Справа № 464/5620/17 Головуючий у 1 інстанції: Чорна С.З.
Провадження № 22-ц/811/219/21 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючої - судді Копняк С.М.,

суддів - Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

секретар Юзефович Ю.І.,

з участю представника апелянта адвоката Кутянського А.Г., представника третьої особи Львівської міської ради Наумець А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Львівського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Ірокс» на рішення Сихівського районного суду м.Львова від 10 грудня 2020 року, ухвалене в складі головуючого судді Чорної С.З., у справі за позовом Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради до Приватного акціонерного товариства «Ірокс», ОСОБА_1 , треті особи Львівська міська рада, Львівське комунальне підприємство «Старий Сихів» про демонтаж самочинно встановленої огорожі на території будинку, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради звернулась в суду з позовом до відповідачів про демонтаж самочинно встановленої огорожі довжиною 552м., а саме: з бляхи 202м., висотою 2м.; бетонної плити - довжиною 130м., висотою - 2,3 м.; з сітки - довжиною 220м., висотою 2м, що біля будинку на АДРЕСА_1 та приведення земельної ділянки до попереднього стану.

В обгрунтування позовних вимог покликалась на те, що на території ЛКП "Старий Сихів" генеральним директором ПрАТ "Ірокс" Микичаком Ігорем Пилиповичем проведено роботи з встановленню металевої огорожі за адресою: АДРЕСА_2 . Огорожа встановлена самочинно (без будь-яких дозвільних документів), а розпорядження голови Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 27 червня 2017 року № 384 про її демонтаж відповідачами не виконано.

Оскаржуваним рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 10 грудня 2020 року позов задоволено.

Зобов`язано генерального директора ПрАТ «Ірокс» Микичака Ігоря Пилиповича демонтувати самочинно встановлену огорожу довжиною 552 м: бляхи 202 м, висотою 2 м, бетонної плити довжиною 130 м, висотою 2, 3 м, сітки довжиною 220м, висотою 2 м, що біля будинку на АДРЕСА_2 та привести земельну ділянку до попереднього стану.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Ірокс» на користь Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради судові витрати по сплаті судового збору в сумі 800, 00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради судові витрати по сплаті судового збору в сумі 800, 00 грн.

Рішення суду оскаржив відповідач ПрАТ «Ірокс».

В апеляційній скарзі зазначає, що при прийнятті розпорядження №384 від 27.06.2017 року Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради керувалась «Положенням про порядок влаштування огорож у м. Львові, затвердженим рішенням виконкому Львівської міської ради від 09.09.2011 року №834, «Правилами благоустрою м. Львова», затверджених Ухвалою Львівської міської ради від 21.04.2011 року №376 та Положенням про Сихівську районну адміністрацію Львівської міської ради, затвердженими рішенням виконкому Львівської міської ради від 06.01.2012 року №7. З аналізу нормативних актів, що регулюють порядок встановлення елементів благоустрою у м. Львові слідує, що лише власник чи орендар земельної ділянки, що підлягає огородженню, може нести відповідальність за порушення вимог законодавства у сфері благоустрою. Проте, ні ПрАТ «Ірокс», ні керівник ПрАТ «Ірокс» - генеральний директор ОСОБА_1 не є власником чи користувачем земельної ділянки, розташованої за адресою АДРЕСА_2 . З поданих позивачем доказів, не вбачається з чого останній зробив висновок, що саме відповідач влаштував огорожу біля будинку по АДРЕСА_2 , і що саме відповідач є власником чи користувачем вказаної земельної ділянки. Ні з актів комісій ЛКП «Старий Сихів», ні з витягу Протоколу №11 засідання міжвідомчої комісії при Сихівській районній адміністрації від 20.06.2017 року не вбачається, хто саме влаштував цю огорожу, а прийняте міжвідомчою комісією рішення містить лише висновок про факт існування самочинно зведеної огорожі, а ким саме така була зведена, ні ЛКП, ні райадміністрація не встановила. З копій, долучених до матеріалів справи вбачається, що належним землекористувачем земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3 .

Просить скасувати рішення Сихівського районного суду м. Львова від 10 грудня 2020 року та постановити нове, яким в задоволенні позову Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Львівської міської ради висловився у заперечення доводів апеляційної скарги ПАТ «Ірокс». Водночас вказав, що Львівською міською радою жодних рішень щодо передачі ПрАТ «Ірокс» чи автогаражному кооперативу №15 Галицького району м. Львова земельної ділянки на АДРЕСА_1 , де встановлена огорожа, не приймалось. У матеріалах справи наявний висновок експерта, яким встановлено, що огорожа з металевих оцинкованих листів встановлена згідно п.1.1 дозволу на виконання будівельних робіт №1/375-10 від 27 серпня 2010 року, виданого Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контрою у Львівській області. Дозвіл на виконання будівельних робіт №1/375-10 від 27.08.2010 року, у відповідності до якого була зведена огорожа, слугував підставою для видачі Декларації про готовність об`єкта до експлуатації №ЛВ64, яка в подальшому була скасована. Отже, оскільки Дозвіл на виконання будівельних робіт №1/375-10 від 27.08.2010 року, у відповідності до якого була зведена огорожа, скасований, Львівською міською радою жодних рішень щодо передачі ПрАТ «Ірокс» чи Автогаражному кооперативу №15 Галицького району м. Львова земельної ділянки на АДРЕСА_2 , де знаходиться самовільно встановлена огорожа, не приймалося, просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги ПАТ «Ірокс», а рішення Сихівського районного суду залишити в силі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились в судове засідання суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також позовних вимог та підстав позову, що були предметом розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково. До такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України,кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 367 Цивільно-процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглядаючи позов, суд має встановити обставини справи, виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що на землі комунальної власності міста біля будинку на АДРЕСА_2 встановлена огорожа довжиною 552 м, бляхи 202 м, висотою 2 м, бетонної плити довжиною 130 м, висотою 2,3 м, сітки довжиною 220м - висотою 2 м.

24.03.2017 року ЛКП «Старий Сихів» надіслав генеральному директору ПрАТ «Ірокс» листа №119, щодо надання останнім погоджувальних документів на встановлення огорожі.

У зв`язку із ненаданням погоджувальної документації на встановлення огорожі 07.04.2017 року ЛКП «Старий Сихів» надіслав ОСОБА_1 , як генеральному директору ПрАТ "Ірокс", повідомлення №137 з проханням з`явитись в ЛКП Страий Сихів» для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно Акту від 21.04.2017 року генеральний директор ПрАТ «Ірокс» ОСОБА_1 не з`явився для складання протоколу про адміністративне правопорушення по факту встановлення огорожі біля будинку на АДРЕСА_2 .

21.04.2017 головним інженером ЛКП «СтарийСихів» складено протокол №5 про адміністративне правопорушення за ст.152 КУпАП, у якому зазначено, що генеральним директором ПрАТ «Ірокс» ОСОБА_1 біля будинку на АДРЕСА_2 самовільно проведено роботи по встановленню огорожі довжиною 552м, яка складається: бляхи 202 м,висотою 2 м, бетонної плити довжиною 130 м, висотою 2,3 м, сітки довжиною 220м, висотою 2 м.

На підставі вказаного протоколу, 11.05.2017 року Адміністративною комісією при Шевченківській районній адміністрації Львівської міської ради прийнято постанову № 10/2 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1700, 00 грн. на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП.

Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, затверджене наказом Держбуду України від 05.12.2000 року № 273, згідно пункту 1, встановлює порядок та умови надання дозволу на виконання будівельних робіт з нового будівництва, розширення, реконструкції, технічного переоснащення, реставрації та капітального ремонту об`єктів.

Пункт 4.9 Положення № 273 встановлює перелік будівельних робіт, на які не вимагається дозвіл, зокрема згідно з пунктом 4.9, це тимчасові будівлі та споруди, зведення яких не потребує виконання робіт з улаштування фундаментів.

Відповідно до п. 5.1 Положення про порядок влаштування огорож у м. Львові, затвердженого рішенням виконкому Львівської міської ради від 09.09.2011 року №834, Положення про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м. Львові, затвердженого рішенням виконкому Львівської міської ради від 09.09.2011року №835, п.14 Правил благоустрою і утримання території м. Львова, затверджених ухвалою Львівської міської ради від 21.04.2011року №376 особа, яка має намір влаштувати огорожу, повинна отримати дозвіл (розпорядження голови районної адміністрації) на проведення таких робіт.

Як вбачається з Витягу з протоколу №11 засідання міжвідомчої комісії при Сихівській районній адміністрації вирішено, що огорожа довжиною 552м, яка складається: бляхи 202 м, висотою 2 м, бетонної плити довжиною 130 м, висотою 2,3 м., сітки довжиною 220м, висотою 2 м підлягає демонтажу, оскільки така встановлена з порушенням вимог Положення про порядок влаштування огорож у м.Львові.

Згідно із Розпорядженням Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради №384 від 27.06.2017 року затверджено висновком міжвідомчої комісії, зобов`язано генерального директора ПрАТ «Ірокс» ОСОБА_1 демонтувати самочинно встановлену огорожу довжиною 552м, яка складається: бляхи 202 м, висотою 2 м, бетонної плити довжиною 130 м, висотою 2,3 м, сітки довжиною 220м висотою 2 м біля будинку на АДРЕСА_2 , влаштування якої виконано без проектної документації та дозволу органу місцевого самоврядування терміном до 31.07.2017 року.

З метою добровільного виконання зазначеного розпорядження 04.07.2017 року ЛКП «Старий Сихів» надіслав генеральному директору ПрАТ «Ірокс» повідомлення про демонтування самочинно встановленої огорожі біля будинку на АДРЕСА_2 з Розпорядженням №384 від 27.06.2017 року.

Однак, відповідач генеральний директор ПрАТ «Ірокс» в зазначений термін добровільно не виконав вимоги розпорядження.

Таким чином встановлено, що Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради звернулася в суд з позовом, у якому просила суд зобов`язати відповідачів за свій рахунок демонтувати самочинно встановлену огорожу та привести земельну ділянку до попереднього стану, мотивувавши свої вимоги тим, що огорожа встановлена самочинно (без будь-яких дозвільних документів), а розпорядження голови Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 27 червня 2017 року № 384 про її демонтаж відповідачами не виконано.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Спір за позовом органу місцевого самоврядування, який звернувся до суду як суб`єкт владних повноважень на виконання згаданих повноважень у зв`язку з протиправними діями відповідача та його бездіяльністю щодо виконання владного припису (розпорядження голови районної адміністрації), є публічно-правовим. Такий спір має розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

Вказаний підхід до розмежування юрисдикції таких спорів є усталеним у судовій практиці.

Відповідні правові висновки викладено Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 10 квітня 2018 року у справі № 1519/2-787/11 (провадження № 14-48цс18) та від 25 червня 2019 року у справі № 914/1092/18 (№ 12-31гс19), а також у справах: № 520/10754/14-ц (провадження № 14-108цс18) від 15 травня 2018 року; № 295/14294/17 (провадження № 14-136цс18) від 30 травня 2018 року; № 464/65495/13-ц (провадження №14-92цс18) від 30 травня 2018 року; № 161/14920/16-а (провадження 11-251апп18) від 11 квітня 2018 року, та підтримано Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду, зокрема у справі № 464/4087/17 (провадження № 61-10473св19), постанова від 22 квітня 2020 року.

Відповідно до частини першої та другої статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення слід скасувати, провадження у справі закрити та роз`яснити позивачу, що вирішення цього спору віднесено до юрисдикції адміністративного суду і відповідно до частини 4 статті 377 ЦПК України позивач має право звернутись із заявою про передачу справи до Львівського окружного адміністративного суду, до юрисдикції якого віднесено розгляд даної справи.

Відповідно до ст. 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначаються, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно ч.1, п.п.1,2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.

Оскільки колегія суддів прийшла до висновку про скасування рішення суду першої інстанції та закриття провадження у справі, то понесені витрати на судовий збір, пов`язані з розглядом апеляційної скарги,слід покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 255 ч. 1 п. 1, 259 ч. 6, 367, 368, 374 ч. 1 п. 4 377, 381-384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Ірокс» - задовольнити частково.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 10 грудня 2020 року - скасувати.

Провадження у справі за позовом Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради до Приватного акціонерного товариства «Ірокс», ОСОБА_1 , треті особи Львівська міська рада, Львівське комунальне підприємство «Старий Сихів» про демонтаж самочинно встановленої огорожі на території будинку - закрити.

Роз`яснити учасникам справи, що спір належить розглядати за правилами адміністративного судочинства і відповідно до частини 4 статті 377 ЦПК України позивач має право звернутись із заявою про передачу справи до Львівського окружного адміністративного суду, до юрисдикції якого віднесено розгляд даної справи.

Стягнути з Сихівської районній адміністрації Львівської міської ради в користь Приватного акціонерного товариства «Ірокс» 1 200 грн. 00 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складений 24 травня 2021 року.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Бойко С.М.

Ніткевич А.В.