Справа № 686/8099/13-ц
Провадження № 6/686/562/21
17 травня 2021 року Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області в складі:
головуючого судді Палінчака О.М.,
при секретарі Антосєві В.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому подання приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Лабчука Романа Михайловича про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 ,
07 травня 2021 року приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Лабчук Р.М. звернувся до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , у зв`язку з ухиленням боржника від виконання рішення суду.
11 жовтня 2019 року постановою приватного виконавця Лабчука Р.М. відкрито виконавче провадження № 60290910, окрім цього з метою забезпечення виконання рішення суду винесено постанову про арешт майна боржника у межах суми звернення стягнення. Також, вжитими приватним виконавцем заходами встановлено, що у боржника відсутнє на праві власності інше, будь-яке, нерухоме та рухоме майно, повітряні та водні судна, що належать йому на праві власності, на яке можливо звернути стягнення; коштів на виявлених рахунках боржника у банківських установах в розмірі, достатньому для задоволення вимог стягувана недостатньо.
Станом на день звернення до суду з даним поданням боржник суму боргу на користь стягувана не сплатив, жодних дій для виконання рішення суду боржник не вчиняє, що вказує на наявність факту ухилення боржника від виконання рішення суду.
Згідно ч. 4 ст. 441 ЦПК України, суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.
Приватний виконавець Лабчук Р.М. у поданні заявив клопотання про розгляд справи у його відсутності.
Дослідивши матеріали подання, суд приходить до висновку, що дане подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо: він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон з цих самих підстав.
Відповідно до ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.
Як слідує з матеріалів справи, 11 жовтня 2019 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60290910,в якій боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей; 17 лютого 2020 року - постанову про звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в солідарному порядку; 17 лютого 2020 року постанову про арешт майна боржника ОСОБА_1 ; 12 березня 2020 року постанову про розшук майна боржника ОСОБА_1 ; 12 березня 2020 року постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 , проте суду не надано доказів направлення вищевказаних постанов боржнику ОСОБА_1 та вручення їй.
17 лютого 2020 року на адресу ОСОБА_1 було направлено вимогу виконавця, проте також не надано доказів суду вручення боржнику даної вимоги.
На запит виконавця Державною прикордонною службою України листом від 03 квітня 2020 року повідомлено про те, що ОСОБА_1 неодноразово перетинала державний кордон України в 2018-2020 роках.
Положеннями ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.
Відповідно до ст. 124 Конституції судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Згідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-УІІІ, державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.
Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.
Відповідно до положення ст. 12 ЦПК України, наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.
Оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим паче, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.
Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.
Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.
Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, про що вказує виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.
На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.
Приватним виконавцем Лабчуком Р.М. не надано суду доказів вчинення боржником ОСОБА_1 будь-яких свідомих діянь (дії або бездіяльність), спрямованих на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні № 60290910, коли виконати цей обов`язок у неї є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від неї об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо). Також і не надано доказів обізнаності боржника ОСОБА_1 про наявність виконавчого провадження № 60290910, вручення їй будь-яких документів в межах даного виконавчого провадження.
Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість подання приватного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 у зв`язку з недоведеністю її ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням.
На підставі наведеного, керуючись ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст. ст. 12, 441 ЦПК України, суд
В задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Лабчука Романа Михайловича про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрована: АДРЕСА_1 , - відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд м. Хмельницького суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 17 травня 2021 року.

Суддя О.М.Палінчак