ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 року

м. Черкаси

Справа № 712/12452/19
Провадження № 22-ц/821/34/21
категорія: 305010000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: - Василенко Л. І.,

суддів: Бородійчука В. Г., Єльцова В. О.

секретаря: Анкудінова О. І.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, у складі головуючої судді Мельник І. О.,

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

23 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 є співвласником квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (1/3 частина квартири), розташована на 6-му поверсі 10-ти поверхового будинку та складається з 3 кімнат житловою площею 37,7 кв.м., кухні, вбудованих шаф ванної кімнати, вбиральні (поєднаної) та коридору.

12 серпня 2019 року дану квартиру було затоплено, а саме: залито кімнати № 2 (вітальня), № 3 (дитяча), № 4 (коридор), внаслідок чого пошкоджено стелю, стіну, підлогу в кожній кімнаті. Причиною залиття стало затоплення водою з квартири АДРЕСА_2 , що розташована над квартирою АДРЕСА_3 , а саме: власниця квартири АДРЕСА_2 , наповнюючи ванну водою, не перекривши кран, пішла з дому.

В подальшому, 17 вересня 2019 року відбулося повторне затоплення, зокрема затоплено лоджію, причиною залиття стало затоплення водою з квартири АДРЕСА_2 , що розташована над квартирою АДРЕСА_3 , пошкоджено стелю лоджії квартири АДРЕСА_3 .

ОСОБА_1 зазначив, що згідно інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 181179485 від 16 вересня 2019 року, власницею 1/5 частини квартири за адресою: АДРЕСА_4 , є ОСОБА_2 .

На добровільне відшкодування завданої шкоди відповідачка не погодилась. У зв`язку із чим, позивач змушений звернутися до суду з вказаним позовом.

За приведених мотивів позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь матеріальну шкоду, завдану залиттям квартири в розмірі 20 000 грн 00 коп. та моральну шкоду в розмірі 20 000 грн 00 коп.

Судові витрати по справі просив покласти на відповідача.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 вересня 2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки, завдані внаслідок залиття квартири, в сумі 25 990 грн 80 коп., моральну шкоду в сумі 2 000 грн 00 коп. та понесені судові витрати по оплаті правничої допомоги в сумі 3 838 грн 09 коп., а всього 31 828 грн 89 коп.

Рішення мотивовано тим, що відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи № 02/20-БТ від 15 травня 2020 року пошкодження квартири АДРЕСА_5 в результаті якого позивач ОСОБА_1 отримав матеріальну шкоду в розмірі 25 990 грн 80 коп., відбулося шляхом залиття рідиною з квартири розташованої вище, а саме № 108: «.. вода під гравітаційним тиском завжди тече вниз, тобто при витоках води з водонесучих комунікацій квартири вона, як правило, потрапляє до нижче розташованої квартири».

В свою чергу квартира АДРЕСА_6 розташована над квартирою АДРЕСА_3 і власницею 1/5 її частини, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 181179485 від 16 вересня 2019 року, є відповідач у справі ОСОБА_2 .

Враховуючи, що залиття квартири сталося з вини саме відповідачки, ОСОБА_2 , а не іншої особи ОСОБА_3 , яка зазначена в одному зі складених актів про залиття квартири, оскільки на момент його складання саме вона перебувала в квартирі АДРЕСА_2 , однак згідно чинного законодавства ризик пошкодження майна несе власник цього майна і тому, суд прийшов до висновку про стягнення саме з ОСОБА_4 усього розміру шкоди завданої позивачу, що визначена експертизою.

Частково задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 2 000 грн 00 коп. суд виходив з того, що саме такий розмір відшкодування є співмірним по відношенню до наслідків, що мали місце з підстав залиття квартири позивача.

Беручи до уваги часткове задоволення позовних вимог суд вважав за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 838 грн 09 коп. витрат на правничу допомогу, тоді як їх заявлений розмір останнім становив 7 000 грн 00 коп.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 29 жовтня 2020 року, ОСОБА_2 , посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з`ясування їх судом першої інстанції, а також порушення норм процесуального права, порушила питання про його скасування з постановленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що вказана справа в суді першої інстанції розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження, позивачем були заявлені позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 20 000 грн 00 коп. Заяви про збільшення позовних вимог матеріали справи не містять, тоді як суд прийшов до висновку про стягнення матеріальної шкоди саме в розмірі 25 99 грн 80 коп., який був визначений експертизою. Скаржниця переконана, що суд, у цій частині, вийшов за межі заявлених позовних вимог.

Крім того, ОСОБА_2 наголосила, що судом першої інстанції залишено поза увагою той факт, що позивачу належить лише 1/3 частина квартири, якій відповідно завдано шкоди, в той же час, як відповідачці належить на праві власності лише 1/5 частина квартири, з вини власників якої такої шкоди було завдано.

Не надано місцевим судом належної правової оцінки і тим обставинам, що відповідно до Акту від 06 вересня 2019 року та експертного висновку від 15 травня 2020 року, затоплення квартири АДРЕСА_3 було заподіяне не скаржницею, а ОСОБА_3 , а тому вина відповідачки є не доведено.

Щодо стягнення моральної шкоди, то скаржниця зазначила, що як самі по собі вимоги про її відшкодування так і розмір є цілком необґрунтованим, належними та допустимими доказами, які б давали підстави для їх задоволення.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_1 заперечив доводи апеляційної скарги, просив її відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Вказав, що виділ частки ОСОБА_2 , як одному із співвласників квартири, з вини яких було здійснено залиття квартири позивача, не здійснювався, тому переконаний, що він має право на пред`явлення позову саме до неї, як однієї із співвласників приведеного майна, та, що це не порушує прав інших співвласників даного майна.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 02 грудня 2020 року відкрито провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 .

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 07 грудня 2020 року справу призначено до розгляду на 23 грудня 2020 року на 12:00 год. з повідомленням учасників справи про дату, час та місце її розгляду, в подальшому розгляд справи відкладено на 12 січня 2021 року на 14:00 год.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27 січня 2009 року серії НОМЕР_1 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 21750705 від 03 лютого 2009 року, позивач ОСОБА_1 є власником 1/3 квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Крім позивача, власниками часток у вказаній квартирі в розмірі по 1/3, відповідно, являються ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а. с. 8, 9)

З технічного паспорту на квартиру вбачається, що вона розташована на 6-му поверсі 10-ти поверхового будинку та складається з 3 кімнат житловою площею 37,7 кв.м., кухні, вбудованих шаф ванної кімнати, вбиральні (поєднаної) та коридору (а. с. 10-12).

Відповідно до Акту про залиття від 06 вересня 2019 року, комісія у складі голови комісії, голови правління ОСББ «Корольова 32-2016» Кушнір В. І., слюсаря-сантехніка ОСОБА_7 , представників організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньо будинкові системи опалення та гарячого водопостачання, представників об`єднання співмешканців багатоквартирного будинку встановила, що 12 серпня 2019 року в квартирі АДРЕСА_5 , яка належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва на право власності, трапилося залиття, а саме залито: кімнати № 2 (вітальня), № 3 (дитяча), № 4 (коридор), внаслідок чого пошкоджено стелю, стіну, підлогу в кожній кімнаті. Причиною залиття послугувало затоплення водою з квартири АДРЕСА_7 , що розташована над квартирою АДРЕСА_3 , а саме: власниця квартири № 108 наповнюючи ванну водою, не перекривши кран, пішла з дому. Шкоду у вигляді затоплення заподіяно ОСОБА_3 . ОСОБА_3 з даним актом ознайомлена, про що свідчить її підпис (а. с. 13).

Згідно з Актом про залиття від 19 вересня 2019 року, комісія у складі голови комісії, голови правління ОСББ «Корольова 32-2016» Кушнір В. І., слюсаря-сантехніка ОСОБА_8 , представників організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньо будинкові системи опалення та гарячого водопостачання, представників об`єднання співмешканців багатоквартирного будинку встановила, що 17 вересня 2019 року в квартирі АДРЕСА_5 , яка належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва на право власності, трапилося залиття, а саме залито: лоджію невідомою речовиною, пошкоджено стелю лоджії. Причиною залиття стало затоплення невідомою речовиною з квартири АДРЕСА_2 , що розташована над квартирою АДРЕСА_3 . Шкоду у вигляді затоплення заподіяно ОСОБА_2 (а. с. 14).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 181179485 від 16 вересня 2019 року, власницею 1/5 квартири за адресою АДРЕСА_4 є відповідач у справі ОСОБА_2 . Співвласниками вказаної квартири в частках по 1/5 кожен зазначені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (а. с. 15).

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 грудня 2019 року клопотання представника позивача про призначення судової будівельно-технічної експертизи задоволено та призначено у справі судову будівельно-технічнну експертизу, проведення якої доручено судовому експерту Оніщенко Н. С. (а.с. 39 40).

Згідно висновку будівельно-технічної експертизи № 02/20-БТ від 15 травня 2020 року по цивільній справі № 712/12452/19, складеного судом експертом Оніщенком Н. С. імовірними причинами залиття квартири АДРЕСА_5 стало неправильне користування санітарно-технічним обладнанням та інші дії власників квартири АДРЕСА_2 , цього ж будинку, що розташована над квартирою в якій сталося затоплення.

Імовірно, основною причиною залиття стелі приміщення лоджії квартири АДРЕСА_5 є витік води із лотка, що утворюються при розмороженні морозильної камери холодильника, який встановлений в приміщенні лоджії квартири АДРЕСА_6 .

Вартість відновлювального ремонту квартири АДРЕСА_3 (приміщення 1, 2 коридор), приміщення 6,7 (житлова кімната) по АДРЕСА_8 на час проведення експертизи склала 25 990 грн 80 коп.

Вартість відновлювального ремонту стелі лоджії квартири АДРЕСА_5 , на час проведення експертизи складає 1 412 грн 40 коп. (а. с. 41 - 67).

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_2 , переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

У відповідності до ч. 6 приведеної статті в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Задовольняючи позовні вимоги позивача ОСОБА_1 , суд виходив із їх доведеності та обґрунтованості.

Проте, колегія суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції про стягнення відшкодування позивачем, як власником 1/3 частини квартири якій завдано залиття, саме з відповідачки, яка в свою чергу являється власником лише 1/5 частини квартири, недотримання сантехнічних норм в якій та інших порушень, які стали підставою для виникнення вказаного залиття, через порушення судом норм процесуального права.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує. Власник, при здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків, зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Він не може використовувати своє право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Згідно ст. 151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності квартиру, зобов`язані забезпечувати її схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт. Безгосподарне утримання громадянином належної йому квартири тягне за собою наслідки, передбачені ЦК України.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 3 ст. 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Водночас, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

В силу ч. 4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Як роз`яснено у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року N 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Як вбачається з Акту про залиття від 06 вересня 2019 року, 12 серпня 2019 року в квартирі АДРЕСА_5 трапилося залиття, а саме залито: кімнати № 2 (вітальня), № 3 (дитяча), № 4 (коридор), внаслідок чого пошкоджено стелю, стіну, підлогу в кожній кімнаті, причиною залиття послугувало затоплення водою з квартири АДРЕСА_7 , що розташована над квартирою АДРЕСА_3 , а саме: власниця квартири № 108 наповнюючи ванну водою, не перекривши кран, пішла з дому. Шкоду у вигляді затоплення заподіяно ОСОБА_3 , яка, у свою чергу, і підписала даний акт.

З Акту про залиття від 19 вересня 2019 року вбачається, що 17 вересня 2019 року в квартирі АДРЕСА_5 трапилося залиття, а саме залито: лоджію невідомою речовиною, пошкоджено стелю лоджії. Причиною залиття стало затоплення невідомою речовиною з квартири АДРЕСА_2 , що розташована над квартирою АДРЕСА_3 . Шкоду у вигляді затоплення заподіяно ОСОБА_2 .При цьому, даний акт не містить доказів ознайомлення з ним ОСОБА_2 .

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, позивач ОСОБА_1 є власником 1/3 квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Крім позивача, власниками часток у вказаній квартирі в розмірі по 1/3, відповідно, являються ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

В той же час право власності на квартиру АДРЕСА_6 зареєстровано в частках по 1/5 за кожним із співвласників, якими являються наступні особи: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 та відповідач у справі ОСОБА_2 .

Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном (ст. 3 ст. 360 ЦК України).

Відповідно до ст. 50 ЦПК України позов може бути пред`явлено спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно.

Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права та обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов`язки.

Право, на залучення за клопотанням позивача, до участі у справі співвідповідача, регламентовано ст. 51 ЦПК України.

В свою чергу, ст. 1191 ЦП України передбачає право особи, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, на право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

У зв`язку з зазначеним, співвласники квартири, з якої відбулося залиття несуть обов`язок з відшкодування заподіяної шкоди.

Проте, суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та поклав всю відповідальність на ОСОБА_2 , не залучивши інших співвласників квартири до участі у справі, суд першої інстанції порушив права останніх на доведення відсутності вини в заподіянні шкоди, в разі пред`явлення ОСОБА_2 зворотної вимоги до останніх, в порядку ч. 1 ст. 1191 ЦК України.

Таким чином, суд першої інстанції в порушення вимог ст.12, 51, 198 ЦПК України не сприяв всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, не роз`яснив особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, не попередив про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій та дійшов передчасного висновку про задоволення позовних вимог.

При цьому, суд апеляційної інстанції виходить з того, що на стадії апеляційного перегляду справи у нього відсутня процесуальна можливість залучити до участі вказаних осіб, оскільки по суті справа вирішується судом першої інстанції, а на стадії апеляційного провадження здійснюється лише перевірка законності та обґрунтованості ухваленого судом першої інстанції рішення в межах встановлених ст. 367 ЦПК України.

За викладеного твердження ОСОБА_1 у відзиві про те, що, оскількивиділ частки ОСОБА_2 , як одному із співвласників квартири, з вини яких було здійснено залиття квартири позивача, не здійснювався, тому він має право на пред`явлення позову саме до неї, як однієї із співвласників приведеного майна, та, що це не порушує прав інших співвласників даного майна, є необґрунтованим.

Оскільки доводи апеляційної скарги частково знайшли своє підтвердження, а рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм процесуального права, то відповідно до ст. 376 ЦПК України, воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Проте, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що зазначене не позбавляє його права на повторне звернення з належним суб`єктивним складом учасників справи, вказані доводи можуть бути перевірені судом у разі пред`явлення позову до належних відповідачів.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 вересня 2020 року скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та на умовах передбачених ЦПК України.

Повний текст постанови складено 13 січня 2021 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді В. Г. Бородійчук

В. О. Єльцов