Ухвала

Іменем України

24 травня 2021року

м. Київ

справа № 686/5863/13

провадження № 61-8156ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 жовтня 2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 20 квітня 2021 року у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Галицька фінансова компанія» (далі - ТОВ «Галицька фінансова компанія») про заміну стягувача у виконавчих провадженнях щодо виконання виконавчих листів № 686/5863/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 та товариства з обмеженою відповідальністю «Дубнобудсервіс» (Хмельницькбудінвест) (далі - ТОВ «Хмельницькбудінвест») на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» (далі - АТ КБ «Надра») заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2020 року ТОВ «Галицька фінансова компанія» звернулось до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчих провадженнях щодо виконання виконавчих листів № 686/5863/13-ц, виданих Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області на виконання рішення суду від 22 травня 2013 року в справі № 686/5863/13-ц за позовом ПАТ «КБ « Надра » до ОСОБА_1 , ТОВ «Хмельницькбудінвест» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заяви зазначало, що заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 травня 2013 року у справі № 686/5863/13-ц стягнено солідарно з ОСОБА_1 та ТОВ «Хмельницькбудінвест» на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 27/03/2007/978-К/531 від 27 березня 2007 року в сумі 25 174, 50 Євро.

Виконавчий лист щодо стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 перебуває на виконанні у Першому відділі державної виконавчої служби у м. Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

15 липня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (далі - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп») укладено договір № GL48N718070_I_1 про відступлення прав вимоги до боржника ОСОБА_1 та ТОВ «Хмельницькбудінвест» за зобов`язаннями, що виникли на підставі кредитного договору № 27/03/2007/978-К/531 від 27 березня 2007 року та договору поруки від 27 березня 2007 року.

20 липня 2020 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» відступило відповідне право вимоги товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Факторінгс» (далі - ТОВ «ФК Факторінгс»). Того ж дня ТОВ «ФК «Факторінгс» відступило дане право вимоги ТОВ «Галицька фінансова компанія», у зв`язку з чим станом на 20 липня 2020 року відбулась заміна кредитора у зобов`язаннях, що випливають із кредитного договору № 27/03/2007/978-К/531 від 27 березня 2007 року та договору поруки від 27 березня 2007 року, яким забезпечувалося виконання зобов`язання за цим кредитним договором, боржником за яким є ОСОБА_1 та ТОВ «Хмельницькбудінвест», відтак новим кредитором у зазначених зобов`язаннях є ТОВ «Галицька фінансова компанія».

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 жовтня 2020 року, залишеною без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 20 квітня 2021 року, заяву ТОВ «Галицька фінансова компанія» задоволено.

Замінено стягувача ПАТ «КБ «Надра» на ТОВ «Галицька фінансова компанія» у виконавчих провадженнях щодо виконання виконавчих листів № 686/5863/13-ц, виданих Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області на стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ТОВ «Хмельницькбудінвест».

Рішення судів попередніх інстанцій мотивовані тим, що відбулася заміна стягувача у зобов`язанні, внаслідок чого ТОВ «Галицька Фінансова компанія» є новим стягувачем у виконавчих провадженнях за виконавчими листами у справі за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ТОВ «Хмельницькбудінвест» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У травні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 жовтня 2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 20 квітня 2021 року, в якій заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви ТОВ «Галицька фінансова компанія» про заміну стягувача у виконавчих провадженнях відмовити.

В обґрунтування касаційної скарги зазначає, що ТОВ «Галицька фінансова компанія» не набуло право грошової вимоги до неї, оскільки попередній фактор, ТОВ «ФК «Факторінгс», у якого ТОВ «Галицька фінансова компанія» придбало відповідне право, не сплатив ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» в повній мірі ціну договору про відступлення права грошової вимоги.

Верховний Суд, дослідивши подану касаційну скаргу та додані до неї документи, оскаржувані судові рішення, зробив висновок, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 жовтня 2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 20 квітня 2021 року необхідно відмовити з огляду на наступне.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 травня 2013 року позов ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ТОВ «Хмельницькбудінвест» задоволено частково. Стягнено з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 25 174, 50 Євро. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

На виконання цього рішення судом видано виконавчі листи № 686/5863/13-ц та відкриті виконавчі провадження з їх примусового виконання.

15 липня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого останнє набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників, в тому числі право вимоги за кредитним договором до боржника ОСОБА_1 , та за договором поруки до ТОВ «Хмельницькбудінвест».

20 липня 2020 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» відступило право вимоги до боржників ТОВ «ФК «Факторінгс». Того ж дня ТОВ «ФК «Факторінгс» відступило право вимоги, яке було придбане у ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» ТОВ «Галицька Фінансова компанія».

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи з цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус як сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Вказане узгоджується з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 456/3808/14-ц.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 15 серпня 2018 року у справі №190/2119/14-ц, 21 жовтня 2020 року у справі № 456/3808/14-ц, 31 жовтня 2018 року у справі №201/8548/16-ц, 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц, 15 травня 2019 року у справі № 370/2464/17.

Суди попередніх інстанцій, встановивши, що виконавчі листи щодо стягнення з ОСОБА_1 та ТОВ «Хмельницькбудінвест» були видані стягувачеві, відповідні виконавчі провадження тривають, правильно зазначили, що ТОВ «Галицька Фінансова компанія» надало суду докази, згідно яких право грошової вимоги перейшло від первісного стягувача до ТОВ «Галицька Фінансова компанія», у зв`язку з чим дійшли обґрунтованого висновку про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Доводи касаційної скарги про те, що ТОВ «ФК «Факторінгс», будучи попереднім кредитором, який відступив право вимоги ТОВ «Галицька Фінансова компанія», не сплатив ціну договору факторингу, відтак не набув відповідного права, є необґрунтованими, оскільки судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно з платіжними дорученнями від 15 червня 2020 року № 59, 15 червня 2020 року № 58, 04 серпня 2020 року № 85, 11 серпня 2020 року № 87, 14 серпня 2020 року № 88, 19 серпня 2020 року № 89, ТОВ «ФК «Факторінгс» на виконання умов договору № 20/07/2020 від 20 липня 2020 року сплатило на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» повну вартість ціни договору про відступлення права вимоги.

Судами попередніх інстанцій не встановлено, що договір про відступлення права вимоги № 20/07/2020 від 20 липня 2020 року оспорюється або визнаний у встановленому порядку недійсними.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2019 року в справі № 916/2286/16 (провадження № 12-199гс19) зазначено, що задоволення заяви про заміну сторони стягувача правонаступником у виконавчому провадженні на стадії виконання судового рішення або відмова у такому задоволенні, здійснюється судом відповідно до норм матеріального і процесуального права, які не передбачають право суду надавати на цій стадії оцінку оспорюваному правочину, що буде порушувати презумпцію його правомірності.

Інші наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження апеляційного суду із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Ухвала Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 жовтня 2020 року та постанова Хмельницького апеляційного суду від 20 квітня 2021 рокуґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Згідно з частиною четвертою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвал, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 жовтня 2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 20 квітня 2021 року слід відмовити з підстав, встановлених частиною четвертої статті 394 ЦПК України.

Керуючись частинами четвертою, п`ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 жовтня 2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 20 квітня 2021 року у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Галицька фінансова компанія» про заміну стягувача у виконавчих провадженнях щодо виконання виконавчих листів № 686/5863/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 та товариства з обмеженою відповідальністю «Дубнобудсервіс» (Хмельницькбудінвест) на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» заборгованості за кредитним договором відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. С. Жданова
А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко