Справа № 766/7981/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Булах Є.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання, -

встановив:

18 травня 2021 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання договору довічного утримання, у якому просила розірвати договір довічного утримання укладений між померлою 06.05.2021 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідачем.

Станом на 20 травня 2021 року провадження у справі не відкрито.

18 травня 2021 року позивач також подала до суду заяву про забезпечення позову, у якій просила накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 .

Заява обґрунтована тим, що предметом оскаржуваного договору є майнові права сторін на квартиру АДРЕСА_2

Оскільки, відповідач має об`єктивну можливість здійснити відчуження спірної квартири, що призведе до неможливості виконання рішення у разі його задоволення, а також може ускладнити процедуру судового розгляду, існує необхідність в забезпеченні позову.

Згідно Журналу реєстрації вхідної кореспонденції вказану заяву з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 18.05.2021 року передано судді Булах Є.М. 19.05.2021 року.

У відповідності із ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження до суду без повідомлення учасників справи.

Частиною 10 ст. 153 ЦПК України встановлено правило, відповідно до якого, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без дотримання вимог ст. 151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Так, ст. 151 ЦПК України визначено форму та зміст заяви про забезпечення позову.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування(для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб, заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову, та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціна позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Аналогічні вимоги до заяви про забезпечення позову містяться і у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»(із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду України №2 від 12.06.2009р.), а саме, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, поданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише у разі необхідності та бути спів мірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Згідно з імперативними приписами ч. 7 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи в межах заявленої заяви, вважаю, що вона вищевказаним вимогам не відповідає.

Статтею 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову, суд задовольняє клопотання про забезпечення позову у разі обґрунтованості такого клопотання та достатності доказів на підтвердження необхідності вжиття заходів забезпечення позову.

Згідно із ч. 4 ст. 151 ЦПК України у заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтування доцільності вжиття кожного з них.

Суддя зауважує на тому, що заявником не надано доказів на підтвердження необхідності вжиття обраних позивачем заходів забезпечення позову саме у обраний позивачем спосіб у цій справі.

Згідно із ч. 4 ст. 151 ЦПК України у заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтування доцільності вжиття кожного з них.

Всупереч п. 5 ч. 1 ст. 151 ЦПК заявником не зазначено ціну позову, про забезпечення якого заявлено.

Заявником не дотримано вимог п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, оскільки заява не містить пропозиції, щодо зустрічного забезпечення.

Згідно з імперативними приписами ч. 7 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Зустрічне забезпечення врегульовано статтею 154 ЦПК України, у сенсі положень якої застосування зустрічного забезпечення передбачає певну мету, а саме забезпечення відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

При цьому, суд звертає увагу заявника на тому, що питання необхідності застосування зустрічного забезпечення вирішується судом, а не заявником, і саме заявник зобов`язаний вказати, у відповідності до п. 6 ч. 1ст. 151 ЦПК України, пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без дотримання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ч. 10 ст. 153, 260-261, 353 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання, разом з доданими матеріалами повернути заявнику.

Роз`яснити, що повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з відповідною заявою про забезпечення позову, поданою з дотриманням вимог статті 151 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення(проголошення) до Херсонського апеляційного суду в порядку ст. 355 ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п.3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 20.05.2021 року.

Суддя Є.М. Булах