Справа № 523/8911/21
Провадження №2-з/523/18/21
У Х В А Л А

"19" травня 2021 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Далеко К.О., розглянувши заяву Обслуговуючого кооперативу «ЖБК» «Південна будівельна компанія» про забезпечення позову до подачі позовної заяви Обслуговуючого кооперативу «ЖБК» «Південна будівельна компанія» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з утримання території та інженерних мереж, комунікацій,

ВСТАНОВИВ:

17.05.2021 року ОК «ЖБК» «Південна будівельна компанія»подано до суду заяву про забезпечення позову, до подачі позовної заяви ОК «ЖБК» «Південна будівельна компанія» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з утримання території та інженерних мереж, комунікацій, шляхом: накладення арешту на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 із забороною відчуження зазначеного будинку та внесення у відповідний реєстр відомостей про накладення арешту.

В обґрунтування поданої заяви, ОК «ЖБК» «Південна будівельна компанія» зазначає про намір подати позовну заяву про стягнення заборгованості за спожиті послуги з утримання території та інженерних мереж та комунікацій з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Вказує на те, що житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , належний на теперішній час ОСОБА_2 , було побудовано на підставі договору від 01.07.2005 року між ТОВ «СВТ-Ко» та ОСОБА_3 про участь у будівництві жилого будинку в жилому мікрорайоні «Зелений Мис». Наведений будинок вже декілька разів змінював власника, відчуження відбувалось за договорами дарування між членами родини, в чому заявник вбачає умисел його власників на ухилення від сплати коштів за вже спожиті послуги. Існування ризику відчуження зазначеного майна заявник підтверджує оголошенням про продаж, розміщеним в мережі Інтернет на сайті OLX.

Відповідно до ч. 1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суддя, дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Такої позиції притримується Верховний Суд у своїй Постанові 17 жовтня 2018 року, справа № 183/5864/17-ц (провадження № 61-38692св18).

Крім того, ст. 150 ЦПК України імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

При цьому, співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне вчинення таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (п.3-4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9).

Під - час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Суддею встановлено, що Обслуговуючий кооператив «ЖБК» «Південна будівельна компанія» має намір звернутись до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з утримання території та інженерних мереж та комунікацій.

Розрахунком суми заборгованості, наданим Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Південна Будівельна Компанія», станом на 01.04.2021, за утримання та охорону території ж/м «Зелений мис», а саме буд. АДРЕСА_1 :

-ОСОБА_1 має заборгованість в сумі 31 431, 51 грн., за період з вересня 2015р. по серпень 2016р.;

-ОСОБА_2 має заборгованість в сумі 286 296, 37 грн., за період з вересня 2016р. по березень 2021р.

Разом із тим, вказана обставина наявності у відповідачів заборгованості сама по собі не є підставою для задоволення заяви про забезпечення позову в спосіб, визначений позивачем.

По-перше, з урахуванням предмету позовних вимог, які заявник має намір заявити, у випадку задоволення майбутнього позову, у відповідачів: ОСОБА_1 виникне обов`язок щодо сплати позивачу грошових коштів в сумі 31 431, 51 грн.; у ОСОБА_2 виникне обов`язок щодо сплати позивачу грошових коштів в сумі 286 296, 37 грн.

Обґрунтованим є таке судове рішення, яке ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (частина 5 статті 263 Цивільного процесуального кодексу України).

За даних обставин, суддя дійшов висновків, що подаючи заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок, який належить відповідачу ОСОБА_2 , заявник Обслуговуючий кооператив «ЖБК «Південна будівельна компанія» не врахував, що відсутній зв`язок між обраним ним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, які плануються до подачі до суду, оскільки накладення арешту на майно має стосуватися майна, що належить до предмета спору.

Крім того, загальна сума заборгованості, яку заявник планує заявити до стягнення з відповідачів, виходячи із наданого ним розрахунку, складає 317 727,88 гривень. Із наданого заявником суду оголошення про продаж будинку, його продаж здійснюється за 160 000 доларів США.

Таким чином, заявник не довів, що заявлений до застосування вид заходів забезпечення позову про накладення арешту на майно, є співмірним та адекватним майбутнім позовним вимогам про стягнення суми заборгованості, та не являється надмірним. Вжиттям заявленого виду забезпечення позову можуть бути порушені реальні права законного власника щодо володіння та користування власним майном.

Також суддя зазначає, що за відсутності належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження вартості майна, на яке позивач просить накласти арешт, констатувати рівноцінність заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог, а відтак і зробити висновок щодо співмірності вжитих заходів забезпечення позову - неможливо.

Наведене узгоджується з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 28 березня 2019 року у справі № 824/239/2018.

По-друге, заявником не доведено тієї обставини, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він планує звернутися до суду.

Наданий суду витяг з сайту OLX не підтверджує намір продажу ОСОБА_2 належного йому майна, оскільки фактично оголошення не містить ідентифікуючих ознак майна. За наявності тих доказів, що подані до заяви про забезпечення позову, достеменно встановити що саме відповідач розмістив оголошення на сайті про продаж належного йому об`єкта нерухомого майна, є неможливим.

Доводи заяви про забезпечення позову щодо зміни власника будинку шляхом відчуження членам сім`ї, під-час дії арешту накладеного ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 15.07.2016 року, в чому заявник вбачає умисел його власників саме на ухилення від сплати коштів за вже спожиті послуги являється лише припущенням, та не може бути підставою для застосування судом заходів забезпечення позову шляхом арешту нерухомого майна.

Обґрунтування наявності обставин для забезпечення позову повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до чч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За положеннями ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення майбутнього позову, на даний час суддя не вбачає.

З врахуванням наведеного, суддя, надаючи оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, враховуючи неспівмірність заходів забезпечення позову змісту майбутніх позовних вимог, дійшла висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, а її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому.

Керуючись ст.ст. 153, 260, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Обслуговуючого кооперативу «ЖБК» «Південна будівельна компанія» про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 із забороною відчуження зазначеного будинку та внесення у відповідний реєстр відомостей про накладення арешту, до подачі позовної заяви Обслуговуючого кооперативу «ЖБК» «Південна будівельна компанія» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з утримання території та інженерних мереж, комунікацій відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня складання повного тексту ухвали. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала складена 19.05.2021 р.

Суддя: К.О. Далеко