У Х В А Л А

20 травня 2021 року

м. Київ

справа №953/3824/20

провадження № 61-7444ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Калараша А. А. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Ткачука О. С., розглянувши питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 23 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Гібадулова Лариса Августинівна, про визнання недійсним договору та застосування наслідків недійсності правочину,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки.

Рішенням Київського районного суду м .Харкова від 20 липня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки. Застосовано наслідки недійсності правочину.

Постановою Харківського апеляційного суду від 23 листопада 2020 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

29 квітня 2021 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Харківського апеляційного суду від 23 листопада 2020 року.

Як на підставу касаційного оскарження скаржник посилається на пункт четвертий частини другої статті 389 ЦПК України, оскільки судове рішення оскаржується з підстав, визначених частинами першою та третьою статті 411 ЦПК України. Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Разом з касаційною скаргою ОСОБА_1 подає клопотання про звільнення від сплати судового збору, в обґрунтування якого посилається на те, що перебуває в скрутному матеріальному становищі, а розмір судового збору перевищує 5% його річного доходу за попередній календарний рік, на підставі чого просить звільнити його від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Вивчивши подане клопотання, колегія суддів дійшла висновку, що воно підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

З доданих до клопотання документів вбачається, що ОСОБА_1 за попередній 2020 календарний рік не отримував доходи, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків в електронному вигляді від 31 січня 2021 року, а тому клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Разом з касаційною скаргою ОСОБА_1 подає заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, в обґрунтування якого посилається на те, що копію оскаржуваної постанови отримав 04 січня 2021 року, касаційну скаргу вперше подав 03 лютого 2021 року, яку ухвалою Верховного Суду від 19 березня 2021 року було повернуто скаржнику, а копію цієї ухвали отримано ним 08 квітня 2021 року, на підставі чого вважає, що строк був пропущений з поважних причин та просить його поновити.

Повний текст оскаржуваної постанови складено 24 листопада 2020 року. Строк касаційного оскарження сплинув 24 грудня 2020 року. Касаційну скаргу вперше було подано 04 січня 2021 року. Тобто, поза межами строку на касаційне оскарження. Проте, з доданих до заяви документів вбачається, що копію оскаржуваної постанови було отримано скаржником 04 січня 2021 року, що підтверджується відміткою на копії оскаржуваної постанови про дату виготовлення її копії. Вперше скаргу було подано 03 лютого 2021 року, тобто, в межах тридцятиденного строку, встановленого частиною другою статті 390 ЦПК України. Ухвалою Верховного Суду від 19 березня 2021 року, копію якої отримано ОСОБА_1 08 квітня 2021 року, касаційну скаргу було повернуто скаржнику. Вдруге з касаційною скаргою ОСОБА_1 звернувся до суду 29 квітня 2021 року, тобто, протягом розумного строку.

За таких підстав колегія суддів дійшла висновку про те, що строк на касаційне оскарження був пропущений з поважних причин, а тому заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а строк - поновленню.

Враховуючи вищенаведене, керуючись статтями 394, 395 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Харківського апеляційного суду від 23 листопада 2020 року.

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Харківського апеляційного суду від 23 листопада 2020 року.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 23 листопада 2020 року.

Витребувати з Київського районного суду м. Харкова матеріали цивільної справи №953/3824/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Гібадулова Лариса Августинівна, про визнання недійсним договору та застосування наслідків недійсності правочину.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не перевищує п`ятнадцяти днів з моменту отримання ухвали суду.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді А. А. Калараш

Є. В. Петров

О. С. Ткачук