КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 травня 2021 року Київський апеляційний суд у складі:
суддя-доповідач Нежура В.А.,
судді Березовенко Р.В., Білич І.М.,
розглянув в порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Престо» про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Престо» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою,
Заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.11.2019 позовні вимоги ТОВ «Престо» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Престо» шкоду, заподіяну ДТП у розмірі 178 883,00 грн., вирішено питання про розподіл судових витрат (т. 1 а.с. 133-140).
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.01.2020 заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення (т. 1 а.с. 169-171).
Постановою Київського апеляційного суду від 24.09.2020 рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.11.2019 по цивільній справі за позовом ТОВ «Престо» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої ДТП залишено без змін (т. 2 а.с. 147-154).
24.03.2021 до Київського апеляційного суду надійшла заява ТОВ «Престо» про ухвалення додаткового рішення, яка обґрунтована тим, що постановою Київського апеляційного суду від 24.09.2020 було вирішено питання про розподіл судових витрат щодо судового збору, однак, розподіл судових витрат на правничу допомогу вирішено не було.
В свою чергу, відповідачем не подано жодного заперечення стосовно розміру зазначених витрат товариством.
Під час розгляду справі в суді апеляційної інстанції, в судовому засіданні від 24.09.2020 представником ТОВ «Престо» було озвучено вимогу про стягнення з відповідача вартість витрат на правову допомогу, понесених заявником внаслідок подання відповідачем апеляційної скарги у даній справі.
Положенням ст. 270 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження справи до суду, який має її розглядати.
Пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України визначено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
В даному випадку необхідність розгляду заяви з викликом учасників справи відсутня, клопотання про розгляд в судовому засіданні заява про ухвалення додаткового рішення не містить, а тому суд розглядає її в порядку письмового провадження.
Слід зазначити той факт, що вирішення питання про ухвалення додаткового рішення в тому ж складі суду в даному випадку є неможливим, оскільки рішенням Вищої ради правосуддя від 17.11.2020 суддю судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_3 звільнено у відставку.
Протоколом автоматизованої зміни складу колегії суддів суддю ОСОБА_3 замінено на суддю Білич І.М.
Заслухавши доповідь судді Нежури В.А., дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи заяви, колегія дійшла висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.
Ухвалюючи постанову у справі, судом апеляційної інстанції, в порушення ст. 141 ЦПК України, не було вирішено питання про розподіл судових витрат.
Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 3 статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Частиною 4 статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу адвоката, ОСОБА_1 не заявлялось.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, тому з урахуванням критеріїв співмірності та складності справи, обсягу виконаної адвокатом роботи, виходячи з її конкретних обставин, колегія суддів вважає, що заява ТОВ «Престо» про ухвалення додаткового рішення є обґрунтованою.
Оскільки ТОВ «Престо» надано належні докази понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, їх розмір є обґрунтованим, строк виконання рішення суду не закінчився, апеляційний суд вважає необхідним подану заяву задовольнити.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 141, 270, 382 ЦПК України, суд -
П О С Т А Н О В И В:
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Престо» задовольнити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді Р.В. Березовенко

І.М. Білич