Справа № 699/688/20
Номер провадження № 2/699/46/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

11.01.2021 року м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Свитки С.Л.,

за участю секретаря судового засідання Таран О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

третьої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі судових засідань Корсунь-Шевченківського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

28.08.2020 року до суду надійшла дана позовна заява, в якій позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_2 , яка продовжує навчання в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн щомісячно, до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років.

Свій позов позивач мотивує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_2 , яка на даний час навчається на денній формі у Корсунь-Шевченківському педагогічному коледжі ім.Т.Г.Шевченка. Дочка не має можливості працевлаштуватися та самостійно заробляти на життя, а тому перебуває на її утриманні. Відповідач має можливість утримувати спільну дочку на час її навчання.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання з`явилася, позов підтримала частково, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_2 , яка продовжує навчання в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн щомісячно. Проти ухвалення заочного рішення не заперечила.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час, місце розгляду був повідомлений вчасно шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, яка повернулася на адресу суду, проте згідно ч.7, 8 ст.128 ЦПК України останній вважається належним чином повідомлений про розгляд справи . Також про розгляд справи відповідач був повідомлений в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом опублікування оголошення про його виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки не повідомила, відзив на позов не подав (а.с.18, 21, 23, 25).

Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання з`явилася, просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання на час навчання в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн щомісячно та пояснила, що її батько працює охоронцем, інших дітей не має, нерухомого майна на праві власності за ним не зареєстровано, має батька пенсійного віку.

Суд, вислухавши пояснення позивача, третьої особи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає до задоволення частково.

У суді встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від даного шлюбу мають дочку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у свідоцтві про народження якої у графі «батько» записаний ОСОБА_3 (а.с.8).

ОСОБА_2 досягнула повноліття і навчається на денній формі у комунальному навчальному закладі фахової передвищої освіти «Корсунь-Шевченківський педагогічний фаховий коледж ім.Т.Г.Шевченка Черкаської обласної ради», термін навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року, що підтверджується довідкою 09.07.2020 року (а.с.3).

У зв`язку з вказаним навчанням ОСОБА_2 потребує матеріальної допомоги, а відповідач, оскільки іншого ним не доведено у суді, може надавати таку допомогу.

Стаття 6 СК України визначає, що правовий статус дитини особа має до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Згідно ч.1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Частиною 1 ст.200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. В ч.2 цієї ж статті зазначено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Зокрема, згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення.

В п.20 ПП ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. У разі заявлення позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв`язку з цим стягуються аліменти.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)».

Отже, для вирішення питання щодо стягнення аліментів суд має з`ясувати три складові: чи повнолітня дитина продовжує навчання, чи потребує вона матеріальної допомоги та чи може надавати таку матеріальну допомогу один з батьків, який не приймає участі в утриманні дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частинах першій та другій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в матеріалах справи доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

При вирішенні спору, враховує слідуючі обставини, а саме, те, що ОСОБА_2 є повнолітньою, навчається і те, що батьки мають змогу утримувати її в період навчання, оскільки обоє є працездатними особами.

Предмет спірних правовідносин направлений в першу чергу на забезпечення інтересів повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, так як обов`язок по її утриманню покладається на обох батьків.

Згідно з установленою практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Встановивши, що дочка сторін, яка продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість таку допомогу надавати, суд приходить до висновку про обгрунтованість заявлених позовних вимог та необхідності стягнення аліментів.

Для забезпечення рівності балансу забезпечення прав всіх учасників процесу необхідно стягнути аліменти на утримання повнолітньої дочки у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн щомісячно. Такий висновок буде відповідати принципу рівності можливостей сторін у справі (позивача та відповідача) та необхідного забезпечення їхнього обов`язку по утриманню дочки, що покладений на них діючим законодавством.

Враховуючи вище викладені обставини, з урахуванням того, що позивач змінила позовні вимоги та просила стягнути аліменти на її користь на утримання повнолітньої дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн, суд частково задовольняє позовні вимоги та стягує з відповідача на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання, як повнолітньої дочки, яка продовжує навчання в твердій грошовій сумі в розмірі 500 щомісячно, до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років.

Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Позивачем даний позов поданий до суду 28.08.2020 року, тому з вказаної дати суд стягує аліменти.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Згідно ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в сумі 840,80 грн (в розмірі на час подачі позову) в дохід держави, так як позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів.

Керуючись ст.ст. 263 - 265, 280-289 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого в с.Тараща, жителя с.Селище Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, інші відомості суду не відомі, на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки та зареєстрованої АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн щомісячно.

Стягнення аліментів розпочати з часу звернення до суду, тобто з 28.08.2020 року до закінчення навчання ОСОБА_2 , але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого в с.Тараща, жителя с.Селище Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, інші відомості суду не відомі, у дохід держави судові витрати по оплаті судового збору в сумі 840,80 грн. (стягувач: Державна судова адміністрація України, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106).

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право: на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду; на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.

Суддя Свитка С.Л.