Єдиний унікальний номер 225/3081/20
Номер провадження 22-з/804/5/21
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 січня 2021 року м. Бахмут
Донецький апеляційний суд у складі:
судді - доповідача Кішкіної І.В.,
суддів Азевича В.Б., Халаджи О.В.,
за участю секретаря Кіпрік Х.В.,
розглянувши заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення для вирішення питання щодо розподілу судових витрат у цивільній справі № 225/3081/20 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», третя особа ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 13 серпня 2020 року (суддя Довженко О.В.),
Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 13 серпня 2020 року позов ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», третя особа ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задоволено.

Стягнуто з акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 40323,94 грн., моральну шкоду в сумі 10000 грн., витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн., судовий збір в сумі 840,60 грн.

З вказаним рішенням не погодився відповідач АТ КБ «Приватбанк» та оскаржив його в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 02 листопада 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 13 серпня 2020 року, ухвалою апеляційного суду від 17 листопада справу призначено до розгляду.

Постановою Донецького апеляційного суду від 01 грудня 2020 року апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» залишено без задоволення. Рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 13 серпня 2020 року залишено без змін.

08 грудня 2020 року до Донецького апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення для вирішення питання щодо розподілу судових витрат, а саме про стягнення з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у сумі 3000 грн.

Сторони в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень.

Відповідно до частини 4 статті 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно із частиною 2 статті 141 ЦПК України витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Частиною першою статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати: на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`зку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачкою ОСОБА_1 укладено договір №49 про надання правової допомоги від 08 травня 2020 року та додаткову угоду №1 від 16 листопада 2020 року з адвокатом Саєнком О.М. (а.с.13-14, 166).

Відповідно до попереднього розрахунку сум судових витрат, витрати позивачки, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції склали 3000 грн. (а.с.167).

Згідно квитанції до прибуткового касового ордера №28 ОСОБА_1 сплатила ОСОБА_2 3000 грн. (а.с.165).

Також до заяви додано акт про надану правову допомогу, якій містить опис наданих послуг (а.с.168).

З матеріалів справи вбачається, що в даній справі було проведено одне судове засідання 01 грудня 2020 року, в якому приймав учать представник позивачки адвокат Саєнко О.М. (а.с.151).

З огляду на викладене, апеляційний суд прийшов до висновку про задоволення заяви представника позивачки про стягнення з відповідача понесених витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи (надання консультації та складання відзиву на апеляційну скаргу), принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи, апеляційний суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки 3000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Таким чином, з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати, пов`язані з розглядом справи у апеляційному суді, у сумі 3000 гривень.

Керуючись статтями 133, 137, 141, 270 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , про ухвалення додатково рішення задовольнити.

Стягнути з акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу, пов`язані з розглядом апеляційної скарги у справі № 225/3081/20 у сумі 3000 (три тисячі) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12 січня 2021 року.

Судді І.В. Кішкіна

В.Б. Азевич

О.В. Халаджи