Провадження № 2-др/742/5/21
Єдиний унікальний № 742/1810/20
20 травня 2021 року м.Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого - судді Ільченка О.І., секретаря судових засідань Голушко Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Коваленка Олександра Юрійовича про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання стосовно стягнення судових витрат на професійну правову допомогу у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Служба у справах дітей Прилуцької міської ради про визначення місця проживання дітей та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Прилуцької міської ради про визначення місця проживання сина з батьком, -
20.04.2021 Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області розглянувши цивільну справу №742/1810/20 за первісним позовом ОСОБА_2 (далі - Позивач) до ОСОБА_1 (далі - Відповідач), про визначення місця проживання дітей та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання сина з батьком, задовольнив позовні вимоги за первісним позовом частково, визначивши місце проживання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю - ОСОБА_2 . В решті позовних вимог за первісним позовом відмовлено.
Зустрічний позов задоволений. Визначено місце проживання сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком - ОСОБА_1 .
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 - 420,40 грн. сплаченого судового збору та з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - 840,80 грн. сплаченого судового збору.
Однак під час винесення рішення суд не вирішив питання про судові витрати, пов`язані з професійною правничою допомогою адвоката, які поніс відповідач за первісним позовом і позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_1 в зв`язку з чим, представником останього - адвокатом Коваленком О.Ю. подано заяву про стягнення з ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 12 000,00 грн, яку він підтверджує відповідними розрахунками.19.05.2021 представником ОСОБА_2 адвокатом Зарічною Л.А. подано до суду клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу по справі до 1000 грн., оскільки такий є неспіврозмірним, вказана справа є нескладною та адвокатом завищений час для підготовки позовної заяви, відзиву та зустрічного позову по даній справі. Витрати за участь адвоката в судових засіданнях в суді значно завищені, оскільки відповідно до журналу судових засідань таких було проведено лише два і їх час не перевищує в цілому 40 хв.
В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав обставини викладені в заяві про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання стосовно стягнення судових витрат на професійну правову допомогу.
Представник ОСОБА_2 - адвокат Зарічна Л.А. в сдовому засіданні заявлені вимоги не визнала просила зменшити витрати на правничу допомогу до 1000,00 грн посилаючись на обставини викладені в клопотанні.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява представника ОСОБА_1 - адвоката Коваленка О.Ю. підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Відповідно до ч.1, 2 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст.430 ЦПК України. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є:
- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).
На зазначене звернула увагу Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Згідно з правилами пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У пунктах 34-47 Додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Це підтверджується і відповідними нормами ЦПК України.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності».
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
З врахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви про стягнення витрат за надання професійної правничої допомоги понесеної ОСОБА_1 у зв`язку з розглядом справи та вважає, що такі витрати у розмірі 12 000,00 грн понесені у зв`язку із розглядом справи в Прилуцькому міськрайонному суді Чернігівської області підлягають зменшенню до 5000, 00 грн, що складається з: попередня консультація з вивченням документів та правовий аналіз спірних правових відносин з приводу визначення місця проживання дітей до 1000,00 грн, роз`ясненя клієнтові його процесуальні права і обов`язки з приводу розгляду справи №742/1810/20 - до 0,00 грн; підготовка та складання відзиву на позовну заяву про визначення місця проживання дітей до 1000,00 грн;підготовка та складання зустрічної позовної заяви про визначення місця проживання сина з батьком до - 1500,00 грн;участь та представництво інтересів ОСОБА_1 в Прилуцькому міськрайонному суді в цивільній справі №742/1810/20 протягом п`яти судових засідань до 1500,00 грн, оскільки такі витрати були значно завищені адвокатом, не є спів розмірними із складністю справи, не були необхідними, йому як досвідченому адвокату із значним юридичним стажем потрібно значно менше часу, ніж це зазначено ним в розрахунках, для консультацій позивача, підготовки та складання відзиву, зустрічної позовної заяви, так як вони є майже тотожними і в них не міститься посилань на значну кількість нормативної бази, та і взагалі перебування адвоката лише в двох судових засіданнях (загальний час яких не перевищує 40 хв) відповідно до журналів судових засідань, а не протягом п`яти як зазначено ним в розрахунку, що також було в свою чергу підтверджено і запереченнями сторони первісного позивача.
На підставі наведеного, керуючись ст.10, 12, 81, 133, 141, 247, 264, 265, 270, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,-
Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Коваленка Олександра Юрійовича про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання стосовно стягнення судових витрат на професійну правову допомогу у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Служба у справах дітей Прилуцької міської ради про визначення місця проживання дітей та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Прилуцької міської ради про визначення місця проживання сина з батьком - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп..
Додаткове рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області.
У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Повний текст додаткового рішення суду буде складено та підписано 28.05.2021.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя О.Ільченко