Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/1296/20
Провадження № 2/945/253/21
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

12 січня 2021 року

Миколаївський районний суд Миколаївської області, в складі головуючого судді Шаронової Н.О., за участю секретаря судового засідання Карабут В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Безводненська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

встановив:

19 серпня 2020 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Безводненська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Позовні вимоги позивач ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 .

У вказаному житловому будинку зареєстрована, але з вересня 2010 року не проживає відповідач ОСОБА_2 , яка є дочкою позивача. Також позивач у позовній заяві вказував на те, що відповідач ніякої участі в утриманні будинку не приймає та з вересня 2010 року проживає у Сполучених Штатах Америки.

Посилаючись на вищевикладене, а саме на те, що реєстрація відповідача у належному позивачеві будинку, перешкоджає позивачу в повній мірі розпоряджатися своєю власністю, позивач просить суд визнати відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, при цьому 03 грудня 2020 року подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі, також просила розглядати справу за її відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 , належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явилася без повідомлення причин; відзив не подала.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Безводненської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, у судове засідання не з`явився, при цьому, 20 жовтня 2020 року третя особа подала до суду заяву, в якій визнала позов і просила розглядати справу без участі її представника.

Відповідно до положень ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд постановив розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке:

Відповідно до копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 160198579 від 20 березня 2019 року, позивач ОСОБА_1 є приватним власником житлового будинку АДРЕСА_1 (а. с. 10).

У вказаному будинку, який належить позивачу ОСОБА_1 , з 16 вересня 2003 року зареєстрована її дочка, відповідач - ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою Безводненської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 18 серпня 2020 року, а також довідкою, наданою на запит суду відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Миколаївській області від 11 вересня 2020 року (а. с. 11, 16).

З Акту про не проживання від 03 грудня 2020 року, складеним та підписаним Депутатом Безводненської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, у присутності сусідів, також слідує, що відповідач - ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому з вересня 2010 року за вказаною адресою фактично не проживає (а. с. 49)

Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Статтями 150, 156 Житлового кодексу України (далі ЖК України) передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

До членів сім`ї власника належать особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 ЖК України (дружина (чоловік), їх діти і батьки). Членами сім`ї може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Припинення сімейних відносин з власником квартири не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником житла і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування житловим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені ст. 162 ЖК України.

З огляду на те, що наявність реєстрації відповідача у будинку, який на праві приватної власності належить позивачу, створює позивачеві перешкоду у повній мірі розпоряджатися своєю власністю, суд вважає, що право власності позивача підлягає захисту, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

За таких обставин, позовні вимоги позивача є обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, ч. 1 ст. 81, ст. ст. 258, 259, 264, 265, 280 - 282 Цивільного процесуального кодексу України, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Безводненська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,- задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Миколаїв (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; номер і серія паспорта НОМЕР_2 ) такою, що втратила право користування жилим приміщенням - житловим будинком АДРЕСА_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженці с. Шарівка, Белебеївського району, Башкирія (зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ; номер і серія паспорта НОМЕР_4 ).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з положеннями ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ст. 289 ЦПК України заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду.

Суддя Н. О. Шаронова