Справа № 477/1298/20
Провадження № 2/477/166/21
У Х В А Л А

(повний текст)

19 травня 2021 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого у справі - судді Полішко В.В., з секретарем Заїченко О.Є.,

представника відповідача адвоката Ютовця О.О.,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Після закриття підготовчого провадження у справі, але до початку судового розгляду на електронну адресу суду надійшли заяви від позивача, а саме про виправлення описки в ухвалі суду про забезпечення позову від 27 липня 2020 року, про винесення додаткової ухвали про повернення надміру сплаченого судового збору та про витребування доказів.

В судове засідання ні позивач, ні його представник не з`явились, але з огляду на раніше подану заяву суд вважає за можливе провести судове засідання та розглянути подані заяви, які фактично є клопотаннями, за відсутності позивача, оскільки його явка не визнавалась обов`язковою.

Представник відповідача адвокат Ютовець О.О. заперечував проти задоволення клопотань з наступних підстав. Щодо виправлення описки, то вважав, що підстави відсутні, оскільки ухвалення рішення, внесення ухвали до автоматизованої системи документообігу суду та направлення цього рішення до Єдиного державного реєстру судових рішень не є тотожними поняттями і можуть не співпадати у часі. Щодо винесення ухвали про повернення судового збору, то зазначав, що остаточно вартість майна не визначена, в зв`язку з чим вирішення цього питання є передчасним. З приводу витребування доказів, то вказував, що матеріали справи не містять клопотання про витребування доказів, яке подане та відповідає нормам ЦПК України, визначений законом строк подання такого клопотання сплинув, а також вказував, що інформація, яку просить витребувати позивач, не стосується предмета спору.

Вислухавши думку представника відповідача, вивчивши заяви та матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Щодо заяви про виправлення описки в ухвалі суду про забезпечення позову, то суд вважає, що вказана заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Тобто, підставою для внесення відповідних виправлень у рішення суду є наявність помилки.

Разом з тим, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо відсутності помилки у даті постановлення ухвали про забезпечення позову. Заява про забезпечення позову позивачем була направлена на електронну адресу суду 25 липня 2020 року, у суботу, яка є вихідним днем. У понеділок 27 липня 2020 року зазначена заява була зареєстрована та передана для розгляду головуючому судді.

Статтею 153 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження.

В зв`язку з тим, що заява надійшла у вихідний день, то суд у перший робочий день розглянув заяву та постановив ухвалу, якою заява про забезпечення позову була задоволена та вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на Ѕ частину житлового будинку, яка належить відповідачу.

Оскільки датою постановлення ухвали є 27 липня 2020 року, то підстави для виправлення описки відсутні.

Посилання позивача на інформацію з ДП «Інформаційні судові системи» щодо часу внесення та підписання цифровим підписом рішення як на підставу для виправлення, на його думку, описки, суд не вважає слушними, оскільки ухвалення рішення та внесення його до автоматизованої системи документообігу не відбуваються одночасно, а з урахуванням завантаженості судді - у вільний від розгляду інших справ час.

Щодо повернення надміру сплаченого судового збору, то суд вважає, що вказане клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 2 статті 133 ЦПК України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, а саме із свідоцтва на право на спадщину за законом від 12 листопада 2019 року, відповідачка ОСОБА_2 успадкувала 2/3 частки спірного житлового майна, а її брат ОСОБА_3 1/3 частки спадкового майна.

Разом з тим, з огляду на Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, позивачка за договором дарування набула право на Ѕ частку спірного житлового будинку.

Оскільки, як вбачається з матеріалів справи, існує суперечність щодо розміру частки у спірному майні, на яку позивач просить припинити право власності позивача, то клопотання про повернення надмірно сплаченого судового збору є передчасним, а тому на сьогодні не підлягає задоволенню.

Щодо клопотання про винесення ухвали з приводу витребування доказів інформації із державної прикордонної служби України, то суд вважає, що вказане клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 84 ЦПК України визначено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до частини 2 зазначеної статті у клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

В матеріалах справи наявне клопотання про витребування інформації з державної прикордонної служби України щодо перетин ОСОБА_2 державного кордону України з 30.07.2008 року по 20.07.2020 року, яке обґрунтоване тим, що вказана інформація є доказом того, що відповідачка виїхала за межі України та протягом 12 років не проявляла жодного інтересу до спільної власності.

Оскільки представник відповідача не заперечував те, що його довірителька дійсно знаходиться за кордоном, а перебування за кордоном не є беззаперечним свідченням того, що особа втратила інтерес до свого нерухомого майна, то суд не вбачає підстав для задоволення цього клопотання.

Керуючись статтями 222, 258, 259. 268 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання заяви позивача про виправлення описки в ухвалі суду про забезпечення позову від 27 липня 2020 року відмовити.

У задоволенні клопотання заяви позивача про винесення додаткової ухвали про повернення надміру сплаченого судового збору відмовити.

У задоволенні клопотання заяви позивача про витребування доказів інформації з державної прикордонної служби України відмовити.

Ухвала в частині щодо виправлення описки та сплаченого судового збору може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Водночас, відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. Тобто, через Жовтневий районний суд Миколаївської області.

Ухвала в частині щодо відмови у витребуванні доказів оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 24 травня 2021 року.

Суддя В.В. Полішко