ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1366/21 Справа № 171/1381/20 Суддя у 1-й інстанції - Хоруженко Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2021 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Бондар Я.М.,

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.,

сторони справи:

позивач:- ОСОБА_1

відповідач- ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2020 року, ухваленого суддею Хоруженко Н.В. у м.Апостолове Дніпропетровської області, (відомості про дату складення повного тексту судового рішення відсутні),-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року позивачОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання.

В обґрунтування позову зазначила, що вона та відповідач перебували у шлюбі з 30.09.2000 року, шлюб між ними розірвано рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 02.02.2017 року.

З відповідачем у них є спільна дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є повнолітнім та на даний час продовжує навчатися в технікумі Гірничо-електромеханічному коледжі Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет».

З 01.09.2018 року, їхній син навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Термін навчання визначено до 30.06.2022 року.

Окрім сина ОСОБА_4 в них є ще один син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

06.02.2017 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області по справі №171/1635/16-ц було винесено рішення, яким з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання обох дітей у розмірі 1/3 частини від доходу відповідача.

Наразі, після досягнення старшим сином повноліття, аліменти на його утримання не будуть нараховуватися, а на молодшого сина аліменти будуть нараховуватися у розмірі 1/6 частини від усіх доходів відповідача.

Враховуючи, що відповідач працює в ПАТ ПВП «Кривбасвибухпром» та одержує стабільну заробітну плату, а тому має змогу надавати матеріальну допомогу в утриманні спільного сина, котрий продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги.

Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до закінчення навчання.

Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2020 року позовні вимоги задоволені частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання дитини, що продовжує навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з 14.08.2020 року до закінчення дитиною навчання.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 840 гр. 80 коп.

Позивач ОСОБА_1 , будучи незгодною з ухваленим судовим рішення подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на необґрунтованість судового рішення ставить питання про його скасування та ухвалення нового рішення про повне задоволення, заявлених нею позовних вимог. Вважає, що суд безпідставно відмовив їй в задоволені позову в повному обсязі, посилаючись виключно на позицію відповідача про те, що останній начебто сплачує аліменти на молодшого сина в розмірі ј частини від його доходів. Зазначає, що довідкою №98 від 15.10.2020, наданої з місця роботи відповідача підтверджено, що ОСОБА_2 сплачує на молодшого сина аліменти в розмірі 16,7% від доходів, а не 25%.

Відзив на апеляційну скаргу відповідачем не подано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом перевірено та встановлено, що у позивача та відповідача є спільний син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 05.09.2002 року (а.с.6).

Довідкою Гірничо-електромеханічного коледжу Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» №822 від 03.08.2020 року встановлено, що ОСОБА_3 , дійсно є студентом денного відділення ІІІ-го курсу, групи ІПЗ-18-1/9 Гірничо-електромеханічного коледжу Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет». Навчається з 01.09.2018 року наказ №113-ст від 30.07.2018 року, передбачувана дата закінчення 30.06.2022 року (а.с.7).

Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 02.02.2017 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.8).

З виконавчого листа Апостолівського районного суду Дніпропетровської області виданого 28.04.2017 року видно, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 21 вересня 2016 року, до їх повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину (а.с.9).

Постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 07.06.2018 року ВП №56563757 встановлено, що старшим державним виконавцем Металургійного відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Петручок О.О. при примусовому виконанні виконавчого листа №2/171/208/17 від 06.02.2017 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1/3 частини, звернено стягнення на доходи боржника ОСОБА_2 , що отримує дохід у ПАТ ПВП «Кривбасвибухпром» (а.с.10-11).

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, взяв до уваги, що із заробітної плати відповідача вже відбуваються відрахування аліментів в розмірі 25% на утримання іншого спільного з позивачем, неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та, враховуючи всі обставини справи, надані сторонами докази, з урахуванням можливості відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, в меншому розмірі ніж просила позивач, а саме у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку відповідача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Згідно зі ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Положеннями статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до абз.1 п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина які продовжують навчатися після досягнення повноліття, незалежно від форми навчання, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно вимог ч.1 ст.141 та ст.142 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою.

Згідно ч.3 ст.12, ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Позивачем до апеляційної скарги надана довідка №98 від 15.10.2020 з місця роботи відповідача за вересень 2020 року, де зазначено, що з ОСОБА_2 у вересні 2020 року на користь ОСОБА_1 утримані аліменти в розмірі 16,7% (3458,12 грн.), що спростовує висновок суду про сплату відповідачем аліментів на молодшого сина в розмірі 25% заробітку (доходу), як зазначав відповідач в судовому засіданні (а.с.33).

Колегія суддів вважає, що надана позивачем до апеляційної скарги довідка, яка на думку скаржника підтверджує помилковість висновків суду першої інстанції про стягнення з відповідача на утримання молодшого сина 25% заробітку (доходу), не спростовую правильних висновків суду щодо визначеного розміру аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Отже, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду у межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач має можливість надавати повнолітньому сину допомогу в розмірі, визначеному судом, при цьому суд врахував той факт, що відповідач продовжує сплачувати аліменти на меншого спільного сина сторін, взяв до уваги обов`язок обох батьків утримувати повнолітніх дітей які продовжують навчатися після досягнення повноліття.

З урахуванням наведених вище фактичних обставин справи, колегія суддів погоджується із визначеним судом першої інстанції розміром аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання їх спільного повнолітнього сина ОСОБА_3 , який продовжує навчання.

Доводи апеляційної скарги позивача про можливість батька сплачувати аліменти у розмірі 1/6 частини доходів висновків суду першої інстанції щодо визначеного розміру аліментів не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів по справі і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення.

За змістом статті ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому відповідно до частини першої статті 375 ЦПК України рішення суду слід залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367-369, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Апостолівського районногог суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 14 січня 2021 року.

Головуючий:

Судді: