Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/864/19
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021року Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді - Войнарівського М.М.,

за участю секретаря Жиган А.О.,

розглянувши в місті Миколаєві у відкритому судовому засіданні заяву позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Миколаївської районної державної адміністрації про визнання права спільної часткової власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Миколаївського районного суду Миколаївської області перебувала цивільна справа, у якій 25.09.2020 року постановлено рішення суду про задоволення вимог про визнання права спільної часткової власності на нерухоме майно.

29.04.2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із зазначеною заявою, в якій просили суд ухвалити додаткове рішення шляхом визнання спільної часкової власності на нерухоме майно в рівних частинах.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.04.2021року вказана заява розподілена головуючому судді Войнарівському М.М.

12.05.2021 року вищезазначена заява передана судді.

Ухвалою від 12.05.2021 року прийнято та призначено до розгляду заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Миколаївської районної державної адміністрації про визнання права спільної часткової власності на нерухоме майно.

Вивчивши зміст поданої до суду заяви про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Заочним рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 25.09.2020року позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

У ч. 3 ст. 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Даний перелік підстав для ухвалення додаткового рішення є вичерпним.

Як роз`яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (ч. 5 ст. 270 ЦПК України).

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, позивачам було задоволено позовні вимоги в повному обсязі стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази та ухвалено рішення.

При ухвалені рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. (ч. 2 ст. 264 Цивільного процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене та те, що суд ухвалив рішення в межах заявлених вимог у відповідності з діючим законодавством, а також те, що зазначені у заяві обставини не є підставою для винесення додаткового рішення в розумінні ст. 270 ЦПК України, оскільки вказана вимога вже розглядалася судом на підставі поданих доказів.

Судом досліджено докази, надані сторонами, надано їм оцінку і на їх підставі ухвалено рішення.

Отже, суд розглянув спір та ухвалив рішення в межах заявлених позовних вимог та ухвалив рішення по суті спору, заявленого позивачами.

За таких підстав суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви позивачів про ухвалення додаткового рішення у справі.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 19, 51, 175, 270, 353 ЦПК України,-суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити у прийнятті додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Миколаївської районної державної адміністрації про визнання права спільної часткової власності на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Згідно з ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя М. М. Войнарівський

20.05.2021