Справа № 497/150/2021
Провадження № 2/497/268/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2021 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Раца В.А.,

секретаря Божевої І.Д.,

розглянувши у загальному позовному провадженні, у відкритому судовому засіданні в місті Болграді, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

05.02.2021 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом та просить визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , як за спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_3 .

В обґрунтування позову зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 та після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, до складу якого входить вищезазначений житловий будинок, який належав померлій, але право власності на який не було оформлено. Вона та відповідачка є спадкоємцями за законом першої черги. Спадщину вона прийняла у встановленому законом порядку, але нотаріус, виявив відсутність правовстановлюючого документу на будинок та відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Позивачка не могла надати нотаріусу документи на будинок, так як вони знаходяться у відповідачки, тому замовила новий технічний паспорт та отримала копію акту про закінчення будівництва та вводу до експлуатації індивідуального домоволодіння за вказаною адресою на ім`я спадкодавця. Також за спадкодавцем не зареєстроване право власності на вказаний будинок. На підставі вищезазначеного позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права, тому звертається до суду з цім позовом.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просить розглядати справу у її відсутності.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається зі змісту ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Так, судом встановлено, що 27 квітня 1972 року на підставі рішення виконавчого комітету Болградської міської ради №75 від 12 квітня 1972 року «Про відвід земельної ділянки для індивідуального будівництва житлового будинку гр. ОСОБА_3 » між начальником відділу Комунального господарства виконавчого комітету Болградської міської ради Колісниченко І.Г. та ОСОБА_3 був укладений договір на право безстрокового користування земельної ділянки, розташованої під АДРЕСА_2 . Договір посвідчено державним нотаріусом та зареєстровано в реєстрі за № 1113.

Відповідно до акту від 20 квітня 1972 року ОСОБА_3 було проведено в натурі виділ земельної ділянки загальною площею 363 кв.м. за вищезазначеною адресою.

27 квітня 1975 року ОСОБА_3 надано дозвіл на виконання будівельних робіт одноповерхового будинку з трьох кімнат, що підтверджується матеріалами справи.

В подальшому рішенням виконавчого комітету Болградської міської ради № 102 від 22 липня 1987 року ОСОБА_3 було надано дозвіл на оформлення будівництва кухні літ. «В».

Як вбачається з акту про закінчення будівництва та вводу в експлуатацію індивідуального будівництва, складеного у 18 серпня 1987 року, житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 , що побудований ОСОБА_3 був прийнятий до експлуатації приймальною комісією.

Як вбачається з довідки №194, виданою 03.09.2020 року КП «Болградське бюро технічної інвентаризації» право власності на житловий будинок під АДРЕСА_1 не зареєстроване (а.с.15).

Право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ст.ст.316-319 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 386 ЦК України держава законодавчо забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до вимог ст. 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Право власності на новостворене нерухоме майно(житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Відповідно до ст. 376 ЦК України будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил, цього судом встановлено не було.

Частиною 1 ст. 23 Закону України "Про планування і забудову територій" (у редакції Закону України від 16.09.2008р. № 509-УІ) визначено, що забудова територій полягає в розміщенні та здійсненні будівництва нових об`єктів, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, впорядкування існуючих об`єктів містобудування, розширення та технічного переоснащення підприємств (далі - будівництво).

Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 на праві власності належав вищезазначений житловий будинок.

Надалі, відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 27.11.2006 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції в Одеській області, а/з №230, ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 є її дочки: позивачка - ОСОБА_1 та відповідачка - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 04.01.1968 року, свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , видане повторно 12.02.1981 року, а/з № 179 від 09.09.1964 року, свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 08.09.1984 року, свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 від 26.03.2010 року, а також всі ці дані були встановлені в Постанові Апеляційного суду Одеської області від 12.09.2018 року по справі № 497/1295/17 року (а.с.8-9), яке набрало законної сили, тобто відповідно до ст. 1261 ЦК вони обидві є спадкоємцями за законом першої черги та спадщина розподілилася між ними порівну.

ОСОБА_1 прийняла спадщину фактом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Болградської міської ради Одеської області №997 від 17.05.2016 року (а.с.7) та матеріалами спадкової справи № 270/07, заведеною 03 травня 2007 року державним нотаріусом Болградської районної нотаріальної контори на підставі заяви ОСОБА_4 (а.с.38-68).

Постановою державного нотаріуса Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса Лєсогоровим Д.О. від 29.12.2020 року, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, який підтверджував би належність житлового будинку спадкодавцю.

Іншою спадкоємецею після смерті ОСОБА_5 є відповідачка по справі ОСОБА_2 , яка не заперечує проти позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачка визнала позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 82 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст.328,392,1222,1261,1268,1270 ЦК України, ст.ст. 12, 82, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.А. Раца