Апеляційне провадження № 22-з/824/461/2021
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 травня 2021 року м. Київ
Унікальний номер справи 758/3143/20
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шахової О.В., суддів: Вербової І.М., Соколової В.В.
розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
У березні 2020 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Рішенням Подільського районного суду м.Києва від 26 листопада 2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 38 977,33 грн. заборгованості. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Київського апеляційного суду від 12 квітня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Подільського районного суду м.Києва від 26 листопада 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення наступного змісту. У задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 1 265 грн. 00 коп.

16.04.2021 на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, яку він обґрунтовував тим, що судом апеляційної інстанції не вирішено питання про відшкодування витрат на правову допомогу та просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь 14 000,00 витрат, понесених на оплату послуг адвоката.

13.05.2021 на адресу Київського апеляційного суду надійшло заперечення ОСОБА_2 на заяву про ухвалення додаткового рішення.

Заперечуючи проти задоволення заяви ОСОБА_2 вказував, що заява ОСОБА_1 суперечить нормам ЦПК України та не може бути задоволена з огляду на те, що оплата адвокату Липовенко Г.В. була здійснена до укладення договору про надання правової допомоги, оскільки сам договір було укладено лише 01.12.2020. До того ж в наданій квитанції не вказано призначення платежу, а перелічені в акті послуги, які начебто надавалися адвокатом, останнім не здійснювалися, оскільки як і апеляційну скаргу так і доповнення до неї подавалися відповідачем до суду особисто за його підписом.

До того ж, відповідач просить відшкодувати витрати на правову допомогу за договорами від 25.06.2020 та від 23.07.2020 у Подільському районному суді м.Києва, які не були заявлені відповідачем в порядку ст. 134 ЦПК України до суду першої інстанції під час розгляду справи в суді.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, виходячи з наступного.

Згідно з ч.ч.1, 2, 4 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається, ОСОБА_1 просив стягнути з позивача на його користь 14 000,00 грн понесених витрат на правову допомогу адвоката, пов`язаний з розглядом справи.

На підтвердження понесених витрат ним додано: копію договору про надання правової допомоги від 01.12.2020 укладений між адвокатом Липовенко Г.В. та ОСОБА_1 , акт приймання передачі наданих послуг від 15.04.2021 (до договору від 01.12.2020); квитанцію від 30.11.2020; копію договору № 23/1 про надання адвокатських послуг від 25.06.2020, укладеного між АО «Захист» та ОСОБА_1 ; копію квитанції від 25.11.2020 на суму 1500 грн - оплата юридичних послуг за договором від 25.06.2020; копію додатку № 1 до договору № 23/1 від 25.06.2020; копію договору № 23/1 від 23.07.2020 укладеного між АО «Захист» та ОСОБА_1 ; копію додатку № 1 до договору № 23/1 від 24.07.2020; копії квитанцій від 24.07.2020, 10.08.2020, 15.10.2020 на суму 2000,00 грн кожна в оплату юридичних послуг АО «Захист»; три копії Актів виконаних робіт від 14.04.2021 за договором про надання адвокатських послуг № 23/1 від 23.07.2020.

Пунктом 3 статті 270 ЦПК України передбачено, який суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 3 вищевказаної статті суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Оцінивши надані докази та матеріали справи апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення заяви щодо стягнення на користь відповідача правової допомоги в суді першої інстанції.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку розміру судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Як вбачається, матеріали справи не містять заяви ОСОБА_1 щодо попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, зважаючи, що 27.07.2020 Подільським районним судом м.Києва зареєстровано його відзив на позовну заяву разом з клопотанням про долучення доказів до матеріалів справи (ас. 26-53). Окрім цього, представники ОСОБА_1 в судових засіданнях суду першої інстанції - адвокат Єршова С.В. та Бабійчук О.С. 06.08.2020 та 26.11.2020 не заявляли про необхідність відшкодування таких витрат та попередній (орієнтовний) розрахунок не надали, з огляду на що ці вимоги не підлягають задоволенню.

Що ж до заявлених вимог про стягнення правової допомоги в суді апеляційної інстанції, то такі вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив, окрім іншого, судові витрати за наслідками розгляду апеляційної скарги покласти на позивача. Також вказував орієнтовний розрахунок судових витрат: 8262,00 грн - 7000,00 грн з яких витрати на правову допомогу.

Відповідно до договору про правничу допомогу від 01.12.2020, який укладено між адвокатом Липовенко Г.В. та ОСОБА_1 , адвокат бере на себе зобов`язання надавати необхідну правову допомогу клієнту в Київському апеляційному суді та будь-яких інших органах, установах, організаціях для здійснення апеляційного оскарження рішення Подільського районного суду м.Києва у цивільній справі № 758/3143/20, а клієнт зобов`язується виплатити адвокату гонорар на умовах цього договору.

З п. 4 вказаного договору вбачається, що клієнт зобов`язаний сплатити аванс за надання правничої допомоги в розмірі 5000,00 грн. Кінцева вартість наданих послуг розраховується в акті приймання-передачі послуг після закінчення апеляційного провадження.

Відповідно до копії акту приймання-передачі наданих послуг від 15.04.2021, адвокатом на підставі Договору про надання правничої допомоги від 01.12.2020 надано, а клієнтом прийнято наступні послуги:

- Первісна консультація (1 год) - 250,00 грн;

- Ознайомлення з матеріалами судової справи та іншими документами (3 год) - 500,00 грн.;

- Здійснення аналізу судової практики і надання прогнозу у справі (4 год) - 1000,00 грн;

- Складення апеляційної скарги і поданя апеляційної скарги до суду (6 год) - 1500,00 грн;

- Складення доповнень до апеляційної скарги і подання їх до суду (6 год) - 1500,00 грн.

Загальна вартість послуг за вказаним актом - 20 годин вартістю 5000,00 грн.

Колегія суддів, розподіляючи витрати, понесені ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу, дійшла висновку про те, що надані відповідачем вищевказані документи, не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Окрім того, апеляційний суд, перевіривши надані розрахунки встановив, що вартість наданих послуг за вказаним актом складає 4 750,00 грн (250+500+1000+1500+1500), а не 5000,00 як про це зазначено в акті.

До того ж, апеляційний суд при визначенні розміру відшкодування витрат враховує ч. 4 ст.137 ЦК України, відповідно до якої розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Надаючи оцінку запереченням позивача, апеляційний суд зауважує, що вони знайшли своє часткове підтвердження у зв`язку з тим, що апеляційна скарга та доповнення до апеляційної скарги подавалися особисто відповідачем ОСОБА_1 , а тому зазначенні в акті приймання-передачі подання адвокатом до суду вказаних документів суд вважає безпідставним. Окрім цього, матеріали справи не містять підтверджень того, що адвокат Липовенко Г.В. ознайомлювалася з матеріалами судової справи.

Посилання позивача в своїх запереченнях на те, що документи по суті справи підписувалися відповідачем, що, на його думку, ставить під сумнів фактичні обсяги наданої правничої допомоги адвокатом не підтверджено, оскільки відповідачем доведено реальність надання правничої допомоги.

Такого ж висновку дійшла і ВП ВС в постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

Надаючи оцінку вказаному в запереченні позивача факту оплати адвокатських послуг 30.11.2020 за день до укладення договору від 01.12.2020, то вони не є безумовною підставою для відмови у вимозі про стягнення витрат на правову допомогу, оскільки витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

Такого ж висновку дійшов КЦС ВС у постанові від 03.02.2021 у справі № 554/2586/16-ц.

З огляду на викладене, апеляційний суд з урахуванням складності справи, а саме беручи до уваги вищевикладене, вважає, що зазначені ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу є не в повній мірі обґрунтованими, та такими, що суперечать принципам розумності та справедливості.

А тому, враховуючи складність справи та виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, а також з урахуванням поданого позивачем заперечення щодо розміру заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зменшення їх розміру та стягнення з позивача на користь відповідача 2375 гривень 00 копійок витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.133, 134, 137, 141, 270 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 2375 (дві тисячі триста сімдесят п`ять) грн. витрат на правничу допомогу.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді: