Справа №201/4754/20
Провадження № 2/201/396/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого: судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Іващенко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

25.05.2020р. представник ОСОБА_1 - адвокат Голубніченко В.О (діє на підставі ордеру про надання правничої (правової) допомоги від 25.05.2020р. та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю а.с.№ 12-13) звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя (а.с. №3-4). Одночасно із позовною заявою представником позивача до суду подано клопотання про витребування доказів та забезпечення позову(а.с.№ 14,28).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 02.07.2020р. було відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, задоволено клопотання представника позивача та витребувано заявлені ним докази (а.с. №24).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 10.07.2020р. заява представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 про вжиття заходів забезпечення позову повернута позивачу разом із прикладеними до неї документами та повернуто сплачений судовий збір (а.с.№ 40).

23.07.2020р. позивачем подано уточнену позову заяву (а.с № 41-43).

В обґрунтування позовних вимог, з урахуванням уточнень від 23.07.2020р., представник позивача адвокат Голубніченко В.О. посилався на те, що 18.12.2015р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений шлюб, який рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26.06.2020р. розірвано. Рішенням суду встановлено, що шлюбні відносини припинені з лютого 2020р. За час шлюбу, а саме 25.10.2016р., сторони за спільні кошти придбали транспортний засіб марки Subaru Forester, 2003р.в., номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , який зареєстрували на ім`я відповідачки. За відповіддю ТСЦ МВС №1249 від 09.07.2020р. №31/4-1249-45 транспортний засіб марки Subaru Forester, 2003р.в., номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 28.05.2020р. перереєстровано в ТСЦ МВС №8048 за гр. ОСОБА_4 на підставі договору, укладеного у СГ №4589/20/007089 від 23.05.2020р. Представник позивача зазначив, що письмової згоди на відчуження спірного транспортного засобу позивач не надавав, а тому відповідачка здійснила відчуження транспортного засобу без обов`язкової згоди позивача. Крім цього, кошти, які відповідачка отримала за продаж майна не були отримані позивачем, оскільки шлюбні відносини між сторонами були припинені з лютого 2020р.. Згідно розрахунку вартості від 20.05.2020р. на офіційному веб-сайті Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, середньоринкова вартість транспортного засобу марки Subaru Forester, 2003 р.в. станом на 20.05.2020р. складає 170 916грн.07коп.

Оскільки спірний транспортний засіб перебуває у володінні та користуванні третьої особи, який відповідачка без згоди позивача відчужила, а тому вартість вказаного майна позивач не може підтвердити іншим способом, оскільки не має доступу до автомобіля. З урахуванням вищевикладеного, позивач просив суд стягнути з відповідачки на його користь компенсацію 1/2 частки від вартості транспортного засобу марки Subaru Forester, 2003р.в., номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , що становить 85 458грн.03коп.

Ухвалою суду від 24.09.2020р. було задоволено клопотання представника відповідачки та витребувано з Територіального сервісного центру МВС № 8049 м. Києва копію договору № 4589/20/007089 від 23.05.2020р. про придбання транспортного засобу марки Subaru Forester, 2003р. випуску, номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 (а.с.№ НОМЕР_3 .

Ухвалою суду від 01.02.2021р. було задоволено клопотання представника відповідачки та витребувано з Територіального сервісного центру МВС № 8049 м. Дніпра копію договору № 4589/20/007089 від 23.05.2020р. про придбання транспортного засобу марки Subaru Forester, 2003р. випуску, номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 (а.с.№ НОМЕР_4 ).

11.03.2021р. на е/пошту суду надійшла відповідь начальника ТСЦ МВС № 1242 у м. Дніпро Бойка Д. від 04.03.2021р., з якої вбачається, що запитувана судом інформація може бути наявна або за місцем реєстрації автомобіля (ТСЦ МВС № 8048 м. Києва, м. Київ, вул. М. Грінченка, буд. 18) або за місцем розташування торгівельної організації, де укладався договір купівлі-продажу авто, а саме ПП ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ) (а.с.№ 79).

15.03.2021р. на е/пошту суду надійшло уточнене клопотання представника відповідачки про витребування доказів, в якому останній просив витребувати інформацію від установи та приватного підприємця з урахуванням відповіді начальника ТСЦ МВС № 1242 у м. Дніпро Бойка Д. від 04.03.2021р. (а.с. № 83).

Ухвалою суду від 15.03.2021р. було задоволено клопотання представника відповідачки та витребувано з Територіального сервісного центру МВС № 8048 м. Києва (адреса: 03039 м. Київ, вул. М. Грінченка, буд. 18) та від ФОП ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_5 ) (адреса: АДРЕСА_2 ) копії договору № 4589/20/007089 від 23.05.2020р. про придбання транспортного засобу марки Subaru Forester, 2003р.в., номерний знак НОМЕР_1 , VIN - НОМЕР_2 (а.с.№86).

15.03.2021р. до суду надійшли письмові пояснення на позов представника відповідачки ОСОБА_2 адвоката Бурлаченка С.Ю.(діє на підставі ордера серія ДП №1921/033 та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю - а.с. №51-52), в яких представник відповідачки просив в задоволенні позовних вимог відмовити з тих підстав, що спірний автомобіль на даний час продано за 50 000 грн. Крім того, зазначив, що спірний автомобіль було придбано за кошти батьків, брата відповідачки та її особисті зберігання, в той час, як позивачем не надано доказів, що позивач приймав участь у здійсненні витрат на придбання спірного автомобіля. Представник відповідачки відзначив, що після отримання коштів від продажу спірного автомобіля, ОСОБА_2 поділила кошти навпіл і віддала частку коштів позивачеві. Вважав, що наданий позивачем доказ вартості спірного автомобіля, а саме роздруківку з сайту про оцінку, не може братись судом до уваги, оскільки не є ані висновком спеціаліста, ані висновком експерта та в даному випадку вартість спірного автомобіля для визначення розміру відшкодування позивачеві частки, слід брати з договору купівлі-продажу, за яким було продано спірний автомобіль. З урахуванням вищевикладеного, вважав позовні вимоги не доведеними та не обґрунтованими належними та допустимими доказами. Просив в задоволенні позовних вимог відмовити, при ухваленні рішення врахувати дані пояснення та розглядати справу за відсутності сторони відповідачки (а.с. № 81-82).

06.04.2021р. на виконання ухвали суду від 15.03.2021р. з Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС м. Києва до суду надійшли копії договору купівлі-продажу № 4589/20/007089 від 23.05.2020р., акту огляду ТЗ, договору комісії № 4589/20/007089 від 23.05.2020р. та акту технічного стану ТЗ (а.с. № 95-101).

17.05.2021р. представник позивача адвокат Голубніченко В.О. надав заяву, в якій просив провести судове засідання 17.05.2021р. без його участі та участі позивача, позовні вимоги з урахуванням уточнень від 23.07.2020р. підтримав в повному обсязі, не заперечував проти проведення судового засідання без фіксування судового процесу технічними засобами (а.с.№ 103).

Відповідачка, а також її представник адвокат Бурлаченко С.Ю. в судове засідання 17.05.2021р. не з`явилися, про день та час слухання справи були повідомлена належним чином, а саме через свого представника адвоката Бурлаченка С.Ю. В матеріалах справи наявне поштове повідомлення про завчасне отримання представником відповідачки судової повістки (а.с.№ 92). В надісланих суду 15.03.2021р. письмових поясненнях на позов, представник відповідачки - адвокат Бурлаченко С.Ю. просив справу розглядати справу за його відповідачки відсутності, врахувавши письмові пояснення на позов (а.с. № 81-82).

З урахуванням того, що в матеріалах справи наявні письмові пояснення на позов представника відповідачки, з яких вбачається, що відповідачка позовні вимоги не визнає, отже відсутня сукупність підстав, передбачених ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення.

З урахуванням заяв сторін (їх представників) та їх належного повідомлення про дату та час розгляду справи у відповідності до положень ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув справу 17.05.2021р. за відсутності усіх сторін і без фіксування процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши зміст позовних вимог та заперечень стосовно них, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст.89 ЦПК України у сукупності з нормами чинного законодаваства, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Згідно до ч.1 ст.16 ЦК України установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, серед яких є і визнання права.

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

18.12.2015р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 був укладений шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серія НОМЕР_6 , яке видане Соборним районним у м. Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області (а.с. № 9).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26.06.2020р. у справі №201/3892/20 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано (а.с. №106).

Як зазначає представник позивача в позовній заяві, в період шлюбу подружжя придбало за спільні кошти транспортний засіб марки Subaru Forester, 2003р.в., номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , який зареєстрували на ім`я відповідачки.

Реєстрація транспортного засобу 25.10.2016р. за гр. ОСОБА_8 підтверджено відповіддю регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській області №31/4-1249-45 від 09.07.2020р. (а.с. №44).

Згідно розрахунку вартості від 20.05.2020р. на офіційному веб-сайті Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (https://www.me.gov.ua//Vehicles/PrintResult?id=9f9466ba-b6a8-4416-a5cd-41e21e784d23) Середньоринкова вартість транспортного засобу марки Subaru Forester, 2003 року випуску станом на 20.05.2020р. складає 170 916,07 грн. (а.с.№ 10-11).

Відповідно до ч. 1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ч. 1 ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ч. 1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Таким чином нормами сімейного права встановлено право спільної сумісної власності подружжя на майно, придбане у шлюбі, та рівність прав подружжя на це майно, якщо не доведені інші обставини.

Частиною 1 ст.61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до вимог ч.3 ст.368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 ст.372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Тлумачення статті 60 СК України дозволяє зробити висновок, що законом встановлено про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом України у постанові від 24.05.2017р. у справі № 6-843цс17.

Про це неодноразово наголошував і Верховний Суд у постановах від 14.11.2018р. у справі № 405/6250/15-ц, від 26.12.2018р. у справі № 61-22896св18.

Тобто, аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що придбаний 25.10.2016року автомобіль Subaru Forester, 2003р.в., номерний знак НОМЕР_1 є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, набутим під час шлюбу і як наслідок із належними позивачу та відповідачці рівними частками, по 1/2 кожному.

Суд критично оцінює твердження сторони відповідача в поясненнях до позовної заяви про те, що спірний автомобіль було придбано за особисті кошти відповідачки та наданими близькими членами родини , оскільки не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами.

Згідно відповіді територіального сервісного центру МВС №1249 від 09.07.2020 №31/4-1249-45 транспортний засіб марки Subaru Forester, 2003р.в., номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 28.05.2020р. перереєстровано в ТСЦ МВС №8048 за гр. ОСОБА_4 на підставі договору укладеному у СГ №4589/20/007089 від 23.05.2020р. (а.с.№ 39)

Так, 23.05.2020р. між ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було укладено договір комісії №4589/20/007089 від 23.05.2020р., відповідно до якого ФОП ОСОБА_5 зобов`язалася за дорученням ОСОБА_2 за винагороду здійснити в інтересах останньої від свого імені угоду з продажу спірного транспортного засобу (а.с.№ 99).

Згідно договору купівлі-продажу №4589/20/007089 від 23.05.2020р., укладеного між ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , транспортний засіб марки Subaru Forester, 2003р.в., номерний знак НОМЕР_1 було передано у власність ОСОБА_4 Вартість ТЗ, що є предметом договору склала 49 900 грн. (а.с. №97-98).

Таким чином відчуження спірного автомобіля відбулось 23.05.2020р., тобто в період зареєстрованого шлюбу сторін (шлюб розірвано 26.06.2020р.), але після фактичного припинення ними шлюбних відносин (рішенням від 26.06.2020р. встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинено в лютому 2020р. а.с. № 106), отже розпорядження спільним сумісним майном спірним транспортним засобом відбулось не за взаємною згодою подружжя.

Слід зазначити, що відповідачкою не надано будь-якого доказу щодо обізнаності позивача про продаж спірного транспортного засобу.

Отже відповідачка здійснила відчуження транспортного засобу, який є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, набутим під час шлюбу без згоди позивача.

У пунктах 22-24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007р. N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" судам роз`яснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України.

До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (ч.4 статті 65 СК України).

Частина четверта статті 65 СК України передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

У випадку, коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 27.04.2016р. у справі N 6-486цс16 та постанові Верховного Суду від 30.01.2019р. у справі № 444/848/16-ц (провадження № 61-33882св18).

Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007р. № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу відповідно до частин другої та третьої статті 325 ЦК України, можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Вказаною постановою роз`яснено, що сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначенням кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Поділу підлягає усе майно, що є у спільній сумісній власності подружжя.

Таким чином, приймаючи до уваги встановлений судом факт, що спірний автомобіль Subaru Forester, 2003р.в., номерний знак НОМЕР_1 є об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , набутим останніми за час шлюбу, та оскільки частки майна дружини та чоловіка є рівними, суд приходить до висновку, що позивач має право на половину вартості автомобіля, якій відповідачка відчужила без його згоди.

Даний висновок повністю узгоджуються з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 03.10.2018р. у справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18), відповідно до якого, у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно.

Таким чином, визначаючи розмір грошової компенсації, суд виходить з того, що вартість майна, яке підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

З наданих сторонами доказів, вбачається, що згоди щодо визначення вартості спірного автомобіля сторони не досягли.

На підтвердження вартості спірного ТЗ., позивачем надано розрахунок вартості від 20.05.2020р. на офіційному веб-сайті Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (https://www.me.gov.ua//Vehicles/PrintResult?id=9f9466ba-b6a8-4416-a5cd-41e21e784d23), де середньоринкова вартість транспортного засобу марки Subaru Forester, 2003р.в. станом на 20.05.2020р. складає 170 916грн.07коп., який суд бере за основу, як належний та допустимий доказ на підтвердження вартості спірного майна, оскільки визначити дійсну ринкову вартість цього автомобілю можливості немає, оскільки вказаний автомобіль відчужений третій особі, тоді як розрахунок розраховано подібного за своїми якостями (технічними характеристиками)ТЗ з врахуванням року випуску (2003), пробігу (214 000 км.), строку експлуатації.

Таким чином, вартість 1/2 частки у спірному автомобілі та відповідно розмір грошової компенсації, яка підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача становить 85 458грн.03коп. (170 916 грн.07коп. : 2 = 85 458грн.03коп.).

Суд критично оцінює посилання представника відповідачки адвоката - Бурлаченка С.Ю. стосовно того, що вартість спірного автомобіля для визначення розміру відшкодування позивачеві частки, слід брати з договору купівлі-продажу, за яким було продано спірний автомобіль, оскільки вартість майна, що підлягає поділу, визначається з дійсної ринкової вартості майна на час розгляду справи.

Крім того, відповідачка (в особі свого представника), не погоджуючись з розрахунком вартості спірного транспортного засобу, клопотань про призначення судової авто-товарознавчої експертизи не заявила.

Суд не приймає до уваги посилання представника відповідачки в письмових поясненнях від 15.03.2021р. (а.с. № 81-82) про те, що ОСОБА_2 було передано половину коштів від проданого автомобіля позивачу, оскільки таке твердження не підтверджено жодним належним доказом.

З урахуванням вищевикладеного та приймаючи до уваги, що автомобіль Subaru Forester, 2003р.в., номерний знак НОМЕР_1 є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, набутим під час шлюбу та частки майна дружини та чоловіка є рівними, суд приходить до висновку, що позивач має право на половину вартості автомобіля, якій відповідачка відчужила без його згоди, а тому позовні вимоги в редакції від 23.07.2020р. підлягають задоволенню та з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути компенсацію 1/2 частки від вартості транспортного засобу марки Subaru Forester, 2003р.в., номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , що становить 85 458 грн.03коп.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позовних вимог в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору за подачу позову у розмірі 854 грн.59 коп. (а.с. № 2).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 60, 61, 69, 70, 71 СК України, ст.ст. 15, 16, 321, 368, 371, 386, 392 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007р. №11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, постановою Верховного Суду України від 27.04.2016р. N 6-486цс16, постановами Верховного Суду України від 24.05.2017р. у справі № 6-843цс17, від 14.11.2018р. у справі № 405/6250/15-ц, від 26.12.2018р. у справі № 61-22896св18, від 30.01.2019р. у справі № 444/848/16-ц, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, 223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, 274, 275 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_8 ) компенсацію 1/2 частки від вартості транспортного засобу марки Subaru Forester, 2003 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , що становить 85 458 грн. 03коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_8 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 854 грн. 58 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.