Справа № 630/528/20
Провадження № 2-д/630/1/21
УХВАЛА

14 січня 2021 року м.Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Дем`яненко І.В.,

за участю секретаря судового засідання Павлухіної О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Люботин Харківської області клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду Пуховичського району Мінської області від 01 липня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

До Люботинського міського суду Харківської області надійшло клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду Пуховичського району Мінської області від 01 липня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

У своєму клопотанні заявниця, посилаючись на рішення вказане вище, просить визнати та надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення суду Пуховичського району Мінської області від 01 липня 2020 року від 01 липня 2020 року в частині стягнення аліментів на утримання доньки на її користь з ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст. 464 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцем знаходження боржника.

Боржник ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, 28 жовтня 2020 року ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , суд направив лист, в якому відповідно до ч.1 ст.467 ЦПК України роз`яснив боржнику право надати у місячний строк заперечення проти клопотання та зазначив, що у разі ненадання у місячний строк заперечень, клопотання буде розглянуте судом на підставі доданих до нього документів.

Люботинський міський суд Харківської області 09 грудня 2020 року повторно направив лист, в якому відповідно до ч.1 ст.467 ЦПК України роз`яснив боржнику ОСОБА_2 право надати у місячний строк заперечення проти клопотання та зазначив, що у разі ненадання у місячний строк заперечень, клопотання буде розглянуте судом на підставі доданих до нього документів. Цього ж дня до суду надано заяву від ОСОБА_3 , який є рідним дідусем ОСОБА_2 та який повідомив, що його онук тривалий час перебуває на заробітках в Польші.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 467 ЦПК України боржнику був наданий місячний строк для подачі заперечення на клопотання ОСОБА_1 про стягнення з останнього аліментів.

Ухвалою суду від 23 грудня 2020 року прийнято до розгляду клопотання, призначено судове засідання на 11 січня 2021 року . Копія ухвали направлена боржнику.

В судове засідання 11 січня 2021 року боржник також не з`явився, причину неявки не повідомив. Про день, місце і час розгляду клопотання повідомлений своєчасно та належно. З огляду на положенняст.128 ЦПК України, він вважається таким, що належним чином сповіщений про день і час розгляду справи.

Крім того, відповідно до ч.5 ст. 476 ЦПК України неявка без поважним причин у судове засідання будь-якої із сторін або їх представників, стосовно яких суду відомо про своєчасне вручення їм повістки про виклик до суду, не є перешкодою для розгляду клопотання, якщо будь-якою із сторін не було порушено питання про перенесення його розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові матеріали клопотання, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини та дійшов до наступного висновку.

Судом установлено, що 20 жовтня 2020 року від Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Харків) до Люботинського міського суду Харківської області надійшло клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду Пуховичського району Мінської області від 01 липня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Рішенням суду Пуховичського району Мінської області від 01 липня 2020 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі 25 % всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % бюджету прожиткового мінімуму в середньому на душу населення, щомісячно, починаючи з 11 червня 2020 року і до повноліття дитини.

Згідно довідки судді Пуховичського району Мінської області Республіки Білорусь рішення по справі № 2-684/20 набрало законної сили 17 липня 2020 року та підлягає виконанню, копія рішення вручена відповідачу, виконавчий лист за вказаним рішенням не видавався.

Відповідно до ч. 1 ст.2, ч. 1 ст.4 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 8 ст.19 ЦПК України суди розглядають справи про оскарження рішень третейських судів, про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішень третейських судів, про оспорювання рішень міжнародного комерційного арбітражу, а також про визнання та надання дозволу на виконання рішень міжнародного комерційного арбітражу, іноземного суду.

Порядок визнання та звернення до виконання рішення іноземного суду, що підлягає примусовому виконанню, врегульований главою 1розділу ІХ ЦПК України.

Частиною першою статті 462 ЦПК України передбачено, що рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки (стаття 463 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 464 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Частина перша статті 465 ЦПК України передбачає, що клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається до суду безпосередньо стягувачем (його представником) або, відповідно до міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, іншою особою (її представником).

Згідно з частиною шостою статті 467 ЦПК України розглянувши подані документи та вислухавши пояснення сторін, суд постановляє ухвалу про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду або про відмову у задоволенні клопотання з цього питання.

Статтею 19 Закону України «Про міжнародні договори» визначено, що чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Частиною 1ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Пленум Верховного Суду України у пункті 1 Постанови від 24.12.1999 року № 12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» роз`яснив, що розгляд судами клопотань про визнання і виконання рішень іноземних судів є особливою формою взаємної правової допомоги, яка надається Україною та іншими державами учасницями відповідних міжнародних договорів.

Суд, який розглядає клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені вищевказаним міжнародним договором, дотримані. У випадку, якщо умови дотримані, суд виносить рішення про примусове його виконання.

Ураховуючи, що зазначене вище рішення суду Пуховичського району Мінської області Республіки Білорусь від 01 липня 2020 року добровільно боржником не виконане та при розгляді клопотання про визнання та надання дозволу на виконання на території України рішення суду не встановлені обставини, які б перешкоджали виконанню рішення іноземного суду, суд вважає клопотання законним та обґрунтованим, а вказане рішення таким, що підлягає примусовому виконанню на території України.

Керуючись ст. ст.4,19,462,463,464,465,466,467 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України», суд УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду Пуховичського району Мінської області від 01 липня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення суду Пуховичського району Мінської області Республіки Білорусь від 01 липня 2020 року в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер невідомо , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 25% всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % бюджету прожиткового мінімуму в середньому на душу населення, щомісячно, починаючи з 11 червня 2020 року і до повноліття дітей.

Боржнику ОСОБА_2 аліменти необхідно переводити за адресою: АДРЕСА_2

Після набрання ухвалою суду законної сили видати виконавчий лист та надіслати його на примусове виконання в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя(підпис) І. В. Дем`яненко