Справа № 163/2566/14-ц
Провадження № 6/163/15/21
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2021 року Любомльський районний суд Волинської області в складі головуючого - судді Шеремети С.А.

з участю секретаря Голядинець О.В.,

приватного виконавця Пироги С.С. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області подання приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги Сергія Степановича про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України (заінтересовані особи: ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», ОСОБА_2 ),

в с т а н о в и в :

У поданні приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Пирога С.С. просить тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань, покладених на нього рішеннями Любомльського районного суду Волинської області у справі № 163/2566/14-ц про стягнення з нього солідарно з ОСОБА_3 в користь ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» заборгованості за кредитним договором в розмірі 25276,43 доларів США, що по офіційному курсу НБУ становить 327375,13 гривень, та у справі № 163/1523/18 про стягнення з нього в користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики від 11 листопада 2015 року в розмірі 400042,50 гривень, судового збору в сумі 4000,15 гривень.

Заявлені вимоги приватний виконавець обґрунтував тим, що у нього на примусовому виконанні в межах зведеного виконавчого провадження перебувають виконавчі листи за вищевказаними судовими рішеннями. На виконання вимог ст.ст.18, 26, 56 Закону України «Про виконавче провадження» ним винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень, у яких зазначено про обов`язок боржника подати декларацію про доходи; винесено постанови про арешт коштів та майна боржника. Крім того, 02 жовтня 2020 року та 27 листопада 2020 року на адресу боржника були надіслані виклики з вимогою з`явитися до приватного виконавця та надати відповідні пояснення з приводу виконання рішень суду. Надіслані процесуальні документи та виклики повернулись без вручення за закінченням встановленого строку зберігання. З метою вчинення виконавчих дій 25 листопада 2020 року був здійснений виїзд за місцем проживання боржника, де у присутності дружини боржника ОСОБА_3 , яка є солідарним боржником по одному із виконавчих листів, було описано і арештовано квартиру, яка перебуває в іпотеці ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста». При цьому дружині боржника ОСОБА_1 були вручені усі винесені у зведеному виконавчому провадженні процесуальні документи та вимогу (виклик) приватного виконавця і уповноважено останню вручити вказані документи боржнику. Проте, в подальшому боржник до нього не з`явився, декларацію про майно і доходи та пояснення з приводу виконання рішень суду не подав. Вжитими виконавчими діями встановлено відсутність коштів на рахунках боржника, відсутність у власності земельних ділянок, великовантажних та інших транспортних засобів. У власності боржника наявна квартира, однак звернути на неї стягнення неможливо через те, що у ній зареєстровані неповнолітні діти та на неї розповсюджується дія Закону України «Про мораторій та стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Разом із цим, із електронних декларацій за 2016-2020 року, що містяться у відкритому доступі на сайті НАЗК в мережі Інтернет та подавались ОСОБА_3 як державним службовцем, встановлено, що остання та боржник ОСОБА_1 володіють готівковими коштами. Зокрема, ОСОБА_4 декларує готівкові кошти в сумі 200000,00 гривень, які в силу ст.ст.60,61 СК України належать їй та боржнику на праві спільної сумісної власності. Боржник ОСОБА_1 також володіє готівковими коштами, однак їх сума в деклараціях не вказана. Незважаючи на наявність невиконаних рішень суду та об`єктивну можливість їх виконати, боржник виїжджає за межі України та тривалий час проводить за її межами, зокрема 04 жовтня 2020 року виїхав за межі України і до цього часу не повернувся. Такі обставини порушують права стягувачів і унеможливлюють відновлення їх порушених прав, тому вважає, що обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України є єдиним заходом впливу, який спонукатиме його до виконання боргових зобов`язань за рішеннями суду, що у свою чергу захистить права стягувачів на отримання належних платежів.

Сторони виконавчого провадження згідно із ч.4 ст.441 ЦПК України в судове засідання не викликались.

Приватний виконавець Пирога В.В. в судовому засіданні подання підтримав з наведених у ньому підстав та просив його задовольнити.

Під час розгляду подання судом встановлено наступне.

Рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 23 червня 2020 року у справі № 163/1523/18 стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 400042,50 гривень заборгованості за договором позики та 4000,15 гривень судового збору.

За цими стягненнями судом 02 вересня 2020 року видані два виконавчі листи, які стягувачем пред`явлено для примусового виконання до приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги С. С.

02 жовтня 2020 року приватним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчого провадження №63181397, № 63181580, які цього ж дня об`єднані у зведене виконавче провадження за № 63197007.

У відповідності до ч.5 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» в постановах про відкриття виконавчого провадження №63181397, № 63181580 зазначено про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно.

Рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 23 грудня 2014 року у справі № 163/2566/14-ц стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором в розмірі 25276,43 доларів США, що по офіційному курсу НБУ становить 327375,13 гривень.

На підставі цього рішення судом 10 березня 2015 року був виданий виконавчий лист, який як вбачається із наявних на ньому відміток перебував на примусовому виконанні у відділі ДВС Любомльського районного управління юстиції.

З відміток на виконавчому листі та матеріалів цивільної справи № 163/2566/14-ц встановлено, що 20 квітня 2015 року старшим державним виконавцем винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 21.04.1999 року № 606-XIV.

09 червня 2015 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження; 10.06.2015 року винесено постанову про арешт майна боржника та заборону на його відчуження; 27.07.2018 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника і направлено до Головного управління ПФУ у Волинській області.

13 серпня 2020 року старшим державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу на підставі п.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа). Станом на дату повернення виконавчого листа з боржника стягнуто 22672,86 гривень виконавчого збору та 146,33 гривень витрат виконавчого провадження; залишок виконавчого збору становить 10064,65 гривень; стягнення боргу не проводилося.

24 червня 2019 року ТОВ «Фінансова компанія «Веста» звернулась до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні його правонаступником.

Ухвалою суду від 17 жовтня 2019 року замінено стягувача ПАТ «Банк Форум» на ТОВ «Фінансова компанія «Веста».

Згідно протоколу № 06/08-2019 загальних зборів учасників ТОВ «Фінансова компанія «Веста» від 06 серпня 2019 року ТОВ «Фінансова компанія «Веста» перейменовано на ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста».

Для подальшого примусового виконання рішення суду ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохаллс Веста» як правонаступник стягувача ПАТ «Банк Форум» звернулось до приватного виконавця Пироги С.С.

20 жовтня 2020 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 63334163, якою одночасно зобов`язано боржника ОСОБА_1 подати декларацію про доходи та майно.

20 жовтня 2020 року приватним виконавцем також винесено постанову про приєднання цього виконавчого провадження № 63334163 до зведеного виконавчого провадження № 63197007.

Частиною 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Постанови про відкриття виконавчих проваджень №63181397, № 63181580, № 63334163 приватним виконавцем були надіслані боржнику ОСОБА_1 рекомендованим поштовим відправленням на зазначену у виконавчих листах адресу: АДРЕСА_1 .

Ці рекомендовані поштові відправлення повернулись приватному виконавцю без вручення адресату за закінченням строку зберігання, що підтверджується копіями поштових конвертів.

Проте з огляду на положення ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», боржник ОСОБА_1 вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень.

25 листопада 2020 року приватним виконавцем здійснено виїзд до місця проживання боржника, де дружині останнього ОСОБА_3 вручені усі винесені у виконавчих провадженнях процесуальні документи та вимогу про необхідність явки до приватного виконавця для передачі ОСОБА_1 .

Цього ж дня приватним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна боржника, якою накладено арешт на квартиру площею 101,3 м2 по АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформації відділу ЦНАП виконавчого комітету Любомльської міської ради від 03 лютого 2021 року у вказаній квартирі, серед інших, зареєстрована одна малолітня дитина.

На виконання вимог ст. ст.18, 56, 59 Закону України «Про виконавче провадження», 02 жовтня 2020 приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів та майна боржника, якою було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на всіх відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, а також на майно (цінності) боржника, що знаходяться на зберіганні у банку на підставі договорів боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком, та належать боржнику.

На виконання цієї постанови, ряд банківських установ надали приватному виконавцю інформацію про відсутність відкритих на ім`я боржника рахунків.

За інформацією АТ КБ «Приватбанк» від 03 листопада 2020 року на ім`я боржника відкрито три рахунки, на яких наявні кошти, проте не вказано їх суми в силу ст.62 Закону України «Про банки і банківську діяльність». У зв`язку із цим приватним виконавцем на цей банк оформлено платіжні вимоги від 10 листопада 2020 року за № 944, № 945 на суми 445446,92 гривень.

Крім цього, з метою належного виконання судових рішень приватним виконавцем вжито ряд інших необхідних та можливих заходів примусового характеру, якими встановлено, що:

- згідно відповіді Управління держпраці у Волинській області від 09 жовтня 2020 року у боржника відсутні об`єкти підвищеної небезпеки, великотоннажні та інші технологічні транспортні засоби, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, а також об`єктів котлонагляду та підіймальних споруд;

- згідно відповіді ГУ Держгеокадастру у Волинській області від 13 жовтня 2020 року за боржником не виявлено зареєстрованих земельних ділянок;

- згідно електронної відповіді МВС від 13 квітня 2021 року за боржником транспортні засоби не зареєстровані.

Із поданих дружиною боржника ОСОБА_3 щорічних декларацій за 2018-2020 року, що містяться у відкритому доступі на інтернет-сайті НАЗК, вбачається, що боржник ОСОБА_1 отримує дохід у вигляді пенсії, загальний розмір якої у 2020 році склав 69283,00 гривень, має в розпорядження готівкові кошти, проте не вказано їх розміру. Дружина боржника ОСОБА_3 у 2020 році отримала заробітну плату в загальній сумі 188331,00 гривень, має в розпорядженні 200000,00 гривень.

З листа Управління державної міграційної служби України у Волинській області № 1264 від 05 жовтня 2020 вбачається, що боржник ОСОБА_1 документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 .

Відповідно до інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 0.184-27491/0/15-20 від 22 жовтня 2020 року боржник ОСОБА_1 04 жовтня 2020 року виїхав за межі України через пункт пропуску «Ягодин».

Конституція України у статті 33 визначає, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Отже, Конституція України передбачає можливість обмеження наданих громадянинові прав у випадках, що не заборонені законом.

Пунктом 5 частини 1 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

За змістом ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець підчас здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Із наведеного слідує, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України у випадку ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань.

Поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території держави.

Таким чином, на державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили. Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є джерелом права.

Оцінюючи надані приватним виконавцем докази у їх сукупності та системному зв`язку із чинним законодавством, суд вважає наявними підстави вважати про ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання зобов`язань, покладених на нього рішеннями суду.

До такого висновку суд дійшов, виходячи перш за все із того, що боржник ОСОБА_1 достовірно обізнаний із тим, що рішеннями судів у справах № 163/2566/14-ц, № 163/1523/18 з нього стягнуто грошові кошти, розмір яких є досить значним.

При цьому, виконавчий лист № 163/2566/14-ц уже перебував на примусовому виконанні в органах виконавчої служби з 2015 року по 2020 рік, про що свідчать відмітки у виконавчому листі. Упродовж усього цього періоду з боржника стягнуто лише витрати виконавчого провадження та частину виконавчого збору (всього 22819,19 гривень). Основний борг за виконавчим листом взагалі не стягнуто та боржник упродовж усього цього досить тривалого часу жодних дій на його погашення не вчиняв, хоча як встановлено по справі в розпорядженні мав і має власні готівкові кошти.

Факт стягнення з боржника 22819,19 гривень в рахунок погашення витрат по виконавчому провадженню та виконавчого збору свідчить про його достовірну обізнаність із перебуванням на примусовому виконанні даного виконавчого листа.

Про стягнення коштів у справі № 163/1523/18 боржник також достовірно обізнаний, оскільки як вбачається із копії рішення суду у даній справі він був присутнім в судовому засіданні під час його ухвалення.

Рішення суду у цій справі боржником в апеляційному порядку не оскаржувалось та набрало законної сили 07 серпня 2020 року.

Проте, достовірно знаючи про такі свої боргові зобов`язання, боржник через нетривалий час, а саме 04 жовтня 2020 року, вибув за межі території України, що також свідчить про ухилення від виконання рішення суду.

Приватним виконавцем зі своєї сторони належним чином виконано вимоги ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» щодо надіслання боржнику постанов про відкриття виконавчого провадження.

Крім цього, усі процесуальні документи у виконавчих провадженнях приватний виконавець вручив дружині боржника, що підтверджується складеним ним актом. При цьому суд звертає увагу на ту обставину, що дружина боржника ОСОБА_3 , яка є солідарним боржником за виконавчим листом № 163/2566/14-ц, відмовилась від підпису у складеному акті, а не від отримання процесуальних документів приватного виконавця для їх подальшої передачі чоловіку ОСОБА_1 .

Зазначене у своїй сукупності дає підстави для висновку про обізнаність боржника про перебування виконавчих листів на примусовому виконанні у приватного виконавця ОСОБА_5 , однак до останнього він не з`явився та не намагався зв`язатися по зазначеному у вимозі номеру телефону.

Станом на дату звернення до суду із цим поданням боржник не розпочав погашення боргу, у тому числі частинами, та для цього не вживав жодних заходів, тим самим не дбаючи про виконання зобов`язань без будь-яких очевидних для цього причин.

Приватним виконавцем з метою виявлення майна у боржника також були зроблені необхідні запити до відповідних установ, підприємств та організацій, на які він покликається у поданні, та отримано на них відповіді.

Встановлені конкретні обставини по справі не дають підстав вважати, що виїзд боржника за межі України сприяє погашенню боргу та виконанню рішень суду.

Фактична поведінка ОСОБА_1 щодо виконання рішень суду свідчить про його очевидну бездіяльність та свідоме невиконання цих рішень, що за своєю сутністю є ухиленням від виконання присуджених з нього стягнень.

Таке безпідставне та необґрунтоване невиконання рішень суду зі сторони боржника порушує законні права та інтереси стягувачів та нівелює сутність рішень суду та мету їх ухвалення.

У зв`язку із цим суд вважає, що тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, як передбачений законом захід забезпечення виконання судового рішення, спонукатиме його до виконання боргових зобов`язань за рішеннями суду та у такий спосіб захистить права стягувачів на отримання належних коштів.

Таким чином, на підставі вище наведених фактів та обставин у їх сукупному взаємозв`язку суд дійшов висновку про наявність достатніх та обґрунтованих підстав для задоволення подання приватного виконавця.

Керуючись ст.ст.260, 441 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Подання задовольнити.

Тимчасово обмежити боржника ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон до виконання зобов`язань, покладених на нього згідно з рішеннями Любомльського районного суду Волинської області у справі № 163/2566/14-ц про стягнення в користь ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» заборгованості за кредитним договором в розмірі 25276,43 доларів США, що по офіційному курсу НБУ становить 327375,13 гривень, та у справі № 163/1523/18 про стягнення в користь ОСОБА_2 400042,50 гривень заборгованості за договором позики, 4000,15 гривень судового збору.

На ухвалу протягом 15 днів з дня складання її повного тексту може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Дата складання повного тексту ухвали 18 травня 2021 року.

Головуючий: суддя С.А.Шеремета