Справа № 495/493/14-ц
№ провадження 6/495/103/2021
Ухвала

іменем україни

17 травня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Заверюха В.О., при секретарі Червинській І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському Одеської області матеріали подання державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспорту громадянина України боржника ОСОБА_1 до виконання зобовязань, покладених виконавчим листом №495/493/14-ц, виданого Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області 01.04.2015 року про стягнення боргу у сумі 78 000 грн. по справі №495/493/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягненння боргу,

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспорту громадянина України боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце мешкання: АДРЕСА_1 до виконання зобовязань, покладених виконавчим листом №495/493/14-ц, виданого Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області 01.04.2015 року про стягнення боргу у сумі 78 000 грн. по справі №495/493/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягненння боргу.

Зміст та обґрунтування подання

На виконанні Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) знаходиться виконавче провадження 47355080 з виконання виконавчий лист №495/493/14-ц виданий Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області 01.04.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь ОСОБА_2 у сумі 78000,00 грн.. За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 . Для виявлення усіх джерел отримання доходів боржника та для виявлення номерів рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах, державним виконавцем були надані запити до органів Державної фіскальної служби України та до Пенсійного фонду України. За результатами вжитих державним виконавцем заходів, було встановлено, що боржник немає відкритих рахунків у будь-яких банківських установах та офіційно ніде не працює, пенсію не отримує. Враховуючи викладене, боржником рішення суду до теперішнього часу не виконано, що призвело до вжиття відносно нього вищевказаних заходів примусового виконання. Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження».Виїздом за місцем проживання боржника не було вдома, залишено виклик щодо його явки на прийом до державного виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_1 на виклик не з`явився, про причини неявки не повідомив виконавця. Враховуючи викладене, рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення. В зв`язку з невиконанням боржником судового рішення та на підставі клопотання стягувача ОСОБА_2 про встановлення боржнику тимчасового обмеження у праві виїзду з України, державний виконавець звернувся до суду.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.05.2021 року подання державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) було прийнято до свого провадження та призначений негайний розгляд справи.

Відповідно до ч.4 ст.441 ЦПК України, суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), повідомлявся, причини неявки суду не відомі.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги подання, дослідивши документи, додані до матеріалів подання, всебічно та повно дослідивши докази, суд дійшов наступного висновку.

Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.06.2014 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягненння боргу задоволений.

З ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнута заборгованість в розмірі 78 000 грн. та судовий збір у розмірі 780 грн..

На виконанні Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) знаходиться виконавче провадження 47355080 з виконання виконавчий лист №495/493/14-ц виданий Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області 01.04.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь ОСОБА_2 у сумі 78000,00 грн..

В обгрунтування подання державний виконавець посилається на те, що для виявлення усіх джерел отримання доходів боржника та для виявлення номерів рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах, державним виконавцем були надані запити до органів Державної фіскальної служби України та до Пенсійного фонду України. За результатами вжитих державним виконавцем заходів, було встановлено, що боржник немає відкритих рахунків у будь-яких банківських установах та офіційно ніде не працює, пенсію не отримує. Виїздом за місцем проживання боржника не було вдома, залишено виклик щодо його явки на прийом до державного виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, проте ОСОБА_1 на виклик не з`явився, про причини неявки не повідомив виконавця.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, тим самим боржник ухиляється від обов`язків, які покладенні на нього Законом України «Про виконавче провадження» та судовим рішенням, боржник умисно ухиляється від виконання зобов`язань щодо сплати грошових коштів за судовим рішенням, тому, як засіб забезпечення виконання судового рішення слід тимчасово обмежити його у праві виїзду за кордон без вилучення паспорту громадянина України до виконання ним зобов`язань за судовим рішенням, таке обмеження боржника у праві виїзду за межі України передбачено законом і є необхідним у демократичному суспільстві з метою захисту прав і свобод інших осіб - стягувача та відповідатиме конвенційним принципам.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року (з подальшими змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Згідно п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року, право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

У відповідності із ч.ч.2, 4 ст.6 Закону «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.п. 1-9 ч.1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон.

Згідно п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

На підставі визначених у ч.5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» обов`язків боржника можна зробити висновок, що поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, і коли виконати цей обов`язок не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Таким чином, основною і єдиною підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України є його ухилення від виконання зобов`язань.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В своєму поданні державний виконавець посилається на те, що боржник ОСОБА_1 умисно ухиляється від виконання рішення суду, боржник не має на праві власності рухомого майна, відкритих рахунків у будь-яких банківських установах, офіційно не працює та пенсію не отримує.

Разом з тим, сама по собі відсутність майна у боржника не може бути підставою для обмеження його у праві виїзду за кордон, оскільки вирішальне значення має саме навмисне, свідоме ухилення від виконання рішення суду.

В обґрунтування подання, державний виконавець не надав суду належних доказів того, що боржник ОСОБА_1 свідомо ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду.

До подання державним виконавцем долучено супровідний лист про направлення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження від 27.04.2015 року, проте, доказів на підтвердження отримання постанов боржником або не отримання із зазначенням причин, матеріали подання не містять, а відтак переконливі докази на підтвердження саме ухилення боржника від виконання судового рішення судом не встановлені.

Докази обізнаності боржника про наявність в провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №495/493/14-ц про стягнення боргу у сумі 78 000 грн., про відкриття державним виконавцем виконавчого провадження 27.04.2015 року та про його виклики до державного виконавця, а також докази про його належне повідомлення про необхідність таких явок відсутні.

Таким чином, суду не надано доказів свідомого ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, а сам факт наявності відкритого виконавчого провадження не свідчить про ухилення боржника від виконання судового рішення, а наявність грошового зобов`язання не є підставою для задоволення подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Крім того, розділом XIІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року (у редакції наказу Міністерства юстиції України № 2832/5 від 29.09.2016р.) передбачено, що подання має обов`язково містити: найменування суду, до якого надсилається подання; відомості про виконавче провадження (найменування, дата, номер виконавчого документа, на підставі якого відкрито виконавче провадження, орган (посадова особа), який (яка) видав(ла) виконавчий документ, резолютивна частина рішення, номер виконавчого провадження згідно з автоматизованою системою виконавчого провадження, дата відкриття виконавчого провадження тощо); прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) боржника - фізичної особи, дату народження (число, місяць та рік); громадянство боржника - фізичної особи; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію і номер паспорта боржника - фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовилася від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відмітку у паспорті; інформацію про перетинання боржником державного кордону України; обґрунтування наявності фактів ухилення боржника - фізичної особи від виконання своїх зобов`язань; резолютивну частину подання.

В наданому суду поданні державний виконавець просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України боржника ОСОБА_1 до виконання зобов`язань, покладених на нього за вищевказаним виконавчим листом №495/493/14-ц.

Разом з цим, в поданні державного виконавця не міститься інформація про перетинання боржником ОСОБА_1 державного кордону України як за період перебування виконавчого провадження у провадженні так і за період часу, що передувало цьому періоду, натомість така інформація державним виконавцем з відповідних компетентних установ не витребовувалася, як і не з`ясовувалася інформація чи отримував взагалі ОСОБА_1 у встановленому законом порядку паспорт громадянина України для виїзду за кордон, з подання не вбачається обгрунтування вимоги державного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду саме без вилучення паспорта громадянина України.

Судом враховується, що тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав.

Свобода пересування гарантована ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, частина друга якої передбачає: "Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною". При чому згідно ч.3 указаної статті на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом, і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

При вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості.

З огляду на вищенаведене можна дійти висновку, що тимчасове обмеження у праві виїзду боржника без встановлення факту ухилення від виконання зобов`язань не буде відповідати одному із критеріїв, визначених ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, за яких обмеження права на свободу пересування може бути виправдане.

Таким чином, враховуючи викладене подання державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа боржника ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Роз`яснити державному виконавцю, що відмова у задоволенні зазначеного подання не перешкоджає повторному зверненню з такою самою заявою (поданням) у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність застосування тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України.

Керуючись Законом України «Про порядок виїзду з України та виїзду в Україну громадян України», ст.33 Конституції України, ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.4, 13, 76, 81, 258-260, 441, 353 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспорту громадянина України боржника ОСОБА_1 до виконання зобовязань, покладених виконавчим листом №495/493/14-ц, виданого Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області 01.04.2015 року про стягнення боргу у сумі 78 000 грн. по справі №495/493/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягненння боргу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Заверюха В.О.