Справа № 372/655/21
Провадження № 2-858/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(Заочне)

21 травня 2021 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Висоцької Г. В.

при секретарі - Ковшобі А.К.

за участю позивача ОСОБА_1 , його представниці ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Обухів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

26.02.2021 року позивач звернувся до суду із заявою про позбавлення права користування житловим приміщенням свого сина ОСОБА_3 .

Свою заяву обґрунтовував тим, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, він є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 . 26.02.2010 року він зареєстрував у вказаному будинку свого сина, оскільки на той момент він не мав свого власного житла. Наразі вже понад 5 років останній не проживає у вказаному будинку, що підтверджується актами депутата, має власне житло, однак зніматися з реєстрації не бажає.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 23 березня 2021 року відкрито провадження по справі у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 07.05.2021 року закрито підготовче судове засідання по справі та призначено розгляд справи по суті.

В судовому засіданні позивач та представник позивача заяву підтримали у повному обсязі та просили задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, на адресу зареєстрованого місця проживання було направлено копію позовної заяви з додатками та ухвалу про відкриття провадження, заяв чи клопотань до суду не надав. Окрім цього, викликався до суду через розміщення оголошення на офіційному сайті суду.

Положеннями ст. 280 ЦПК України передбачається, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин.

Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26.02.2010, підстава виникнення права власності - Свідоцтво пр. право власності б/г від 26.02.2010 року видано Трипільської сільської радою (а.с.7)

Відповідно до Довідки виданої міським головою Туренко О.В. Української міською радою, у спірному будинку зареєстровані ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 (а.с.11)

Факт не проживання відповідача у вказаному будинку підтверджується Актами обстеження умов проживання, складених депутатом ОСОБА_6 . Української міської ради, в присутності свідків: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (а.с.13-22).

Окрім цього, позивач долучив до матеріалів справи копію Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держваного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, що підтверджує факт наявності власного нерухомого майна, а саме житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 8-10)

Допитана в якості свідків особи ОСОБА_7 , ОСОБА_9 в судовому засіданні надали пояснення, які повністю збігаються із обставинами, викладеними в позовній заяві.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов`язані з позбавленням його володінням майном.

Відповідно до статті 7 Закону України Закону України від 11 грудня 2003 року №1382-1V «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття особи з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, на підставі заяви цієї особи або остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

За змістом ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Установивши, що позивач надав докази на підтвердження того, що відповідач відсутній у належному позивачеві будинку без поважних причин понад один рік, витрати по утриманню жилого приміщення не сплачує, добровільно залишив житлове приміщення, має на праві власності інший об`єкт нерухомості, оскільки доказів примусового його виселення суду не надано, при цьому будь-якого домовленості між позивачем і відповідачем щодо збереження за ним права користування житлом не існує, суд дійшов висновку про те, що позивач довів заявлені позовні вимоги, а тому вони підлягають задоволенню.

Рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є достатнім для його реалізації уповноваженим органом.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. 405 ЦК України, статтями 4, 12, 13, 77, 81, 141, 223, 263-265, 280, ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, котра може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд-якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивачем рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Висоцька Г.В.