Провадження №2/193/186/21

Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13 січня 2021 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Томинця О. В.

за участі секретаря судового засідання Хомич Н. О.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел.Софіївка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

16 грудня 2020 року до Софіївського районного суду Дніпропетровської області звернулась позивачка ОСОБА_1 з позовом до відповідача ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, встановленого у твердій грошовій сумі на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 08.09.2017, змінивши її на 1/4 частки всіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що злистопада 2011 року вона та відповідач ОСОБА_3 стали проживати однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_5 , батьком якої в актовому записі про народження дитини за № 4 записано відповідача ОСОБА_3 .

Однак, спільне життя з відповідачем не склалося і з кінця травня 2014 року вони стали проживати окремо. Син ОСОБА_5 знаходиться на повному утриманні позивача та проживає разом з нею.

З часу окремого проживання відповідач декілька разів надав незначну грошову допомогу та утримання сина, щомісячно сплачувати аліменти на утримання сина відповідач відмовляється, відмовляється також надавати додаткову матеріальну допомогу на інші витрати на дитину.

Вказала, що відповідач аліменти сплачує несистематично та має заборгованість зі сплати аліментів. Посилаючись на те, що розмір аліментів визначений судом, значно менший ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, що і змусило її звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів.

Ухвалою суду від 23.12.2020 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, заявлені позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 під час судового розгляду справи пред`явлений до нього позов не визнав, при цьому вказав, що він не відмовляється матеріально утримувати неповнолітнього сина ОСОБА_6 . Наголосив, що він офіційно не працює, працює за наймом за наявності роботи. його дохід є мінливим та нестабільним, крім того, він також несе допомогу на утримання його 16 -ти річної дочки.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що вимоги позивача законні і обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що від спільного проживання сторін без реєстрації шлюбу у них, ІНФОРМАЦІЯ_2 , народився син ОСОБА_5 , що підтверджено свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_1 від 18.02.2013, виданий виконкомом Кам`янської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області (а.с. 4).

Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2017 року з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь матері дитини ОСОБА_7 в твердій грошовій сумі 1000 (одна тисяча) гривень 00 коп щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

На виконання вказаного рішення 14.09.2017 року видано відповідний виконавчий лист № 193/958/17 (а.с.10).

Матеріалами справи встановлено, що позивачка зареєструвала шлюб зі іншим чоловіком та змінила своє прізвище з ОСОБА_8 на ОСОБА_9 (а.с.7).

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , навчається у 2-А класі Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 87 м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (а.с. 5)

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Відповідно до ч.5 ст.183 Сімейного кодексу України аліменти на одну дитину можуть стягуватись в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Таким чином, оцінивши докази, враховуючи заявлені вимоги позивача, та пояснення відповідача, враховуючи матеріальне становище відповідача, відсутністю стягнення по іншим виконавчим документам, а також приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитину, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, а також норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд виходячи із закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, вважає за можливе змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача за рішенням суду з 1000 гривень на 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття, оскільки такий розмір аліментів визначений ч.5 ст.183 СК України і аліменти в такому розмірі можуть стягуватись в безспірному порядку.

При цьому у новому розмірі аліменти мають сплачуватись з дня набрання рішенням законної сили, що узгоджується з положеннями абз. 4 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р.

Крім того, у відповідності до приписів ч. 6 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позовних вимог у повному обсязі, з відповідача останнього належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі встановленому згідно п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 181-183, 192 СК України, ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 263-265, 278-279, 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, задовольнити повністю.

Змінити спосіб стягнення аліментів, який визначений за рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2017 року у цивільній справі № 193/958/17, які присуджені на утримання неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягувати з відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця смт. Софіївка Софіївського району Дніпропетровської області аліменти на користь матері дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на утримання сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 всіх видів доходу (заробітку) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист за № 193/958/17 виданий 14 вересня 2017 року Софіївським районним судом Дніпропетровської області про стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліментів на утримання сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 гривень щомісяця - відкликати.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення або з дня отримання його копії.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дані позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Дані відповідача: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення виготовлений 14 січня 2021 року.

Суддя О.В. Томинець