічі йому були направлені судові повістки та розміщувалося оголошення на сайті судової влади, проте він до суду не з`явився, не надавав суду заперечень або пояснень щодо предмету та підстав позову.

Представник позивача надав суду заяву, якою підтримав позовні вимоги, просив суд розглянути справу за його відсутністю, задовольнивши позов в повному обсязі, погоджуючись на ухвалення судом рішення заочно, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Судом обґрунтовано ухвалено, що справа підлягає розгляду у заочному порядку.

Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що справа підлягає заочному розгляду, але позовні вимоги - задоволенню не підлягають за наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

В силу частин 1-3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона має довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами 1-2 ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідновідомостей, викладених у позові, страхова подія - ДТП, що стала підставою звернення потерпілого до позивача за відшкодуванням, - настала 27.09.2019 року о 10:20 в м.Одеса на вул.Тракторна: гр. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ТOYOTA" д/з НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, бепечну швідкість руху та не дотримався безпечної дитсанції, в результаті чого допустив зіктнення з автомобілем "CHERY", д/з НОМЕР_2 , під керуванням гр. ОСОБА_2 , в наслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Проте, на підтвердження цих відомостей, в якості доказу, до позову додано Постанову Малиновського районного суду м.Одеса від 04.11.2019року (справа №521/16961/19), якою винним у скоєнні вказаної ДТП був визнаний гр. ОСОБА_3 і притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340грн. (а.с.6.).

Ч.6ст.82 ЦПК України визначено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

А статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення; 2. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, то особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Нормами ст.11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Таким актом, у такому випадку, є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), що містить спеціальні норми відносно регулювання даних правовідносин. Відповідно до п.п. «а» п.41.1 ст.41 цього Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, - в разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Згідно ст.22 Закону, МТСБУ відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП, у зв`язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону.

З наданих суду відомостей та доказів не вбачається, що гр. ОСОБА_1 відшкодував потерпілому ОСОБА_2 шкоду, завдану вищевказаною ДТП, а також не вбачається, що на час вищевказаної дорожно-транспортної пригоди винний мав договір обов`язковогострахування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, як те передбачено чинним законодавством, тому постраждалий мав право і звернувся за відшкодуванням до МТСБУ 01.10.2019 року з заявою. До позову додано й копія цієї заяви гр. ОСОБА_2 , згідно якої заявник є володільцем автомобіля "CHERY", д/з НОМЕР_2 , - тому, з метою отримання відшкодування за страховим випадком на підставі свого договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яким був застрахований йогої автомобіль (поліс АМ/8383390). Строк дії договору - до 20.11.2019р., тобто, дія договору розповсюджується на час скоєння вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди (а.с.10)

Відповідно до ст.6 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховим випадком є подія, внаслідок якої була заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Представник позивача стверджує, що позивач відшкодував потерпілому шкоду, завдану вказаною ДТП, і розмір завданих йому збитків становить 18637,27грн., витрати на встановлення розміру збитку в розмірі 950,грн, що підтверджується звітом про визначення вартості матеріального збитку за від 04.11.2019р. №14859 (а.с.16-27), розрахунком розміру регламентної виплати від 28.12.2019 року. Зазначена шкода має бути відшкодована винною особою потерпілій, проте була відшкодована позивачем, який набув право регресного стягнення.

Статтею 993 ЦК України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Договірних зобов`язань між МТСБУ, потерпілою особою - власником пошкодженого автомобіля ""CHERY", д/з НОМЕР_2 ОСОБА_2 , виновником ДТП не виникало, у зв`язку з чим МТСБУ виплатило потерпілій особі страхове відшкодування в розмірі 18637,27грн. (платіжне доручення за №644591 від 23.01.2020 року,) та витрати на встановлення розміру збитку в розмірі 950 грн.(платіжне доручення від 08.01.2020 року, а.с.15),

Таким чином, з наданих суду доказів вбачається, що МТСБУ виконало покладений на нього Законом обов`язок з відшкодування шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Статтею 1191 ЦК України та п.38.2.1 ст.38 Закону передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, на підставі чого, після проведення виплати потерпілій особі, в позивача - МТСБУ - виникла право зворотної вимоги до відповідача.

Оскільки МТСБУ відповідно до Закону здійснило відшкодування шкоди за гр. ОСОБА_1 , який є, можливо, винним у скоєнні зазначеної ДТП та спричиненні майнової шкоди потерпілому - власнику постраждалого автомобіля, і при цьому не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, проте винним у ДТП судом визнано гр. ОСОБА_4 , тому, враховуючи той факт, що наданими позивачем доказами позовні вимоги не підтверджені, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає - за відсутності достовірних та належних доказів.

Тому, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача не підлягають стягненню понесені судові витрати..

Керуючись ст.ст. 993,1166,1187,88,1191,1179 ЦК України, ст.ст.12,13,83,95,141, 263-265, 280-283,354,355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Залишити без задоволення позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди у порядку регресу.

Заочне рішення суду може бути переглянуте Болградським районним судом Одеської області за заявою відповідача, яка подається до канцелярії суду особисто відповідачем чи його представником, або надсилається ними поштою на адресу суду.

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи, а також особами, що не брали участі у справі (якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки) - повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду у письмовій формі з дотриманням вимог ст.356 ЦПК України, - протягом тридцяти днів з дня отримання його копії. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин.

Законної сили рішення суду набирає після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: bg.od.court.gov.ua.

Відповідно до п.п.15.5п.15ч.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст судового рішення виготовлено 20.05.2021 року.

Суддя А.В. Кравцова