БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 2/356/105/21
Справа № 356/665/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.01.2021 року Суддя Березанського міського суду Київської області Лялик Р. М., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

До Березанського міського суду Київської області звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ч. 1 ст. 184 ЦПК України позов пред`являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції.

Разом з тим, за змістом ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а також ч. 4 ст. 10 ЦПК України, стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово наголошував, що, реалізуючи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Прецедентними в цьому відношенні є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року, в яких зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулювання з боку держави.

Так, суддя відкриває провадження за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження (ч. 1 ст. 187 ЦПК України).

Проаналізувавши подану заяву, суд прийшов до висновку про те, що вона підлягає залишенню без руху у зв`язку з тим, що подана без додержання вимог ст. 177 ЦПК України.

Так, вимоги до позовної заяви закріплені, зокрема, в ст. 177 ЦПК України.

Як встановлено приписами частини 4 статті 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір»).

Згідно з ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Як визначено приписами ч. 1 ст. 4 Закону України « Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Ставки сплати судового збору встановлено, зокрема .п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якого за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зважаючи на те, що позов ОСОБА_1 подано до суду 30.12.2020 року для розрахунку суми судового збору, яка підлягає сплаті в силу вимог закону України «Про судовий збір» застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", який з 01.01.2020 року становив 2102,00 грн.

Разом з тим, позивачкою при зверненні до суду з позовом судовий збір сплачено не було, а також не надано документів, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.

Проте, позовна заява містить посилання на ч. 2, 3 ст. 176 ЦПК України, і твердження про те, що дійсна вартість транспортних засобів (з наступним стягненням недоплаченого судового збору), може бути визначена лише після надання відповідачем за ухвалою суду правовстановлюючих документів на оспорювані транспортні засоби. Відтак, з метою підтвердження наявності транспортних засобів, а також проведення оцінки транспортних засобів для встановлення дійсної вартості з подальшим визначенням 1 % ціни позову позивачка просить витребувати від ОСОБА_2 реєстраційні документи на автомобілі; КАРЗ-6 ПФ-01 Фермер, н/з НОМЕР_1 , 2008 року виготовлення сірого кольору; сірого кольору; TRAILOR SYY 3CX, н/з н/з НОМЕР_2 , 1999 року виготовлення, білого кольору; SCHMITZ S 3, н/з НОМЕР_3 , 2006 року виготовлення, сірого кольору; DAF FT XF 105.510, н/з НОМЕР_4 , 2008 року виготовлення, червоного кольору; DAF FT XF 105, н/з НОМЕР_5 , 2008 року виготовлення, червоного кольору; MAN TGA, 18.440, н/з НОМЕР_6 , 2006 року виготовлення, білого кольору; ВАЗ 21150, н/з НОМЕР_7 , 2006 року виготовлення, зеленого кольору. А з метою визначення ринкової вартості Ѕ частки автомобілів: MERCEDES-BENZ 814 D, н/з НОМЕР_8 , 1996 року виготовлення, синього кольору, DAF FT XF 105.460, н/з НОМЕР_9 , 2008 року виготовлення, жовтого кольору; MAN 18.480, н/зАІ НОМЕР_10 , 2007 року виготовлення, синього кольору; SCHMITZ SCS 24, н/з НОМЕР_11 , 2005 року виготовлення, сірого кольору; KOGEL SN 24, н/з НОМЕР_12 , 2006 року виготовлення, сірого кольору; КАМАЗ 53215, н/з НОМЕР_13 , 2004 року виготовлення, сірого кольору; НЕФАЗ 8332, н/з НОМЕР_14 , 2004 року виготовлення, сірого кольору, призначити по справі товарознавчу експертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

При зверненні до суду позивачкою взагалі не сплачено судовий збір.

Частиною 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Згідно п. 1, 2, 10 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається:1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; 2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; 10) у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Дійсно, відповідно до ч. 2 ст. 176 ЦПК України якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

В свою чергу, у разі збільшення розміру позовних вимог або зміни предмета позову несплачену суму судового збору належить сплатити до звернення в суд з відповідною заявою. У разі зменшення розміру позовних вимог питання про повернення суми судового збору вирішується відповідно до закону (ч. 3 ст. 176 ЦПК України).

Попередньо визначаючи розмір судового збору в порядку ч. 2 ст. 176 ЦПК України, суд виходить з наступного.

Згідно доданого до матеріалів позовної заяви листа начальника Територіального сервісного центру № 3241 Осіпова В. від 10.12.2020 року № 11-АЗ про направлення інформації вбачається, що за період 2020 року ОСОБА_2 були відчужені транспортні засоби: : MERCEDES-BENZ 814 D, н/з НОМЕР_8 , 1996 року виготовлення, синього кольору, вартістю 10000 грн.; DAF FT XF 105.460, н/з НОМЕР_9 , 2008 року виготовлення, жовтого кольору, вартістю 15000 грн.; MAN 18.480, н/зАІ НОМЕР_10 , 2007 року виготовлення, синього кольору,вартістю 13000 грн.; SCHMITZ SCS 24, н/з НОМЕР_11 , 2005 року виготовлення, сірого кольору, вартістю 10000 грн.; KOGEL SN 24, н/з НОМЕР_12 , 2006 року виготовлення, сірого кольору, вартістю 10000 грн.; КАМАЗ 53215, н/з НОМЕР_13 , 2004 року виготовлення, сірого кольору, вартістю 15000 грн.; НЕФАЗ 8332, н/з НОМЕР_14 , 2004 року виготовлення, сірого кольору, вартістю 10000 грн.

Тобто, з урахуванням наведеного, в порядку ч. 2 ст. 176 ЦПК України, суд попередньо визначає розмір судового збору, належного до сплати позивачкою у розмірі 1/5 частини від максимального розміру судового збору, встановленого для даного виду позовів, відштовхуючись від встановленої законом ставки у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (840,80 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2102х5=10510 грн.), тобто: 10510 грн./5= 2102 грн., з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

В силу приписів ч. 4 ст. 136 ЦПК України у разі подання позовної заяви після подання заяви про забезпечення доказів або позову розмір судового збору зменшується на розмір судового збору, сплаченого за відповідну заяву про забезпечення доказів або позову.

17.12.2020 року ухвалою Березанського міського суду Київської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову було задоволено частково. При зверненні до суду із вказаною заявою нею було сплачено судовий збір у сумі 420,40 грн. (згідно п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Відтак, на підставі ч. 4 ст. 136 ЦПК України, зважаючи на подання позивачкою ОСОБА_1 позовної заяви після подання заяви про забезпечення позову, розмір попередньо визначеного судом судового збору зменшується на розмір судового збору, сплаченого за відповідну заяву про забезпечення позову, а саме: 2102,00 грн.- 420,40 грн. = 1681,60 грн.

Окремо суд критично оцінює посилання позивачки на те, що вона позбавлена можливості встановити дійсну (ринкову) вартість відчужених відповідачем на користь третіх осіб автомобілів, оскільки як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Отже, вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно. А позивачка не наводить у позовній заяві переконливих аргументів щодо наявності у неї труднощів у визначенні ринкової вартості подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час звернення із позовною заявою до суду.

Крім того, ОСОБА_1 не наводить відомостей про те, що не видалося можливим визначення вартості майна, що підлягає поділу, за погодженням між нею та відповідачем, чи відомостей про недосягнення ними згоди з цього приводу.

За змістом статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Обов`язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір - це процесуальний обов`язок, визначений нормами процесуального права.

Відтак, позивачка має усунути вказані недоліки позовної заяви, а саме: долучити до позовної заяви документ, що підтверджує сплату позивачкою судового збору у відповідному, визначеному за правилами ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмірі ( урахуванням ч. 4 ст. 136 ЦПК України), а саме 1681,60 грн. на р/р UA0010754, одержувач: ГУК у Київ. обл./Березанська міська ТГ/ 22030101, , Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030101, або долучити до матеріалів справи документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Суд наголошує, що згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених устаттях 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ст.ст. 4, 12, 133,174, 177, 185 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,- залишити без руху, надавши позивачці строк в 10 (десять) днів з дня вручення копії даної ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачці, що в разі невиконання ухвали позовна заява буде вважатися неподаною та повернута їй.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: Р. М. Лялик