Справа № 522/6266/20
Провадження № 2-др/522/38/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Лисенко А.О.,

розглянувши у судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Лоскутова С.П. про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ квартири та виділ майна в натурі, стягнення компенсації,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ квартири та виділ майна в натурі, стягнення компенсації.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22.04.2021 року позов ОСОБА_1 задоволено та поділено квартиру АДРЕСА_1 , виділивши:

- у натурі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 1/2 частину вказаної квартири згідно з варіантом поділу за висновку експерта від 12 березня 2020 року №174/2019 року, що складається із приміщень заг. пл.. 58,5 кв.м., а саме: 1 коридор площею 12,2 кв.м.; 2 житлова кімната площею 14,3 кв.м.; 3 вітальня площею 16,6 кв.м.; 4 кухня-ніша площею 5,5 кв.м.; 5 санвузол площею 4,7 кв.м.; 6 балкон площею 2,0 кв.м.; 7 балкон площею 3,2 кв.м., загальною площею 58,5 кв.м., що на 2,4 кв.м. менше площі, належно відповідно до ідеальної частки позивача.

- у натурі ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 1/2 частину вказаної квартири згідно з варіантом поділу за висновку експерта від 12 березня 2020 року №174/2019 року, що складається із приміщень заг. пл.. 58,5 кв.м., а саме: 1 коридор площею 6,2 кв.м.; 2 санвузол площею 4,1 кв.м.; 3 комора площею 2,7 кв.м.; 4 кухня площею 15, 8 кв.м.; 5 вітальня площею 16,1 кв.м.; 6 житлова площею 13, 2 кв.м.; 7 балкон площею 5,2 кв.м., загальною площею 63, 3 кв.м., що на 2,4 кв.м. більше площі, належно відповідно до ідеальної частки відповідача..

Представником позивача адв. ОСОБА_3 28.04.2020 року до суду подано заяву, згідно якої просив винести додаткове рішення суду у справ та вирішити питання з приводу стягнення з відповідача грошової компенсації в різниці часток (2,4 кв.м) квартири АДРЕСА_1 в сумі 76 513 (сімдесят шість тисяч п`ятсот тринадцять гривень) та розподілу судових витрат. Просив, зокрема, стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію в різниці часток (2,4 кв.м) квартири АДРЕСА_1 в сумі 76 513, судовий збір у розмірі 2917 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000, 00 грн.

При цьому посилався на те, що у вступній та резолютивній частині рішення Приморського районного суду не вирішено питання про стягнення грошової компенсації в різниці часток, хоча позивачем була заявлена така позовна вимога. Зазначав, що позивач ОСОБА_1 був вимушений сплатити судовий збір за подання позовної заяви та звернутись за правовою допомогою , у зв`язку з чим поніс витрати за правову допомогу. До клопотання представник додав копію договору про надання правової допомоги від 05.12.2019 року, квитанцію про оплату послуг правової допомоги, засвідчену копію прибуткового касового ордеру від 24.02.2021 р. (а.с.174-180).

Дане клопотання було призначено до розгляду в судовому засіданні 14.05.2021 року.

У судове засідання 14.05.2021 року сторони не з`явились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Згідно ч.4 ст.270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2ст.247ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 19.05.2021 року.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст заяви про ухвалення додаткового рішення суду, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

- стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

- суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

- судом не вирішено питання про судові витрати;

- суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Відповідно до п.20 роз`яснень викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі " додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст.220 ЦПК 2004 (ст.270 ЦПК); воно не може змінити суті основного рішення або містити у собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із п. 1 ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на - відповідача.

У відповідності до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Це підтверджується і такими нормами ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вбачає, що позовна заява ОСОБА_1 не містила вимоги позивача щодо розподілу та стягнення судових витрат (судового збору та витрат на правничу допомогу). Такої вимоги не було заявлено і представником позивача в судових дебатів.

Таким чином, ураховуючи, що стороною позивача не було дотримано умов для подання доказів щодо розміру витрат на правничу допомогу, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, суд, в порядку, регламентованому ч. 8 ст. 141 ЦПК України, приходить до висновку про залишення без розгляду даної заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі та стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.10-13,43,44,76-82,89,133,137,141,246,247,258-259,263-265,270,272,352,354,355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача адв. ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення у справі в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили із моменту підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали. Учасники справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Повний текст ухвали суду складено 19.05.2021 року.

Суддя: Домусчі Л.В.