Номер провадження: 22-ц/813/2215/21
Номер справи місцевого суду: 2-4657/07
Головуючий у першій інстанції Крусян А.В.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,

при секретарі судового засідання Фабіжевській Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою Одеської державної академії будівництва та архітектури на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2007 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приморської районної адміністрації, третя особа - представництво по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради, про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

16 березня 2007 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, в якій зазначав, що є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 та для поліпшення житлових умов вирішив викупити у територіальної громади м Одеси нежитлове приміщення площею 25,1 кв. м., яке знаходиться біля вказаної квартири. Для укладення договору купівлі-продажу вказаного нежитлового приміщення позивач отримав погоджувальні висновки Головного управління МНС України у Одеській області ЗДПО № 4 Приморського району № 402 від 24.03.2002 року, Управління архітектури та містобудування № 304 ар від 21.10.2004 року, Управління з питань охорони об`єктів культурної спадщини Одеської міської ради № 35-С-346 від 07.12.2006 року. Також Одеське відділення НДЦ «Екобуд» за запитом позивача розробило звіт по належній оцінці вартості нежитлового приміщення першого поверху розташованого за вказаною адресою. Рішенням Одеської міської ради № 42-V від 27.06.2006 року «Про перелік об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Одеси, що підлягають приватизації та відчуженню у 2006 році та внесення змін до рішень Одеської міської ради», голові Приморської районної адміністрації надано дозвіл на укладання із позивачем договору купівлі-продажу. У вересні 2006 року представництво по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради, якому були передані функції щодо укладення договору купівлі-продажу, відмовилося укласти із позивачем вказаний договір з тих підстав, що у них немає ніякої погоджувальної документації. Тому позивач просив суд визнати дійсним договір купівлі-продажу від 27 червня 2006 року; визнати за ОСОБА_1 право власності на нежитлове приміщення № 501 площею 25,1 кв.м. по АДРЕСА_1 (т. 1, а.с.2-3).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2007 року було вирішено позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі (т. 1, а.с.91-92).

30 липня 2018 року до Апеляційного суду Одеської області надійшла апеляційна скарга ректора Одеської державної академії будівництва та архітектури на рішення суду від 11 жовтня 2007 року, в якій просить суд скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_1 не мав та не міг мати у власності квартиру за вказаною адресою, оскільки вказана будівля є нежитловою та в ній відсутні житлові квартири, адже вказана будівля є двоповерховим учбово-лабораторним комплексом Одеської державної академії будівництва та архітектури починаючи з 1944 року. Відповідно до п.1 та п.2 рішення Одеської міської ради від 27.06.2006 року № 42-V «Про затвердження переліку об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Одеси, що підлягають приватизації та відчуженню у 2006 році» відсутній такий об`єкт, як приміщення № 501 першого поверху загальною площею 25,1 кв. м. по АДРЕСА_1 . Також апелянт зазначає, що за рішенням господарського суду Одеської області від 27.02.2013 року по справі № 5017/2601/2012 визнано за державою в особі Міністерства освіти і науки право власності на двоповерховий учбово-лабораторний комплекс Одеської державної академії будівництва та архітектури за адресою: АДРЕСА_1, та вказаним рішенням також встановлено, що рішення виконавчого комітету Одеської міської ради депутатів трудящих № 441 від 12.05.1944 року Одеському будівельному інституту (правонаступником якого є Одеська державна академія будівництва та архітектури) було надано у користування учбовий корпус по вказаній адресі (т. 1, а.с.110-117). Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 07.08.2018 року було відкрито апеляційне провадження (т. 1, а.с.137) та ухвалою від 05.10.2018 року справу було призначено до розгляду (т. 1, а.с.146).

Відповідно до Указу Президента України №452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах», було ліквідовано Апеляційний суд Одеської області та створено Одеський апеляційний суд, який здійснює правосуддя в апеляційному окрузі, який включає Одеську область, з місцезнаходженням у м. Одесі.

В порядку автоматизованого розподілу судової справи після створення нового суду суддею - доповідачем в справі визначено суддю Дришлюка А.І., якого було переведено до Одеського апеляційного суду відповідно до рішення Вищої ради правосуддя № 4065/0115-18 від 28 грудня 2018 року.

31.07.2019 року апеляційний суд протокольною ухвалою залучив до участі в справі в якості особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 (т. 1, а.с. 266-267).

В процесі розгляду справи ухвалою Одеського апеляційного суду від 02.08.2019 року було задоволено клопотання представника Одеської державної академії будівництва та архітектури. А саме витребувано у КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради належним чином засвідчені копії інвентарної справи на приміщення по АДРЕСА_1 (т. 2, а.с. 1-2).

03.09.2019 року до апеляційного суду надійшли пояснення ОСОБА_2 , яка на теперішній час є власницею спірного нерухомого майна (т. 2, а.с. 11-21).

08.01.2020 року представник апелянта надав до суду матеріали інвентарної справи на приміщення по АДРЕСА_1 , які були витребування ухвалою від 02.08.2019 року (т. 2, а.с. 57-126).

30.01.2020 року від ОСОБА_2 подала клопотання про витребування копій документів архівної інвентарної справи на житлові будівлі по АДРЕСА_1 та надати їх до суду.

12.03.2020 року ОСОБА_1 подав до суду копії документів щодо приміщення АДРЕСА_3 , а саме звіт незалежної оцінки вартості нерухомості від 20.05.2005 року.

12.03.2020 року було задоволено клопотання ОСОБА_2 та витребувано матеріали інвентарної справи на житлові приміщення по АДРЕСА_1 .

05.10.2020 року до Одеського апеляційного суду надійшов лист від КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, в якому було повідомлено, що в зв`язку з накладенням арешту на адмінбудівлю шляхом заборони відчуження, розпорядження, користування та входу будь-кому до вказаного приміщення та відсутністю доступу до відділу архівної документації.

08.10.2020 року було задоволено клопотання ОСОБА_2 про витребування доказів щодо реєстрації права власності на квартири.

04.11.2020 року ОСОБА_2 надала до апеляційного суду копію листа КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради на виконання ухвали від 08.10.2020 року.

15.04.2021 року Одеська державна академія будівництва та архітектури подали пояснення по справі.

05.05.2021 року ОСОБА_2 також подала пояснення по справі.

Засідання в справі неодноразово відкладались в тому числі за клопотаннями сторін, для витребування доказів для перевірки доводів апеляційної скарги та правильного встановлення обставин, які мають значення для справи, в тому числі в частині встановлення факту порушення прав та законних інтересів апелянта.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 16, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.

В судовому засіданні 13.05.2021 року представник апелянта просила задовольнити апеляційну скаргу. Третя особа ОСОБА_2 проти задоволення апеляційної скарги заперечувала.

Представник апелянта заявив клопотання про призначення судово-будівельної експертизи, яке ухвалою Одеського апеляційного суду було залишено без задоволення.

Інші учасники провадження в судове засідання не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників провадження, які з`явились, дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що провадження за апеляційною скаргою підлягає закриттю виходячи з наступного.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що між ОСОБА_1 та Приморською районною адміністрацією Одеської міської ради було досягнуто угоду щодо всіх істотних умов правочину, передбачених ст. 655 ЦК України, а саме: предмету договору, вартості майна, приміщення було йому фактично передано у власність, позивач фактично став власником приміщення.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

В контексті зазначеного, за приписами процесуального законодавства судове рішення, оскаржуване особою, яка не брала участі у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, що випливають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.

Разом із тим, пунктом 3 частини першої статті 362 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що при розгляді апеляційної скарги, поданої особою, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції і яка вважає, що місцевим судом вирішено питання про її права та обов`язки, суд апеляційної інстанції, перевіривши матеріали апеляційної скарги на предмет їх відповідності статті 354, 356 ЦПК України, та за відсутності підстав для залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги чи для відмови у відкритті апеляційного провадження з інших підстав, відкриває апеляційне провадження за апеляційною скаргою такої особи та має належним чином дослідити і встановити, чи вирішив суд в оскаржуваному рішенні питання про права, інтереси та (або) обов`язки заявника апеляційної скарги.

Якщо ж під час розгляду справи судом апеляційної інстанції буде встановлено, що права, інтереси та (або) обов`язки такої особи оскаржуваним судовим рішенням не порушені та що питання про її права, інтереси та (або) обов`язки у справі судом першої інстанції не вирішувалися, то апеляційний суд не позбавлений права закрити апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 17 лютого 2020 року Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у справі № 61-41547сво18.

Звертаючись до апеляційного суду із апеляційною скаргою на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2007 року Одеська державна академія будівництва та архітектури посилалась на те, що ОСОБА_1 не мав та не міг мати у власності квартиру за вказаною адресою, оскільки вказана будівля є нежитловою та в ній відсутні житлові квартири, адже вказана будівля є двоповерховим учбово-лабораторним комплексом Одеської державної академії будівництва та архітектури починаючи з 1944 року. Відповідно до п.1 та п.2 рішення Одеської міської ради від 27.06.2006 року № 42-V «Про затвердження переліку об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Одеси, що підлягають приватизації та відчуженню у 2006 році» відсутній такий об`єкт, як приміщення № 501 першого поверху загальною площею 25,1 кв. м. по АДРЕСА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що рішенням виконавчого комітету Центральної районної ради народних депутатів від 18.09.1992 року було відчужено ОСОБА_5 в приватну власність 13/100 частин квартири АДРЕСА_1 , яку він займає в будинку державного житлового фонду (т. 1, а.с. 48). Вказане рішення апелянтом не оскаржено в іншому провадженні та є чинним.

Розпорядженням Приморської РА № 2695 від 27.09.2005 року про відчуження нежилого приміщення першого поверху, площею 25,1 кв.м. по АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 на підставі рішення Одеської міської ради від 20.04.2004 року № 2389-IV «Про затвердження переліку об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Одеси, що розташовані в Приморському районі м. Одеси та підлягають відчуженню в 2004 року», керуючись рішенням Одеської міської ради від 17.04.2001 року за № 2160-ІІІ «Про механізм відчуження об`єктів комунальної власності районними адміністраціями Одеської міської ради та п.п. 2.2., 3.5. Положення про районну адміністрацію ОМР, затвердженого рішенням ОМР від 04.02.2004 року за № 2189-IV вирішено затвердити протокол оціночної комісії при Приморській райадміністрації від 08.09.2005 року та експертний висновок НВЦ «Екострой», згідно якого вартість відчуженого приміщення, площею 25,1 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 складає 5783 грн, в т.ч. ПДВ 20% - 963,83 грн, зобов`язати ОСОБА_1 не пізніше ніж за 10 днів до дати укладення договору купівлі-продажу внести повну вартість об`єкту за рахунок власних коштів на рахунок бюджету Приморського району м. Одеси. Вартість вказаного об`єкту була сплачена ОСОБА_1 , що підтверджується квитанціями від 22.09.2005 року (т. 1, а.с. 12, 13). Вказані вищевказані рішення апелянтом не оскаржено в іншому провадженні та є чинним.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до листа Управління з питань охорони об`єктів культурної спадщини ОМР від 07.12.2006 року № 35-С-346 будівля по АДРЕСА_1 включена до переліку пам`яток архітектури та містобудування м. Одеси за категорією місцевого значення («Нічліжний притулок барона Маса», споруджений у 1886-1887 рр. за проектом арх. А.Д. Тодорова) та прийнята під охорону держави рішенням Одеського облвиконкому № 480 від 15.08.1985 р. Предметом охорони є двоповерхова фасадна будівля. Внутрішньодворова одноповерхова нежитлова споруда, загальною площею 25,1 кв.м. має так ж саму поштову адресу, але не належить до об`єктів культурної спадщини (т. 1, а.с. 8).

Отже, спірний об`єкт є окремим об`єктом нерухомості, поштова адреса якого співпадає з поштовою адресою нерухомого майна, яке належить апелянту. Тобто, це є два окремі об`єкти нерухомого майна, а права апелянта не порушені вказаним рішенням.

Крім того, в ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції, як було вище зазначено, апеляційним судом було витребувано в КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради інформацію щодо реєстрацію та перехід права юридичних та фізичних осіб на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 . З наданих документів вбачається, що з вказаною адресою зареєстрували право власності особи на 9 квартир. В тому числі ОСОБА_6 зареєстрував право власності 05.02.2008 року на нежитлове приміщення 1 поверху № 501 загальною площею 25,1 кв.м., книга № 73НЕЖ-152.

Вказане спростовує твердження апелянта щодо того, що ОСОБА_1 не мав та не міг мати у власності квартиру за вказаною адресою, оскільки вказана будівля є нежитловою та в ній відсутні житлові квартири, адже вказана будівля є двоповерховим учбово-лабораторним комплексом Одеської державної академії будівництва та архітектури починаючи з 1944 року.

Отже, враховуючи наведене, оскільки об`єкт нерухомого майна, не належить до об`єктів права власності апелянта, а оскаржуваним рішенням не порушувались його права, апеляційний суд закриває провадження в справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 362, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Провадження за апеляційною скаргою Одеської державної академії будівництва та архітектури на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2007 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приморської районної адміністрації, третя особа - представництво по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради, про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з дня постановлення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький

Повний текст цієї постанови складено 24 травня 2021 року.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

13.05.2021 року м. Одеса