Справа № 758/1532/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2021 року місто Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Волошиній А.М.,

за участю: представника позивача - адвоката Самаріна А.С.,

представника позивача та третьої особи-1 - адвоката Мітюріна С.О.,

представників відповідача-1 - Костюк М.Д., Мусійчук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження матеріали цивільної справи за позовом громадянина Румунії ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемано», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: громадянин Німеччини ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Публічне акціонерне товариство «Платинум Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Ренесанс Холдинг» про визнання недійсними наказу, акту приймання-передачі майна до статутного капіталу та договору іпотеки, припинення права власності та обтяження речових прав на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2020 р. позивач звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить: 1) визнати недійсним Наказ Міністерства юстиції України від 16.04.2019 р. № 1226/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» та припинити право власності ОСОБА_4 на наступне майно: садовий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 1834,2 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, індексний номер 10044040; земельна ділянка, на якій розташований вищевказаний садовий будинок, площею 0,0675 гектарів, кадастровий номер :91:453:0020, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 85; 2) визнати недійсним Акт приймання-передачі майна до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемано» від 18.04.2019 р. на підставі якого ОСОБА_2 передав Товариству з обмеженою відповідальністю «Лемано» наступне майно: земельну ділянку, площею 0,0738 га, кадастровий номер :91:453:0021, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00; садовий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00; 3) Припинити право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемано» на наступне майно: земельну ділянку, площею 0,0738 га, кадастровий номер :91:453:0021, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00; садовий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00; 4) визнати недійсним Іпотечний договір від 22.04.2019 р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Горбуновою Л.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1320; 5) Припинити обтяження речового права у вигляді іпотеки ОСОБА_3 згідно Іпотечного договору від 22.04.2019 р., який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Горбуновою Л.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1320 на наступне майно: земельну ділянку, площею 0,0738 га, кадастровий номер :91:453:0021, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00; садовий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00.

Позов, в частині визнання недійсним Наказу Міністерства юстиції, мотивований тим, що позивач є власником будинку та земельної ділянки, розташованої в АДРЕСА_2 (далі - нерухоме майно) згідно договору купівлі-продажу від 25.03.2016 р. посвідчених Приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Зубко О.П. 24 квітня 2019 року позивачу стало відомо, що в Державному реєстрі речових прав на майно (надалі за текстом - ДРРП) за період з 12 по 18 квітня 2020 року було повністю скасовані усі реєстраційні дії та записи по об`єктам нерухомого майна за останні 6 років і власником майна є Товариство з обмеженою відповідальністю «Лемано». В ході збору інформації про такі зміни в ДРРП позивачем було з`ясовано, що Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації при Міністерстві юстиції України 15 квітня 2019 року було розглянуто по суті скарги ОСОБА_6 від 10.04.2019, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.04.2019 за № 12859-33-19, в результаті розгляду якої прийнято Наказ Міністерства юстиції України від 16.04.2019 р. № 1226/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», яким скаргу ОСОБА_6 задоволено повністю. При цьому, розгляд скарги ОСОБА_6 відбувся за 4 календарних днів з 11 по 15 квітня, з яких 13-14 квітня були вихідними днями, про розгляд скарги нікого із зацікавлених осіб не було повідомлено, Комісія, на думку позивача, не намагалася перевірити дату коди ОСОБА_6 дізнався про порушення свог о права. Також позивач зазначає про перевищення повноважень Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації при Міністерстві юстиції України при розгляді вказаної скарги, з огляду на те, що повноваження щодо розгляду скарг на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав відповідно до статті 57 Закону № 1952-ІУ та Порядку № 1128 Міністерство юстиції України отримало з 01 січня 2016 року, та порядок реалізації таких повноважень визначено з 01 січня 2016 року. Також зазначено, що в результаті дій відповідача за період з 12 по 22 квітня 2019 р., майно обтяжене арештами у цивільних та кримінальних справах змінило свого власника, було внесено до статутного капіталу ТОВ та передано в іпотеку. Позивач вважає, що правочини щодо розпорядження арештованим майном шляхом внесення їх до статутного капіталу та передачі його в іпотеку суперечать діючому законодавству та підлягають визнанню недійсними. При цьому, вказав, що 18.04.2019 р. було складено оскаржуваний акт приймання-передачі майна до статутного капіталу ТОВ «Лемано», який було зареєстровано в ДРРП наступного дня 19.04.2019 р., згідно рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Єдине вікно державної реєстрації» Черненко Ігоря Леонідовича, індексний номер рішення: 46564959, 20-21 квітня 2019 р. були субота та неділя, і вже в понеділок 22 квітня 2019 р. майно було передано ТОВ «Лемано» в іпотеку громадянину ОСОБА_3 . А відтак, за доводами сторони позивача, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , звертаючись зі скаргою до Міністерства юстиції України, укладаючи акт приймання-передачі майна до статутного капіталу щодо майна обтяженого арештами та іпотекою наперед знали, що такі обтяження будуть одразу вилучені з реєстру і в подальшому не буде перешкод для реєстрації права власності за ними. На час звернення зі скаргою до Міністерства юстиції України в ДРРП були дійсні записи про арешт спірного майна згідно ухвал Кіровського районного суду м. Кіровограда та Подільського районного суду м. Києва; на час укладання акту приймання-передачі майна до статутного капіталу майно по реєстру було обтяжено іпотекою ПАТ «Платинум Банк». Проте чинні обтяження щодо майна жодним чином не завадили діям ОСОБА_2 та ОСОБА_6 щодо перереєстрації майна на інших власників. Очевидним є те, що вони були обізнані з наявними арештами, іпотеками, але достеменно знали про їх наступне скасування протягом короткого періоду в часі. А відтак, обґрунтовуючи позов в частині оскарження акту приймання-передачі та іпотечного договору, позивач зазначив, що оскаржувані Акт приймання передачі майна до статутного капіталу ТОВ «Лемано» від 18.04.2019 р. та Іпотечний договір від 22.04.2019 р., реєстровий номер 1320 за своїм змістом є правочинами спрямованими на відчуження майна у зв`язку з чим прямо суперечать актам органів судової (державної) влади України - ухвалі Подільського районного суду м. Києва від 04.02.2016 р. у справі № 758/14602/15-ц та ухвалі Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27.04.2017 р. у справі № 404/2474/17, у зв`язку з чим підлягають визнанню недійсними на підставі ч. 1 ст. 203 ЦК України. При цьому, за доводами сторони позивача, Наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2019 р. № 1226/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» не було визнано недійсними жодного із правочинів щодо купівлі-продажу нерухомого майна № 1-4, а була лише скасована державна реєстрація таких правочинів. Тобто правовими наслідками скасування в судовому порядку Наказу від 16.04.2019 р. № 1226/5 є відновлення державної реєстрації усіх правочинів, які були ним скасовані та відновлення правомочності власника ОСОБА_1 у розпорядженні майном. Таке відновлення у правах має ретроспективну дію, тобто скасування у судовому порядку Наказу від 16.04.2019 р. № 1226/5 означає те, що він є недійсним з моменту його прийняття та не породжує жодних правових наслідків. За таких обставин Акт приймання передачі майна до статутного капіталу ТОВ Лемано» від 18.04.2019 р. та Іпотечний договір від 22.04.2019 р. укладений всупереч волевиявленню власника майна ОСОБА_1 , а відтак підлягає визнанню недійсним, оскільки не відповідає ч. 3 ст. 203 ЦК України. За захистом порушеного права власності, позивач через свого представника звернувся з даним позовом до суду.

Провадження у справі відкрито ухвалою від 24.04.2020 р. з призначенням розгляду в порядку загального позовного провадження з призначенням справи у підготовче засідання (а.с. 92, том 1).

Третя особа - ТОВ «Ренесанс Холдинг» 09.07.2020 р. на адресу суду направила відзив на позовну заяву, згідно якого ТОВ просило проводити розгляд справи без участі його представника, не заперечувало щодо задоволення позову, та вказав, що оскаржуваний Наказ МЮ стосується інтересів ТОВ, а саме нерухомого майна зазначеного в даному Наказі, з огляду на те, що ТОВ є правонаступником ПАТ «ПлатинумБанк» у кредитних зобов`язаннях сторін у справі (а.с. 99-102, том 1).

Третя особа - ОСОБА_7 10.07.2020 р. надіслав на адресу суду пояснення, згідно яких просив проводити розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував, зазначивши, що є іпотекодержателем у правовідносинах з ОСОБА_5 щодо земельної ділянки, та оскаржуваним Наказом, зареєстроване вказане інше речове право - іпотеку, - скасовано (а.с. 141, том 1).

14.07.2020 р. третьої особою громадянином ФРН ОСОБА_5 до суду подано пояснення, згідно яких просив розглядати справу без його участі, , вказавши, що є власником будівлі за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 1834,2 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00 та земельною ділянкою за цією ж адресою, право власності на які оскаржуваним Наказом МЮ скасовані, а відтак, проти задоволення позову не заперечував (а.с. 173-176, том 1).

12.08.2020 р. відповідачем 1 - МЮ подано відзив на позовну заяву, згідно якого просив у задоволенні позову відмовити, з огляду на те, що за результатами розгляду скарги ОСОБА_6 суб`єкт розгляду скарги на підставі висновку комісії прийняв мотивоване рішення про задоволення скарги.

14.08.2020 р. позивачем через свого представника подано відповідь на відзив, згідно якого такий зазначає про те, що МЮ процитовано та наведено багато норматовно-процесуальних актів, які формально описують оскаржуваний Наказ, але ніяким чином не спростовують мотивів та доводів його прийняття.

01.02.2021 р. третьою особою ОСОБА_6 подано заяву про закриття провадження у справі, спираючись на відсутність майнового спору між позивачем та відповідачем 5 з приводу права власності на будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 1834,2 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00 та земельної ділянки під ним - у цивільному порядку, тоді як, на його думку, стосовно інших реєстраційних дій, скасованих Спірним Наказом, позовні вимоги про скасування Спірного Наказу - відсутні, а відтак, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України просив закрити провадження в частині позовної вимоги щодо скасування Наказу Міністерства юстиції України від 16.04.2019 р. № 1226/5 (п.3.1. прохальної частини позову) з тих підстав, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Представником позивача подано пояснення на заяву про закриття провадження, згідно яких останній заперечував проти задоволення заяви третьої особи щодо закриття провадження у справі, з огляду на те, що доводи ОСОБА_6 про неможливість розгляду позову відносно майна ОСОБА_4 в цивільному порядку є юридично неспроможними, оскільки не ґрунтуються на нормах діючого законодавства, зауважив, що при визначенні юрисдикції суду слід запобігати ситуаціям штучного створення преюдиції чи ситуаціям, коли для вирішення одного спору потрібно ініціювати два і більше процесів у судах різних юрисдикцій, також вказав, що в даному випадку розглядається спір щодо одного рішення Мінюсту (наказу від 16.04.2019 р. № 1226/5) ініційованого за однією скаргою і цей спір повинен бути вирішений в повному обсязі в одному судовому процесі, а не шляхом подання десятків позовів в різних юрисдикціях.

Представник третьої особи - ОСОБА_5 - подав письмове заперечення на заяву про закриття провадження, згідно яких просив відмовити у задоволенні такої заяви, з підстав відсутності повноважень на представлення інтересів ОСОБА_4 , яка наразі є власником будинку АДРЕСА_4 та земельної ділянки під нею, крім того, вказав на те, що третя особа ОСОБА_6 є третьою особою без заявлення самостійних вимог, тобто задоволення позовних вимог не може жодним чином безпосередньо вплинути на його особисті права чи інтереси, а відтак, сама природа заяви, як і процедура її долучення до матеріалів справи, на думку представника, є сумнівною з точки зору приписів ЦПК України.

В судовому засіданні представники позивача - адвокати Самарін А.С. та Мітюрін С.О., який діяв і як представник третьої особи-1 - ОСОБА_5 , позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві та заявах по суті справи, проти закриття провадження у справі заперечували.

Представники відповідача 1 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували з підстав, наведених у відзиві, наголошували на дійсності та обґрунтованості винесеного оскаржуваного Наказу Міністерства юстиції України, додавши, що всі дії біли вчинені відповідно до закону та прийняте рішення відповідає нормам чинного законодавства. Клопотання про закриття провадження у справі просила вирішити у відповідності до чинного законодавства.

Інші відповідачі, будучи належним чином повідомленими про дату та час судового засідання в судове засідання повторно не з`явились, явку своїх представників не забезпечили, про причини неявки суд не повідомили, заяв про відкладення судового розгляду не подавали, заяв по суті справи та з процесуальних питань не подавали.

Представники інших третіх осіб, в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог закону, про причини неявки не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи не подавали.

Суд, вислухавши учасників судового засідання, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі в частині вимог про визнання недійсним наказу виходячи з такого.

Судом встановлено, що Наказом Міністерства юстиції України від 16.04.19. № 1226/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» задоволено скаргу ОСОБА_6 в повному обсязі та: скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12.05.15. № 21236788, від 13.05.15. № 21277719, прийняті державним реєстратором Головного територіального управління юстиції у місті Києві Максименко Лесею Анатоліївною, від 14.05.15. № № 21282597, 21288289, від 12.06.15. №№ 22013979, 22014429, 22014859, 22015483, прийняті державним реєстратором Головного територіального управління юстиції у місті Києві Томащук Оленою Дмитрівною; скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.05.15. №№ 21349161, 21348980, від 02.07.15. №№ 22544606, 22546009, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мартиненко Віктором Олександровичем, від 06.06.15. № 21868658, 21868541, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Клименко Дмитром Борисовичем, від 11.11.15. №№ 26045965, 26051586, 26043580, 26048480, рішення про внесення змін від 13.11.15. №№ 26133126, 26131282, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовим Геннадієм Вікторовичем, від 13.11.18. №№ 44021341, 44021719, від 17.10.15. № 25255241, прийняті державним реєстратором Київської міської філії КП «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради Житомирської області Тарнавською Світланою Володимирівною, від 13.10.15. № 25254958 прийняте державним реєстратором реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції Бучинським Денисом Дмитровичем, від 17.10.15. №№ 25356169, 25356105, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Татаринцевою Євгенією Анатоліївною, від 02.11.15. №№ 25785287, 25785212, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коноваловою Есталіною Анатоліївною, від 11.02.16. №№ 28201358, 28201358, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мельниченко Іриною Олександрівною, від 25.03.16. №№ 28927184, 28925559, прийняті приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Зубко Оксаною Петрівною.

Третьою особою ОСОБА_11 заявлено клопотання про закриття провадження в частині позовної вимоги щодо скасування спірного наказу, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, з огляду на те, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, обґрунтовуючи це тим, що відсутній майновий інтерес (спір).

Суду з Єдиного Державного Реєстру судових рішень стало відомо, що 08 жовтня 2019 року у справі № 640/7857/19 Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_6 ( АДРЕСА_5 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, буд. 13; ) про визнання недійсним та скасування наказу - відмовлено повністю (https://reyestr.court.gov.ua/Review/84983504).

Вказаним Рішенням встановлено, що суд прийшов до висновку, що в межах спірних правовідносин, суб`єктом владних повноважень під час розгляду скарги позивача у сфері державної реєстрації не було допущено порушень вимог чинного законодавства, а тому твердження ОСОБА_6 про протилежне є безпідставними, а також такими, що не підтверджується належними наявними в матеріалах справи доказами. Під час розгляду даної справи, судом також враховано, що відповідно до постанов Верховного Суду України від 01.12.2015 у справі № 800/134/15, від 15.12.2015 у справі № 800/206/15 судовому захисту підлягають порушені права, свободи та інтереси, належні безпосередньо заявникам, та таке порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення, що не дозволяє скаржитися щодо законодавства або певних обставин абстрактно.

Відтак, суд адміністративного судочинства прийшов до висновку про відсутність порушеного права ОСОБА_6 , оскільки оскаржуваним наказом його права фактично були захищені.

Дане рішення ОСОБА_6 оскаржене не було, оскільки відповідних відомостей про таке оскарження в ЄДРСР не міститься, чим самим останній погодився зі змістом такого Рішення та встановленими в ньому фактами та обставинами.

Крім того, суду з Єдиного Державного Реєстру судових рішень стало відомо, що Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.01.2020 у справі № 910/18864/19 (суддя Плотницька Н.Б.) відмовлено у прийнятті позовної заяви ТОВ "Ренесанс Холдинг" до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування Наказу№ 1226/5 від 16.04.2019 Міністерства юстиції України "Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень" на підставі п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

При винесенні вказаної ухвали суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги ТОВ "Ренесанс Холдинг" фактично зводяться до захисту переданого позивачу Публічним акціонерним товариством "Платинум Банк" (далі - ПАТ "Платинум Банк") права на звернення до стягнення об`єктів нерухомого майна за іпотечними договорами, яке, на думку позивача, порушено внаслідок зняття зі спірного майна обтяження та перереєстрації права власності на це майно за новими власниками, які є фізичними особами.

У зв`язку з цим, за висновком місцевого господарського суду, спір у даній справі є приватноправовим і за суб`єктним складом підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, оскільки його вирішення впливає на права та обов`язки цих фізичних осіб.

При цьому, суд першої інстанції вказав, що сама лише обставина, що власники спірного об`єкта нерухомого майна та земельної ділянки (фізичні особи) не були зазначені позивачем під час подання позову як відповідачі, не може бути підставою для розгляду спору господарським судом, адже предмет спору безпосередньо стосується прав і обов`язків таких осіб.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.03.2020 р., якою становлено, що ухвала Господарського суду міста Києва від 08.01.2020 у справі № 910/18864/19 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для її скасування не вбачається, - апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ренесанс Холдинг" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.01.2020 у справі № 910/18864/19 залишити без задоволення; Ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.01.2020 у справі № 910/18864/19 залишити без змін; поновити дію ухвали Господарського суду міста Києва від 08.01.2020 у справі № 910/18864/19.

Крім того, Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.07.19 р. у справі № 910/9843/19 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Ренесанс Холдинг» у відкритті провадження у справі; позовні матеріали повернуто заявнику.

Відмовляючи у відкритті провадження Господарський суд міста Києва зазначив, що право позивачу звернутись з відповідним позовом до суду за встановленою чинним законодавством юрисдикцією: в частині вимог до Міністерства юстиції України про визнання недійсним наказу - до відповідного адміністративного суду, в частині вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемано", ОСОБА_2 про визнання недійсним акту приймання-передачі майна - до відповідного місцевого загального суду.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.01.20. ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.07.19. скасовано в частині відмови у відкритті провадження у справі про визнання недійсним наказу Міністерства юстиції України від 16.04.19 р. № 1226/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень»; в цій частині матеріали справи направлено до суду першої інстанції. В іншій частині ухвалу залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.02.2020 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ТОВ «Ренесанс Холдинг» до Міністерства юстиції України, Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемано», ОСОБА_2 про визнання недійсним наказу Міністерства юстиції України від 16.04.19 р. № 1226/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень»; ухвалено розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.09.2020 р. у справі № 910/9843/19 в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренесанс Холдинг» до Міністерства юстиції України, Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемано», ОСОБА_2 про визнання недійсним наказу Міністерства юстиції України від 16.04.19. № 1226/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» та визнання недійсним акту приймання-передачі майна до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемано» від 18.04.19 р. - відмовити повністю.

Наразі - вказане судове рішення оскаржено, та слухання справи призначено на 13 квітня 2021 року.

При цьому, вказаною Постановою від 20.01.2020 р. встановлено, що спір в даній справі за вимогою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ренесанс Холдинг" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемано", ОСОБА_2 про визнання недійсним акту приймання-передачі майна до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемано" від 18.04.19 р., з підстав того, що станом на момент його підписання були чинними обтяження нерухомого майна, в тому числі, і за ухвалами Подільського районного суду міста Києва, тобто не пов`язаний із реалізацією корпоративних відносин, та за своїм суб`єктним складом сторін не відповідає вимогам пункту 3 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України.

Суду також відомо, що згідно даних з ЄДРСР Окружним адміністративним судом міста Києва слухається справа № 640/17587/19 за адміністративним позовом громадянина Німеччини ОСОБА_5 ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Міністерства юстиції України (01601, м. Київ, вул. Городецького, 13 ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_7 ( АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_3 ), громадянина Румунії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_4 ), Публічне акціонерне товариство "Платинум Банк" (03680, м. Київ, вул. Амосова, 12, корпус 1, ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_9 , РНОКПП НОМЕР_5 ), ОСОБА_6 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_10 , РНОКПП НОМЕР_6 ), про визнання протиправним та скасувати Наказу МЮУ від 16.04.2019 № 1226/5.

Згідно встановлених обставин Господарського суду міста Києва від 15.09.2020 р. у справі № 910/9843/19 - 17.03.20 р. Міністерством юстиції України подано клопотання про зупинення провадження в даній справі, в задоволенні якого судом відмовлено з підстав відсутності обставин неможливості розгляду даної справи до вирішення справ № 640/7857/19, № 640/17587/19 та № 910/18864/19, а відтак, щонайменше Міністерству юстиції було відомо про численні судові спору щодо оскарження Наказу № 1226/5.

Ч. 5 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Крім того, жодною із сторін по справі в численних судових засіданнях та під час обміну процесуальними документами між собою не поставлено до відома суд щодо наявності вищевказаних судових рішень, в тому числі в різних судочинствах та інстанціях.

Вказаними судовими рішеннями встановлено відсутність порушень вимог чинного законодавства при розгляді скарги ОСОБА_6 на винесенні спірного наказу.

Крім того, суду також відомо, що Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва 05.02.2021 р. (у справі № 761/3910/21) клопотання прокурора Київської міської прокуратури - задоволено та на спірне майно, як речовий доказ, накладено арешт в межах кримінального провадження № 0000761 від 06.11.2020 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.365-2, ч.3 ст.206 КК України.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Так, суд констатує, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19) вказано, що «предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу».

З численних перелічених судових рішень вбачається, що предметом спору був Наказ Міністерства юстиції України від 16.04.19. № 1226/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень».

Підставою для звернення позивача із даним позовом слугувала незгода з діями відповідача щодо реалізації ним, як контрольного органу за дотриманням реєстраційного законодавства, своїх владних управлінських функцій при розгляді ним скарг у сфері державної реєстрації, певні функції контролю за чим покладено на МЮУ у відповідності до наданих ним повноважень.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 761/7978/15-ц (провадження № 14-58цс18) необхідність застосування пункту 2 частини першої статті 205 ЦПК України зумовлена, по-перше, неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову, та, по-друге, властивістю судового рішення, що набрало законної сили (стаття 223 ЦПК України). За змістом наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір.

У пунктах 26, 27 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 320/9224/17 (провадження № 14-225цс19) зазначено, що: «згідно з пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами. Тобто, згідно з вказаним пунктом підставою для закриття провадження у справі є, зокрема, вирішення спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав шляхом ухвалення рішення, яке набрало законної сили, або постановлення ухвали про закриття провадження у справі».

Так, встановлено, що численних описаних вище рішеннях судів різних інстанцій - перш за все предметом розгляду був саме Наказ МЮУ № 1226/5 від 16.04.2019 р.

Підставою для звернення із зазначеними позовами слугувала незгода з діями Міністерства Юстиції України щодо реалізації ним, як контролюючим органом, своїх владних управлінських функцій при розгляді ним скарг у сфері державної реєстрації.

Підстави для закриття провадження в справі вичерпно визначені ст.255 ЦПК України і свідчать про те, що процес виник або неправомірно при відсутності в заінтересованої особи права на звернення до суду за захистом, або не може бути продовжений з інших причин, в тому числі і в зв`язку з волевиявлення сторін по розпорядженню своїми правами, які викликають зазначені правові наслідки.

Згідно ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: 1) справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства; 2) відсутній предмет спору; 3) набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами; 4) позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом; 5) сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом; 6) суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 186 цього Кодексу; 7) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва; 8) після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Отже, за вищевикладених обставин, враховуючи характер спірних правовідносин, суб`єктивний склад сторін, зміст заявлених позовних вимог, беручи до уваги, що за наслідком винесеного Наказу МЮУ № 1226/5 від 16.04.2019 р. ухвалено вже декілька судових рішень, з повним та всебічним дослідженням підстав винесення такого наказу, а тому провадження в частині позовної вимоги про визнання недійсним наказу МЮУ № 1266/5 від 16.04.2019 р. та похідної від неї вимоги про припинення права власності ОСОБА_4 на садовий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку під ним (оскільки, у випадку якщо б суд дійшов висновку про скасування оспорюваного Наказу МЮ, - право власності такої особи було б також скасовано), у справі слід закрити на підставі п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Окрім того, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам норму ч. 2 ст. 256 ЦПК України, відповідно до якої повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

На підставі викладеного та керуючись п. 3 ч. 1 ст. 255, ст.ст. 259-261, 268, 353, 354 ЦПК України, п.15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.), -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження в цивільній справі за позовом громадянина Румунії ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемано», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: громадянин Німеччини ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Публічне акціонерне товариство «Платинум Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Ренесанс Холдинг» про визнання недійсними наказу, акту приймання-передачі майна до статутного капіталу та договору іпотеки, припинення права власності та обтяження речових прав на нерухоме майно - в частині позовних вимог про визнання недійсним Наказу Міністерства юстиції України № 1226/5 від 16.04.2019 р. та припинення права власності (п. 3.1 позовних вимог).

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва з подачею апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому копія ухвали не була вручена в день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Подільського районного

суду м.Києва Н.М. Ларіонова