Справа № 308/9551/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Деметрадзе Т.Р.,

за участі секретаря судового засідання Вільчак В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні майном та визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні майном та визнання осіб такими, що втратили право користування житлом.

Позов мотивує тим, що він є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . Однак, у даному будинку також зареєстровані ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які не є членами сім`ї позивача, з моменту реєстрації не проживають у даному будинку більше 4 років, з реєстраційного обліку вони не знялися.

У зв`язку з тим, що відповідачі не проживають за адресою АДРЕСА_1 , без поважних причин понад чотири роки, наявність реєстрації останніх тягне за собою обмеження права позивача як власника на користування майном, а тому просить визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за вищевказаною адресою.

В судове засідання позивач не з`явився та подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності та задоволити позов.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не скористалися правом на участь у судовому засіданні та подали заяви, згідно яких просять розглянути справу без їх участі та вказали, що позов визнають. Відповідач ОСОБА_3 повторно не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень та відзив на позов не подавав.

Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується копіє Свідоцтва про право на спадщину за заповітом №725 від 23.04.2015 та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Згідно з наданою начальником відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради довідкою №3960/18-21 від 11.07.2019, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

За приписами ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Разом з тим, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК України).

Доказів на спростування фактів щодо тривалого не проживання за вказаною адресою відповідачі не надали, так само не надали доказів на підтвердження того факту, що залишили будинок і тривалий час були відсутній в ньому з поважних причин. Тому підстав, за якими б за відповідачами зберігалось право користування житловим приміщенням в судовому засіданні не встановлено.

За приписами ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи.

Як зазначено у п. 34, 36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що позивачем було надано належні докази на підтвердження своїх тверджень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідачів.

Керуючись ст. ст. 76,81,141,258,265,354 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 319, 391, ЦК України,ст. ст. 72 ЖК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі по 384,2 (триста вісімдесят чотири грн. двадцять коп.) гривень з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Т.Р. Деметрадзе