Справа № 369/6850/21
Провадження №4-с/369/101/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2021 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченко А.В. перевіривши скаргу адвоката Касьяненка Дмитра Леонідовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 на протиправні дії державного виконавця і постанову про заміну сторони виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В:

Представник скаржника адвокат Касьяненко Дмитро Леонідович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 на протиправні дії державного виконавця і постанову про заміну сторони виконавчого провадження.

21.05.2021 року автоматизованим розподілом судової справи між суддями головуючим у справі визначено суддю Янченка А.В.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Свою скаргу мотивував тим, що 11 жовтня 2017 року державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №369/4557/15-ц виданого 16.08.2017 року Києво-Святошинським районним судом Київської області щодо виселення ОСОБА_1 з житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

26 березня 2021 року державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тарасенком Вадимом Олексійовичем було винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження №54847988 з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на його правонаступника ОСОБА_2 .

Скаржник вважає, що постанова державного виконавця від 26 березня 2021 року винесена виконавцем незаконно, а тому підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Вивчивши матеріали скарги суд дійшов наступного висновку.

Оскільки суду не надано доказів того, що саме 29.04.2021 року скаржник ознайомився з матеріалами виконавчого провадження №54847988 Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), як-то відмітка про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, тому суд вважає, що не має підстав вважати, що строк оскарження вказаних дій відповідно до ст. 449 ЦПК України пропущено не було.

Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Згідно прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішеннях ЄСПЛ, постановлених за результатами розгляду справ «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року, зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулювання з боку держави.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України» судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст. 6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод»).

Відповідно до ч. 7 ст. 127 ЦПК України, про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася з відповідною заявою.

Згідно ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається з закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи вищевикладене суд вважає, що скаргу ОСОБА_1 на протиправні дії державних виконавців слід залишити без розгляду.

Керуючись ст. 8, 9 Конституції України, ст.ст. 10, 126, 127, 447-449 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Залишити без розгляду скаргу адвоката Касьяненка Дмитра Леонідовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 на протиправні дії державного виконавця і постанову про заміну сторони виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку встановленому ч. 2 ст. 261 ЦПК України.

Суддя А.В. Янченко