Справа № 308/2645/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Химинець О.Я., розглянувши у відкритому судовому зсіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» про визнання недійсним договору про надання послуг водопостачання і водовідведення №680 від 17.04.2015 року,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.6 ст.259 та ч.6 ст.268 ЦПК України 17.05.2021 було проголошено вступну та резолютивну частини ухвали. Повний текст ухвали виготовлено та підписано 21.05.2021.

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до відповідача Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» про визнання недійсним договору про надання послуг водопостачання і водовідведення №680 від 17.04.2015 року.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.05.2020, у справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.01.2021, залучено до участі у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» про визнання недійсним договору про надання послуг водопостачання і водовідведення №680 від 17.04.2015 року Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини для подання у тридцятиденний строк з моменту отримання копії ухвали суду висновку у справі про дискримінацію на виконання своїх повноважень.

26.02.2021 на виконання вказаної ухвали, до суду надійшов висновок у справі про дискримінацію.

04.03.2021 від представника позивача у справі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , надійшла заява в якій адвокат вказує на те, що висновок Уповноваженого ВР України з прав людини неможливо прийняти до уваги як доказ, оскільки він ґрунтується тільки на аналізі оскаржуваного договору і не враховує історію його укладення та виконання та не може дати відповідь, чи мала місце дискримінація при укладенні договору. Представник позивача просить суд призначити справу до судового розгляду та викликати в судове засідання свідків: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 квітня 2021 року закрито підготовче провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» про визнання недійсним договору про надання послуг водопостачання і водовідведення №680 від 17.04.2015 року, призначиено справу до судового розгляду по суті на 15 год. 30 хв. 17.05.2021 року в приміщенні Ужгородського міськрайонного суду. Про час і місце судового засідання повідомити учасників справи.

Окрім того, відмовлено в задоволенні клопотання позивача про виклик до суду в якості свідків ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

14.05.2021 року до суду надійшло клопотання позивача ОСОБА_1 , про виклик свідків та відкладення розгляду справи. В клопотанні позивач вказує на те, що хоча ухвалою суду і відмовлено у задоволені клопотання позивача про виклик свідків, однак із таким висновком вона не згідна. Так, у клопотанні позивач наводить аргументи, які на її погляд підтверджують необхідність виклику і допиту свідків.

Позивач та її представник в судове засідання призначене на 17.05.2021 не з`явилися, про дату та час судового засідання, повідомлялися належним чином. У поданому від 14.05.2021 клопотанні просили розгляд справи відкласти, клопотання про виклик свідків просили проводити за їх відсутності та таке задоволити.

Представники відповідача по справі в судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомляли, заяв не подавали.

Від Уповноваженого ВР України з прав людини надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника.

Розглянувши клопотання позивача, суд приходить до висновку, що заява подана із пропущенням строку. Клопотань про поновлення строків та обґрунтування причин їх пропуску заявником не надано.

Як встановлено із матеріалів справи, ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 квітня 2021 року закрито підготовче провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» про визнання недійсним договору про надання послуг водопостачання і водовідведення №680 від 17.04.2015 року. Справу призначено до судового розгляду по суті. В задоволенні клопотання позивача про виклик до суду в якості свідків ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відмовлено.

Частиною 1 статті 91 ЦПК України передбачено, що заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого судового засідання, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, - до початку першого судового засідання у справі.

У відповідності до частини четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частиною третьою статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 120 ЦПК України визначено, що строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Згідно з ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч.3, 7 ст.127 ЦПК України, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що позивач звернувся з заявою про виклик свідків вже після закінчення процесуальних строків встановлених судом, про продовження процесуального строку встановленого судом до його закінчення сторона позивача не зверталась, а тому суд приходить до висновку щодо відсутності обґрунтованих законних підстав для поновлення пропущеного строку на подання клопотання про виклик свідків, у зв`язку з чим подана заява підлягає поверненню.

Поновлення процесуального строку зі сплином значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

Суд враховує, що з часу подачі представником позивача позову до суду до закінчення підготовчого засідання сторона позивача мала достатній строк для заявлення клопотань про виклик свідків.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, в тому числі і щодо заявлення клопотань про допит свідків для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

При цьому, ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 квітня 2021 року в задоволенні клопотання позивача про виклик до суду в якості свідків ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відмовлено, а незгода з висновками суду не може бути беззаперечною підставою для задоволення поданого клопотання про виклик свідків.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року, в яких зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Дія 97» проти України від 21 жовтня 2010 року).

З огляду на викладене, оскільки позивача не наведено поважних причин, які не залежали від нього та об`єктивно перешкоджали подати до суду у встановлений процесуальним законом строк заяву про виклик свідків, а пропущений процесуальний строк не може вважатися розумним та відповідати завданню цивільного судочинства, тому суд вважає за необхідне подане позивачем ним клопотання повернути без розгляду.

Керуючись ст.ст. 4,.10,12,13,18, 90,91,116,117,197, 261,210, 354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання позивача ОСОБА_1 , про виклик свідків повернути заявнику без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош