ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2021 року м. Київ

справа № 755/12750/19

провадження № 22-ц/824/528/2021

Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: Іванової І.В. (суддя-доповідач), Матвієнко Ю.О., Гуля В.В.

сторони :

позивач - Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 02 грудня 2019 року у складі судді Астахової О.О, у справі за позовом Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації до ОСОБА_1 , третя особа: Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, про стягнення виплачених надміру коштів грошової допомоги,

встановив:

У серпні 2019 року Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно виплаченої щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач надала недостовірну інформацію про майновий стан своєї сім`ї при зверненні до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації із заявою у листопаді 2014 року про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Посилаючись на викладене, Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації просив стягнути з відповідача на користь Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат надміру виплачені бюджетні кошти у вигляді щомісячної адресної допомоги за період з 26.11.2014 р. по 31.05.2017 р. у сумі 20 043,78 грн. оскільки відповідач добровільно їх не повернула.

Заочним рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 02 грудня 2019 року позов задоволено.

Суд стягнув з відповідача ОСОБА_1 на користь Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат грошові кошти виплачену надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями у розмірі 20 043, 78 грн. та судовий збір у розмірі 1921 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 04 серпня 2020 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 02 грудня 2019 року залишено без задоволення.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, просить скасувати рішення суду першої інстанції через порушення норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги відповідач зазначає, що суд першої інстанції зробив помилковий висновок про наявність житлового приміщення, так як визначальним у даній справі є не формальне існування права власності на частку майна, а саме встановлення обставин про фактичне володіння та користування житлом, без якого неможливо здійснювати в ньому проживання, оскільки зазначене приміщення є непридатним для проживання, тому не може вважатись житловим приміщенням. За недоведеності заявлених в позовній заяві фактів щодо використання заявником чи будь-ким з членів сім'ї та володіння житловим приміщенням, висновки суду про надання заявником недостовірної інформації, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Позивач у відзиві на скаргу просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, рішення суду залишити без змін. Зазначає, що ОСОБА_1 , звертаючись із апеляційною скаргою не спростувала наявність у чоловіка на праві власності частини житлового будинку у с.Рожнів Косівського району, Івано-Франківській області та не довела факту непридатності будинку для проживання.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки в даній справі ціна позову становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму, і дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що рішенням управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 04.12.2014 р. на підставі поданої відповідачем заяви від 26.11.2014 року, ОСОБА_1 призначена щомісячна адресна допомога особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання на двох осіб, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг в розмірі 1326,00 грн. із розрахунку на місяць на період з 26.11.2014 р. по 25.01.2015 р.; 1105,00 гривень на місяць за період з 26.01.2015 р. по 25.03.2015 р.; 884,00 грн. на місяць за період з 26.03.2015 р. по 25.05.2015 р. (а.с.34)

Рішенням комісії від 24.09.2015р. на підставі поданої відповідачем заяви про подовження щомісячної адресної допомоги, їй було подовжено виплату допомоги на 2 осіб на суму 884,00 грн. на місяць на період з 23.09.2015 р. по 22.03.2016 р. (а.с.40).

Рішенням комісії від 06.04.2016 р. на підставі поданої відповідачем заяви про подовження щомісячної адресної допомоги, їй було подовжено виплату допомоги на 2 осіб на суму 884,00 грн. на період з 23.03.2016 р. по 10.09.2016 р. (а.с. 45).

Рішенням комісії від 16.03.2017р. на підставі поданої відповідачем заяви про подовження щомісячної адресної допомоги, їй було подовжено виплату допомоги на 2 осіб на суму 884,00 грн. на місяць на період з 23.02.2017 р. по 22.08.2017р. (а.с.33).

Рішенням управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 11.05.2017 року у виплаті допомоги ОСОБА_1 було відмовлено у зв`язку із виявленням нерухомого майна у чоловіка не на окупованій території. ( а.с. 32).

Як вбачається із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Единого реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №85844492 у чоловіка відповідача ОСОБА_2 перебуває у приватній власності 1/3 житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 . Дата реєстрації 16.03.2009 року (а.с.13).

27.11.2017р., 12.11.2018 р., та 07.05.2018року, Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації з вимогою утримати переплати щомісячної допомоги особам, переміщеним із зони АТО, для проживання в сумі 20 073,78 грн. за період з 26.11.2014 року по 31.05.2017 року з ОСОБА_1 та повернути у зв`язку з тим, що сім`я володіє житловим приміщенням не на окупованій території та тим, що при зверненні за призначенням щомісячної адресної допомоги ОСОБА_1 надала недостовірну інформацію. (а.с. 42-44).

22.06.2017 року Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації на адресу відповідача направлено лист про повернення надміру отриманих грошових коштів в сумі 20 073,78 грн. за період з 26.11.2014 року по 31.05.2017 року зв`язку з тим, що у чоловік відповідача ОСОБА_2 перебуває у приватній власності 1/3 житлового будинку розташованого в Івано-Франківській області, Косівському районі, село Рожнів, та тим, що при зверненнях за призначенням щомісячної адресної допомоги надали недостовірну інформацію. (а.с. 38-39).

Проте, відповідач добровільно кошти не повернула.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач безпідставно отримувала щомісячну адресну допомогу передбачену особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території, у період з 26.11.2014 року по 31.05.2017 року загальна сума якої становить 20 073,78 грн., та на вимогу позивача добровільно не повернула її.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, з наступних підстав.

Механізм надання тимчасової державної допомоги переміщеним особам на проживання регламентує Порядок призначення та виплати щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 № 505 (далі - Порядок). Відповідно до даного Порядку грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім`ї.

У заявах від 26.11.2014 року та від 27.03.2017 року на призначення тимчасової допомоги ОСОБА_1 зазначила, що у неї та будь-кого із членів її сім`ї відсутнє у володінні житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції. При цьому була проінформована, що подана нею інформація може бути перевірена органом соціального захисту населення для забезпечення цільового використання бюджетних коштів (а.с.20,21).

Відповідно до пункту 6 Порядку грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім`ї має у володінні житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції.

Відповідно до пункту 10 Порядку уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити на безоплатній основі та отримувати відомості від підприємств, установи та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю правильності її надання.

Під час проведення перевірки правильності та повноти інформації, яка надається заявниками для призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, було виявлено, що відповідно до відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно чоловіку відповідачки ОСОБА_2 належить на праві приватної власності 1/3 житлового будинку розташованого в Івано-Франківській області, Косівському районі, село Рожнів.

Відповідач був зобов`язаний повідомити Управління про наявність у її чоловіка на праві власності вказаного майна, але цього не зробила.

У зв`язку з цим відповідачу ОСОБА_1 були надміру виплачені бюджетні кошти у вигляді щомісячної адресної допомоги за період з з 26.11.2014 року по 31.05.2017 року у сумі 20 073,78 грн.

Відповідно до пункту 11 Порядку, суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

Отже, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, який правильно оцінивши зібрані у справі докази, дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача, яка надала недостовірні відомості про відсутність у членів її сім`ї житлового приміщення, розташованого в регіонах інших, ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції, нарахованої та виплаченої їй адресної допомоги.

Посилання у скарзі на те, що житло не придатне до проживання та інші доводи скарги не спростовують висновків суду, які ґрунтуються на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а отже не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381 ЦПК України, Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 02 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків передбачених ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді :