Справа № 313/1007/20
Провадження № 2/313/42/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2021 р. смт. Веселе

Веселівський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді - Нагорного А.О., при секретарі судового засідання Сафоновій О.В., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом усунути перешкоди у користуванні житловим будинком АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням.

Сторони про час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином, але у судове засідання не з`явилися, проте позивачка на адресу суду надіслала заяву про залишення позову без розгляду, а також вирішити питання про повернення судового збору в сумі 840,80 грн.

З врахуванням вимог ст. 223 ЦПК України неявка сторін у судове засідання не перешкоджає проведення підготовчого розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно з принципом диспозитивності цивільного судочинства, визначеним у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Заява позивача про залишення позовної заяви про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням не суперечить закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Відповідно до п. 4) ч. 1 ст. 7 Закону України» «Про судовий збір» визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Статтею 9 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Декрету КМУ №7-93 від 21.01.1993 року «Про державне мито» повернення державного мита проводиться при умові, якщо заява подана до відповідної установи, яка стягує мито, протягом року з дня зарахування його до бюджету. Положення даної статті є чинними на теперішній час.

Відповідно до п. 44 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» питання щодо повернення сплаченої суми судового збору в будь-якому разі вирішується судом, який вирішував питання, пов`язані з відкриттям провадження у справі, чи розглядав справу, навіть, якщо таку сплату помилково здійснено не за місцем розгляду справи.

Судом встановлено, що позивачкою за подачу позовної заяви 14.08.2020 р. сплачений судовий збір в сумі 840,80 грн., квитанція 0.0..1 (а.с.1), дана сума зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Отже, оскільки позивачем до початку розгляду справи по суті подано заяву про залишення позовної заяви без розгляду, така заява підлягає задоволенню; при цьому позивачем сплачено судовий збір в сумі 840,80 грн., дана сума зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України; позивач просить про повернення йому судового збору, тому сплачений позивачем судовий збір підлягає поверненню.

Згідно з п. 5) ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо заявник до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення заяви без розгляду.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 257 ЦПК України в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами витрат, про повернення судового збору з державного бюджету.

Керуючись cт. ст. 4, 13, ч. 2 ст. 133, п. 5 ч. 1, ч. 3 ст. 257, ст. ст. 258-260, 353 ЦПК України, п. 4) ч. 1 ст. 7, ст. 9 Закону України «Про судовий збір», суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про залишення позову та повернення їй сплаченого судового збору на підставі ч. 3 ст. 257 ЦПК України - задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 у цивільній справі № 313/1007/20 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - залишити без розгляду.

Повернути ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 сплачену суму судового збору у розмірі 840 грн.80 коп. за квитанцією 0.0..1 від 14.08.2020 р.

Копію ухвали разом з оригіналом квитанції 0.0..1 від 14.08.2020 р. направити ОСОБА_1 .

Замість оригіналу квитанції 0.0..1 від 14.08.2020 р. про сплату судового збору до матеріалів справи долучити її копію.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області А.О. Нагорний

11.01.2021