ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/8768/20 Головуючий суддя І інстанції Цвіра Д. М.
Провадження № 22-ц/818/3709/21 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: забезпечення позову
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2021 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Яцини В.Б.

суддів: -Бурлака І.В., Хорошевського О.М.,

за участю секретаря : Семикрас О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Іванченко Анастасії Валеріївні на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 березня 2021 року, постановлену у складі головуючого судді Цвіри Д.М., по цивільній справі за заявою позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_3 , Сьома Харківська державна нотаріальна контора (раніше Десята Харківська державна нотаріальна контора) про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання частки померлого у спільній власності та визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом,

встановив:

26 червня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить:

1.Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом серія НМЕ № 055927 від 12.07.2017 року, видане державним нотаріусом Десятою Харківською державною нотаріальною конторою Верещака Галиною Леонідівною, реєстраційний номер 1-515, після смерті ОСОБА_4 на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_2 .

2.Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/12 (одну дванадцяту) частку квартири АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_4 .

3.Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом серія НМЕ № 055928 від 12.07.2017 року, видане державним нотаріусом Десятою Харківською державною нотаріальною конторою Верещака Галиною Леонідівною, реєстраційний номер 1-516, після смерті ОСОБА_4 на 1/2 частину автомашини марки ШЕВРОЛЕ АВЕО 8F69Y, легковий седан - В, 2008 року виписку, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_2 .

4.Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 (одну шосту) частку автомашини марки ШЕВРОЛЕ АВЕО 8F69Y, легковий седан - В, 2008 року виписку, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 у порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_4 .

5. Визначити, що частка померлого ОСОБА_4 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2 становить 1/2 частку.

6. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 (одну шосту) частку квартири АДРЕСА_2 у порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_4 .

7. Судові витрати стягнути з відповідача.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 липня 2020 року у справі було відкрито провадження.

25 березня 2021 позивач звернулась до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просила суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту:

- на 1/2 частку автомашини марки CHEVROLET AVEO SF69Y, легковий седан - В, 2008 року виписку, номерний знак НОМЕР_2 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , яка зареєстрована за ОСОБА_2 ;

- на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за ОСОБА_2 згідно Свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 1-515, виданий 12.07.2017, видавник: Десята Харківська державна нотаріальна контора, державний нотаріус Верещака Г.Л. (реєстраційний номер об`єкта нерухомості: 101)

- на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_3 згідно Договору купівлі - продажу від 19.05.2000 року, який посвідчений приватним нотаріусом по Харківському міському нотаріальному округу Лисих Л.І., зареєстрована в реєстрі за № 787.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеною позовною заявою про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, які були видані ОСОБА_2 без урахування прав іншого спадкоємця - рідної доньки спадкодавця - ОСОБА_1 (що є спадкоємцем першої черги за законом). Також просить визнати за нею право власності на майно у порядку спадкування за законом, а саме:

- 1/6 частку автомашини марки CHEVROLET AVEO SF69Y, легковий седан - В, 2008 року виписку, помер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_4 ;

- 1/6 частку квартири АДРЕСА_2 ;

- 1/12 частку квартири АДРЕСА_1 .

Вказала, що нею було виявлено на інтернет сайті «premier.uа» оголошення про продаж вищезазначеного майна.

Із вказаних оголошень, вбачається, що Відповідач ( ОСОБА_2 ) має намір терміново відчужити майно, щодо якого є спір у даній справі.

Зазначила, що Відповідачем ( ОСОБА_2 ) неодноразово було подано оголошення про продаж спірного майна, свідчить про її свідомий намір відчужити дві квартири та автомашину, без урахування прав іншого спадкоємця - рідної доньки спадкодавця - ОСОБА_1 , що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, щодо визнання права власності за Позивачем.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 березня 2021 року було відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Іванченко А.В. просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити її заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказане майно.

Вказує, що у 2017 році ОСОБА_2 (Відповідачем) вже було отримано свідоцтво про право власності за законом на спірне майно без врахування інтересів та прав іншого спадкоємця - рідної доньки спадкодавця - ОСОБА_1 у зв`язку з чим, ОСОБА_1 і звернулась до суду з метою ефективного захисту своїх порушених прав. Зазначені дії Відповідача (отримання у нотаріуса свідоцтва про право власності за законом без врахування прав ОСОБА_1 , неоднократне подання оголошень про терміновий продаж спірного майна свідчать про свідомий та реальний намір Відповідача позбавити Позивача права власності на спірне майно. З 2016 року ОСОБА_1 не може оформити право власності на належне майно, що залишилось після смерті батька, саме з вини незаконних дій ОСОБА_2 . Доказами про те, що виконання рішення, у майбутньому, може бути утруднене чи відповідач буде ухилятись від виконання такого рішення - оформлення ОСОБА_2 у нотаріуса права власності на спірне майно без врахування прав та інтересів ОСОБА_1 та неодноразове подання оголошень про терміновий продаж спірного майна. Беззаперечними мотивами, за якими позивач вважає, що захист його прав, свобод ті інтересів буде неможливим без вжиття відповідних заходів і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, полягає у наступному, буде змушена повторно звернутись до суду із позовною заявою про витребування майна із чужого незаконного володіння, що є додатковими негативними наслідками для Позивача

ОСОБА_5 , що між сторонами існує спір, ОСОБА_2 не визнає право власності ОСОБА_1 та намагається будь - якими чином позбавити її права власності, що належить їй по закону, а тому існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Зазначає, що відчуження майна, право на яке вона претендує, ускладнить виконання рішення суду. Тому для ефективності судового захисту просить суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту вказаного майна.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача адвоката Іванченко А.В., перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції свої висновки обґрунтував тим, що матеріали справи не містять доказів чи обґрунтування доводів представника позивача про те, що виконання рішення у майбутньому може бути утруднене чи відповідач буде ухилятись від виконання такого рішення.

Заява про забезпечення позову не містить посилання на беззаперечні мотиви, за якими позивач вважає, що захист його прав, свобод та інтересів буде неможливим без вжиття відповідних заходів і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також не вказано в чому полягає значимість таких зусиль і наскільки значні витрати будуть позивачем при цьому понесені.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Нормами ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 149 ЦПК України).

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1, ч.3 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом, зокрема, накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, заборони вчинення певних дій.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Разом з тим, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Матеріалами оскарження ухвали підтверджується, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою. Однак накладення арешту на частки автомобіля та квартир, які не виділені в натурі, і можливість такого виділу та виконання арешту не є очевидною, за відсутності належних та достовірних доказів, що згадані оголошення в мережі Інтернет дійсно були розміщені відповідачем, з урахуванням того, що накладення арешту на частку квартири відповідачу не належить ( на 1/2 частка квартири АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_3 ) слід визнати, що позивач дійсно не довела наявність реального ризику невиконання можливого рішення суду, а також такий захід є непропорційний, неспівмірний заявленим позовним вимогам.

Доводи скарги не знайшли свого підтвердження та висновки суду не спростували.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, то відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін

Керуючись ст.ст. 259, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

постановив :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Іванченко Анастасії Валеріївні -залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 березня 2021 року -залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 21 травня 2021 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді І.В.Бурлака.

О.М.Хорошевський.