Справа № 367/7288/18
Провадження №2/367/797/2021
05 січня 2021 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді Линника В.Я,
за участі: секретаря Балинської О.С.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Шевченківського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зняття арешту, -
Позивач звернувся до суду із даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 19.06.2012 р. між нею та ОСОБА_3 , від імені якого на підставі довіреності від 10.05.2012 за №1848 діяв ОСОБА_5 , було укладено договір купівлі-продажу однокімнатної житлової квартири АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зверьковою Н.В., зареєстровано в реєстрі за № 2614, що підтверджується копією витягу №11467086 з Державного реєстру правочинів. 15.07.2012 на підставі Договору за Позивачем було зареєстровано право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, що підтверджується копією витягу від 15.07.2012 №34830310. Однак, постановою Відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві по ВП №33094614 від 13.08.2012 р. було накладено арешт на її квартиру. Вказує, що постанова про арешт майна боржника від 13.08.2012 р. була накладена державним виконавцем безпідставно, адже квартира АДРЕСА_1 в момент накладення арешту належала їй на праві власності починаючи з 15.07.2012 р.
Тому просить суд зняти арешт з однокімнатної квартири АДРЕСА_1 -є, яка належить ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , що був накладений за виконавчим провадженням №33094614 постановою, винесеною 13.08.2012 р. державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м.Києві.
В судове засідання позивач не з`явилась, її представник в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином, шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади.
Вивчивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, судом встановлено, що 19.06.2012 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , було укладено договір купівлі-продажу однокімнатної житлової квартири АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зверьковою Н.В., зареєстровано в реєстрі за № 2614.(а.с. 10).
Крім того, право власності на цю квартиру за ОСОБА_2 було зареєстровано 15.07.2012 р. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, що підтверджується копією витягу від 15.07.2012 р. (а.с. 19).
Судом також встановлено, що постановою ВДВС Шевченківського районного відділу управління юстиції у м. Києві про арешт майна боржника від 13.08.2012 р. ВП №33094614 було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 . Виходячи з листа Шевченківського РВ ДВС м.Києва від 24.09.18 № дв/32 арешт на квартиру АДРЕСА_1 було накладено у виконавчому провадженні, по якому відбувалось стягнення з ОСОБА_3 .
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це на майно і про зняття з нього арешту.
Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду від 27.08.1976 року № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.
Отже, враховуючи вищевикладене та той факт, що майно, на яке накладено арешт, є приватною власністю позивача, а не боржника у виконавчому провадженні, суд вважає, що права позивача, як власника майна порушено і підлягають захисту, а позов задоволенню.
Керуючись ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 328 ЦК України, ст. 3, 15, 60, 109, 114, 115 ЦПК України суд, -
Зняти арешт, накладений постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві від 13.08.2012р. у виконавчому провадженні № 33094614, з квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 .
Стягнути з кожного: Шевченківського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судові витрати по справі по 234,93 грн. (Двісті тридцять чотири гривні 93 коп.).
Повний текст рішення буде складено до 11.01.2021 р.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: В.Я. Линник