Справа № 442/3533/20
Провадження № 6/442/11/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Нагірної О.Б.,

з участю секретаря судового засідання Кмітя Р.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дрогобич заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у цивільній справі № 442/3533/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок незаконних дій,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, оскільки у такому не вирішено питання про судові витрати, пов`язані з професійною правничою допомогою, які поніс позивач при розгляді справи в сумі 13000 грн.

Заяву мотивує тим, що 28.12.2020 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області було розглянуто цивільну справу за його позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок незаконних дій.

Із позовною заявою ним було подано попередній розрахунок судових витрат, загальна сума яких становить 17901 грн., яка не змінилася та складається з: судового збору в розмірі 1901 грн.; витрат за копіювання документів в розмірі 308 грн., витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням гонорару адвоката в розмірі - 14800 грн., транспортних витрат в розмірі - 820 грн.

Крім того вказує, що за правову допомогу ним уже сплачено 10000 грн. та залишилося доплатити 4800 грн. Посилаючись на вищевикладене та керуючись ч. 8 ст. 141 ЦПК України, просить стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати в сумі 13000 грн. за мінусом стягненої Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області суми 4901 грн.

В судове засідання учасники справи не викликались.

У зв`язку з неявкою учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини та перевіривши їх доказами, суд приходить до такого висновку.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28.12.2020 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок незаконних дій задоволено частково. Ухвалено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдану майнову шкоду (збитки) в розмірі 115254 (сто п`ятнадцять тисяч двісті п`ятдесят чотири) гривні, 1800 (тисяча вісімсот) гривень за послуги евакуатора та 4901 (чотири тисячі дев`ятсот одну) гривню судових витрат. В решті позову відмовлено. Однак, при ухваленні рішення судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

При подачі позову до суду позивачем долучено до позовної заяви попередній розрахунок судових витрат, згідно якого, просить суд стягнути з відповідача судовий збір в сумі 1901 грн. Також просить стягнути з відповідача витрати, пов`язані з: копіюванням документів 380 грн., правничою допомогою з урахуванням гонорару адвоката 14800 грн. та транспортні витрати в сумі 820 грн., а усього 17901 грн.

У заяві про відшкодування судових витрат від 05.01.2021 позивач вказує, що за правову допомогу ним уже сплачено 10000 грн. та залишилося доплатити 4800 грн. Посилаючись на вищевикладене та керуючись ч. 8 ст. 141 ЦПК України просить стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати в сумі 13000 грн. за мінусом стягненої Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області суми 4901 грн.

Відповідно до ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу складається з гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до п. 48 постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ „Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79,статтях 84,88,89 ЦПК України.

Витрати на правничу допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У відповідності до ст. 26 Закону України „Про адвокатуру і адвокатську діяльність, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Згідно із ч. 3 ст. 27 Закону України „Про адвокатуру і адвокатську діяльність до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 ЦК України.

Відповідно до ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із ст. 632 цього Кодексу ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Згідно зі статтею 30 Закону України „Про адвокатуру і адвокатську діяльність, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

До позовної заяви позивачем додано лише Ордер серія ЛВ № 173835 та Свідоцтво про право ОСОБА_3 на зайняття адвокатською діяльністю № 1219 від 27.09.2006 (а/с 59, 60). Жодного договору про надання правової допомоги та розрахунку коштів за надані послуги суду не надано.

Крім цього, позивач просить стягнути витрати на копіювання та транспортні витрати, як судові витрати.

Відповідно до ч.4 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

До заяви про стягнення судових витрат додано копію квитанції від 02.07.2020 на ксерокс в сумі 380 гривень.

Жодних доказів на підтвердження того, що такі витрати необхідні для розгляду справи, а також доказів транспортних витрат в сумі 820гривень, суду не надано.

А тому, суд не знаходить підстав для задоволення даної заяви.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 264, 265, 270 ЦПК України, -

постановив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у цивільній справі № 442/3533/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок незаконних дій - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Нагірна О.Б.