Головуючий суду 1 інстанції - Гуцол М.П.
Доповідач -Коновалова В.А.
Справа № 408/344/20-ц
Провадження № 22-ц/810/898/20
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
Іменем України
14 січня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Коновалової В.А.,
суддів: Гаврилюка В.К., Карташова О.Ю.,
учасники справи:
позивач за первісним позовом - ОСОБА_1 ,
відповідач за первісним позовом- ОСОБА_2 ,
розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України) справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_3
на ухвалу Міловського районного суду Луганської області від 18 листопада 2020 року, постановлену у складі судді Гуцола М.П. в смт Мілове Луганської області,
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,
в с т а н о в и в:
У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя, в обґрунтування якого зазначила, що 16 березня 2002 року Плугатарською сільською радою Біловодського району Луганської області між позивачкою ОСОБА_4 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб.
04 жовтня 2017 року рішенням Біловодського районного суду шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач відмовляється добровільно розділити спільно набуте майно.
ОСОБА_1 просила суд визнати спільною сумісною власністю квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , що була придбана за договором купівлі-продажу від 11 листопада 2003 року, загальною площею 48,6 кв.м, в тому числі жилою площею 28,4 кв.м. та визнати за нею право приватної власності на Ѕ частину зазначеної квартири.
У липні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про розподіл спільного майна подружжя, та просив суд припинити право власності ОСОБА_5 на автомобіль марки ЗАЗ TF69YO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2011, сірого кольору, номер кузову VIN- НОМЕР_2 та визнати за ним право власності на частку власності зазначеного автомобіля без його поділу з залишенням його у спільній частковій власності з ОСОБА_5 .
Ухвалою Міловського районного суду Луганської області від 13 серпня 2020 року зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл спільного майна подружжя об`єднано в одне провадження з первісним позовом.
Ухвалою Міловського районного суду Луганської області від 18 листопада 2020 року зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл спільного майна подружжя до припинення перебування відповідача ОСОБА_2 у складі Збройних сил України, чи припинення участі в операції Об`єднаних сил.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу Міловського районного суду Луганської області від 18 листопада 2020 року, та відмовити у задоволенні клопотання первісного відповідача про зупинення провадження у справі, поновити провадження у справі, посилаючись на те, що судом не з`ясовано всіх обставин, які мають значення для справи, а саме в межах якої території ОСОБА_2 проходить службу і чи має він можливість приймати участь у судовому засіданні, не з`ясовано графік його роботи, відпусток, вихідних днів.
Ухвалою Луганського апеляційного суду від 14 грудня 2020 року, ОСОБА_2 роз`яснювалося право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу у письмовій формі.
У відзиві на апеляційну скаргу, представник ОСОБА_2 зазначив, що з доводами апеляційної скарги не погоджується, а зазначені в п.2.ч.1 ст.251 ЦПК України підстави зупинення провадження у справі не підлягають розширеному тлумаченню та законодавцем не зазначено виключення або примітки на підставі яких суд звільняється від обов`язку зупинити провадження у справі за наявності підстав зазначених в п.2.ч.1 ст.251 ЦПК України.
ОСОБА_1 отримала копію ухвали Луганського апеляційного суду від 16 грудня 2020 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (т.2 а.с. 118).
Ухвалою Луганського апеляційного суду від 24 грудня 2020 року справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України.
За приписами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (п. 14 ч. 1 ст. 353 ЦПК України).
Згідно ч. 1 ст.8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.
Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Постановляючи ухвалу від 18 листопада 2020 року, суд першої інстанції керуючись п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України виходив з того, що ОСОБА_2 проходить військову службу за контрактом у військової частині НОМЕР_3 з 12 червня 2019 року по теперішній час та приймає безпосередньо участь в операції Об`єднаних сил, тому провадження у справі підлягає зупиненню до припинення перебування відповідача ОСОБА_2 у складі Збройних сил України, чи припинення участі в операції Об`єднаних сил.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає матеріалам справи та вимогам закону.

Статтею 251 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав, за наявності яких суд зобов`язаний зупинити провадження у справі.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Пунктом 2 частини 1 статті 253 ЦПК України передбачено, що провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Відповідно до Указу в.о. Президента України, Голови Верховної Ради України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки та оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та на території України розпочато проведення антитерористичної операції.

Указом Президента України "Про затвердження рішення РНБО "Про широкомасштабну антитерористичну операцію на території Донецької та Луганської областей" від 30.03.2018 р. № 116/2018 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони про зміну формату широкомасштабної антитерористичної операції, яка була запроваджена у 2014 році. З 30 квітня 2018 року розпочато операцію Об`єднаних сил із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії Російської федерації у Донецькій і Луганській областях.

В статті 1 Закону України «Про оборону України» дано визначення основних термінів: військове формування - створена відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій;

Антитерористична операція - комплекс скоординованих спеціальних заходів, спрямованих на попередження, запобігання та припинення терористичної діяльності, звільнення заручників, забезпечення безпеки населення, знешкодження терористів, мінімізацію наслідків терористичної діяльності (стаття 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом»).

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» рішення про проведення антитерористичної операції приймається залежно від ступеня небезпеки терористичного акту керівником Антитерористичного центру при Службі безпеки України за письмовим дозволом Голови Служби безпеки України або керівником координаційної групи відповідного регіонального органу Служби безпеки України за письмовим дозволом керівника Антитерористичного центру Служби безпеки України, погодженого з Головою Служби безпеки України.

Статтею 18 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» встановлено, що антитерористична операція вважається завершеною, якщо терористичний акт припинено та ліквідовано загрозу життю і здоров`ю заручників та інших людей, які знаходяться в районі її проведення. Рішення про припинення антитерористичної операції приймається керівником оперативного штабу з управління цією операцією.

Операція об`єднаних сил - комплекс військових та спеціальних організаційно-правових заходів українських силових структур, спрямований на протидію діяльності незаконних російських та проросійських збройних формувань у війні на сході України. Проведення операції передбачається виконанням Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях».

Проте, проведення операції об`єднаний сил не має наслідком автоматичного припинення антитерористичної операції. Відомості про те, що керівником оперативного штабу у управління антитерористичною операцією у відповідності до ст. 18 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» приймалося рішення про її припинення відсутні.

Заявляючи клопотання про зупинення провадження у даній справі ОСОБА_2 , від імені якої діє представник ОСОБА_6 зазначав, що бажає особисто приймати участь у розгляді справи, але в даний час він безпосередньо приймає участь у антитерористичної операції, здійсненні заходів із забезпечення захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 проходить військову службу з 12 червня 2019 року по теперішній час у військової частині НОМЕР_3 , яка знаходиться в зоні проведення операції об`єднаних сил (Луганський прикордонний загін імені Героя України полковника Євгенія Пікуса з місцем дислокації м. Лисичанськ) Державної прикордонної служби України, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_3 № 12/1181 від 07 серпня 2020 року (т.1 а.с. 210).

Згідно довідки Державної прикордонної служби № 14/12136 від 26.10.2020 року ОСОБА_2 проходить військову службу за контрактом у військової частині НОМЕР_3 з 12 червня 2019 року по теперішній час та приймає безпосередньо участь в операції Об`єднаних сил.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 з 12 червня 2019 року по теперішній час проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_3 , яка знаходиться в зоні проведення операції об`єднаних сил та безпосередньо приймає участь в операції Об`єднаних сил, проведення якої наразі не є завершеною, тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, дійшов правильного висновку про зупинення провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не розглянуто клопотання про витребування інформації про графік служби відповідача не заслуговують на увагу, оскільки положеннями статті п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України визначено обов`язок суду зупинити провадження у справі у разі перебування сторони у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Отже, положеннями п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України для зупинення провадження у справі не визначено такі обставини як графік служби сторони.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, оскільки вона постановлена з дотриманням вимог закону.
Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, 375, 383, 384 ЦПК України, Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_3 залишити без задоволення.
Ухвалу Міловського районного суду Луганської області від 18 листопада 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 14 січня 2021 року.

Головуючий В.А. Коновалова
Судді О.Ю. Карташов

В.К. Гаврилюк