Справа № 524/7703/20
Провадження №2/524/1047/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.01.2021 року Автозаводський районний суд міста Кременчука в складі:
головуючого судді Вінтоняк Н.Д.,
за участю секретаря судового засідання Воблікової І.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в обґрунтування якого зазначає, що 06 серпня 2011 року між ними зареєстровано шлюб.
Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач вказує, що шлюбні відносини з відповідачем припинені, внаслідок чого шлюб між ними розірвано, донька після розірвання шлюбу залишилась проживати разом з матір`ю, відповідач кошти на утримання доньки не надає, у зв`язку з чим просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення донькою повноліття.
15 грудня 2020 року ухвалою відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в спрощеному позовному провадженні.
Ухвалою суду від 12.01.2021 року постановлено розглядати справу в заочному порядку.
Позивач ОСОБА_1 надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просить задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Сторони є батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5)
Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 05.03.2015 року шлюб між сторонами розірвано, місце проживання дитини визначено з матір`ю.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно зіст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1ст. 181 СК України).

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом (п. 17постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

Відповідно до ч. 3ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Враховуючи положення ч. 5 ст. 183 СК України, з аналізу яких слідує, що аліменти в розмірі 1/4 на одну дитину є неоспорюваною сумою, та враховуючи відсутність заперечень відповідача щодо розміру аліментів, який просить позивач стягнути, суд вважає, що необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки аліменти в розмірі ј частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при поданні позову до суду про стягнення аліментів, то суд, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840, 80 грн.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України зазначене рішення підлягає негайному виконанню в розмірі стягнення суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 141, 180-183, 191 СК України, ст. ст. 12, 81, 141, 263-265, 280-289, 352-354, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 листопада 2020 року і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду позивачем може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , рнокпп суду не відомий, згідно відповіді Міністерства доходів та зборів від 25.11.2020 року надати реєстраційний номер облікової картки вказаної особи не має можливості, оскільки фізичну особу неможливо однозначно ідентифікувати, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий суддя: Н.Д. Вінтоняк