Справа № 161/4193/20 Головуючий у 1 інстанції: Крупінська С. С.
Провадження № 22-ц/802/60/21 Категорія: 70 Доповідач: Данилюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Данилюк В.А.,

суддів: Шевчук Л.Я., Осіпука В.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 жовтня 2020 року,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів. Позов мотивує тим, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 . В шлюбі народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 жовтня 2015 року з відповідача стягуються аліменти на утримання дітей в розмірі 1 500 грн. щомісячно.

Зазначає, що на сьогоднішній день матеріальне забезпечення дітей відповідачем є недостатнім, що відповідач здійснює підприємницьку діяльність з 2004 року та має чималий дохід. Вона самостійно займається вихованням та забезпеченням дітей, аліменти, які стягуються, є недостатніми для матеріального утримання їх дітей, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить збільшити розмір стягуваних аліментів на утримання дітей до 20 000 грн. щомісячно.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 10.2020 року позов задоволено частково.

Постановлено збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно рішення Луцького міськрайонного суду від 30 жовтня 2015 року з 1 500 (одна тисяча) грн. щомісячно на 2 318 (дві тисячі триста вісімнадцять) грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 199 (сто дев`яносто дев`ять) грн. 10 коп.

Не погоджуючись із даним рішенням суду, відповідач ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, у якій зазначає, що рішення суду є незаконним через неповне з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи, та невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, зазначив, що частково визнає позов, погоджуючись сплачувати аліменти на кожну дитину у розмірі 1160 грн.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі до 06 жовтня 2015 року.

Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , діти знаходяться на утриманні матері.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 жовтня 2015 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 грн. щомісячно, починаючи з 06.08.2015 року до досягнення старшою дитиною повноліття. На підставі рішення суду видано виконавчий лист.

Задовольняючи частково позов про збільшення розміру алементів, суд першої інстанції виходив з того, що матеріальне забезпечення відповідача на даний час покращилося, що мати дітей не працює, а займається їх вихованням та доглядом, що суми, призначені судом, є недостатніми для належного рівня життя дітей, а тому слід покласти обов`язок щодо утримання дітей в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить по 2318 грн. на кожну дитину.

Такі висновки суду відповідають встановленим обставинам справи та нормам матеріального права.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно зі статтями 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною другою статті 182 СК України у редакції Закону України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з частиною першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З відповіді Головного управління ДПС у Волинській області вбачається, що станом на 30.06.2020 року загальна сума доходу відповідача за 2019 рік становить 465 000 грн. Спростовуючи викладене, представник відповідача зазначав, що з даних коштів проводились сплати податків, виплата заробітної плати, у зв`язку з чим місячний дохід ОСОБА_3 становить лише 6026 грн. 21 коп., а зазначене рухоме майно згідно довідки від 05.02.2020 року та нерухоме майно, яке згідно довідки від 19.05.2020 року, не належить його довірителю станом на 23 вересня 2020 року. Проте судом правильно враховано, що станом на день звернення ОСОБА_1 до суду з позовом у відповідача було нерухоме та рухоме майно, яке відчужено в процесі розгляду справи, що свідчить про намагання уникнути обов`язку щодо належного та достатнього забезпечення своїх дітей, відповідно до вимоги статті 3 Конвенції про права дитини. Таким чином, судом встановлено, що матеріальне становище відповідача покращилося, тоді як призначені судом аліменти є недостатніми для належного утримання та виховання дітей.

Ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З урахуванням усіх встановлених обставин та з покликанням на норми матеріального права, які регулюють дані правовідносини, суд дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і були предметом дослідження при розгляді справи судом першої інстанції. Покликання на порушення норм процесуального права щодо проведення судових дебатів, не заслуговує на увагу, оскільки на висновок суду не впливає.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Датою прийняття постанови у даній справі є 13 січня 2021 року, тобто дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 жовтня 2020 року, в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: