Справа № 642/6395/20
Провадження № 2-о/642/8/21
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

14 січня 2021 року Ленінський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого судді Вікторова В.В.

за участю секретаря Варук С.В.,

розглянувши в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні в м. Харкові заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

В с т а н о в и в:

У грудні 2020 року заявник звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова в порядку окремого провадження із заявою, у якій просила встановити факт належності їй правовстановлюючого документу - трудової книжки серії НОМЕР_1 , яка оформлена та видана 27.07.1977 року Швейною фабрикою Спортвиробів Харківської міської ради «Динамо».

В обгрунтування заяви заявник зазначила, що у жовтні 2020 року вона звернулась до органів Пенсійного фонду України із заявою щодо призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», надавши разом із заявою копії документів на підтвердження страхового стажу, серед яких була копія її трудової книжки. Однак, Рішенням № 5777 від 03.11.2020 відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». В даному Рішенні зазначено також, що неможливо зарахувати до загального страхового стажу періоди роботи в трудовій книжці НОМЕР_2 , оскільки прізвище не відповідає прізвищу в свідоцтві про шлюб і в паспорті. Таким чином, під час розгляду наданих документів відділом з питань призначення пенсій не було зараховано близько 15 (п`ятнадцяти) років страхового стажу, підтвердженого трудовою книжкою, що на даний час ускладнює реалізацію її права на соціальний захист, передбаченого ст. 46 Конституції України.

Така ситуація склалась тому, що після вступу 10.04.1983 у шлюб та зміни прізвища, співробітниками відділу кадрів чи бухгалтерії «Харківської фабрики індивідуального пошиву і ремонту одягу № 4», на якій на момент внесення змін вона працювала, на першій сторінці трудової книжки було не правильно зазначено її прізвище, а саме: зазначено російською « ОСОБА_1 » (що перекладається українською, як « ОСОБА_1 »), замість « ОСОБА_1 » (що перекладається українською, як « ОСОБА_1 ). Згідно з даними, зазначеними у паспорті заявниці, правильним написанням прізвища є « ОСОБА_1 » українською мовою та «ОСОБА_1» російською. Підписуючи титульну сторінку трудової книжки, заявниця не звернула уваги на вказану помилку. Останнім місцем її роботи було «Роздрібне об`єднання «Промтовари», в яке вона 20.05.1989 була прийнята до магазину № 34 на посаду прибиральниці, звідки 31.05.1991 звільнилася за власним бажанням. Виправлення відомостей про працівника організацією, яка допустила помилку та не правильно зазначила у трудовій книжці прізвище заявниці, а також «Роздрібним об`єднанням «Промтовари» за останнім місцем роботи - неможливо, так як на цей час даних підприємств вже не існує, тому вона вимушена була звернутись до суду з даною заявою. Встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу - трудової книжки, необхідно для оформлення пенсії за віком.

Ухвалою суду від 02.12.2020 провадження у справі за вищевказаною заявою відкрито та призначене судове засідання за участю заявника та заінтересованої особи.

До судового засідання заявник не з`явилася. Від представника заявника через канцелярію суду надійшла заява, у якій представник просила проводити розгляд справи без її участі та без участі заявниці. Зазначила також, що вимоги, викладені у заяві підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області до судового засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином. Надіслав на адресу суду заяву з проханням розглядати заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу відповідно до вимог чинного законодавства та без участі представника Управління.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою заявника та заінтересованої особи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали заяви та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до органів Пенсійного фонду України із заявою щодо призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням № 5777 від 03.11.2020 відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Під час звертання та подання документів до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Харків із заявою про призначення пенсії за віком виявлені розбіжності у написанні прізвища заявника у трудовій книжці, де на першій сторінці було не правильно зазначено її прізвище, а саме: зазначено російською « ОСОБА_1 », тоді як у свідоцтві про шлюб та у паспорті заявниці « ОСОБА_1 ».

Згідно з ст. 76, ч. 1 ст. 81, ст. 90 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

На підставі п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно п. б ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім' ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Виправлення відомостей про працівника організацією, яка допустила помилку та не правильно зазначила у трудовій книжці прізвище заявниці, а також «Роздрібним об`єднанням «Промтовари» за останнім місцем роботи - неможливо, так як на цей час даних підприємств вже не існує.

Підтвердженням того, що заявнику ОСОБА_1 належить трудова книжка серії НОМЕР_1 , яка оформлена та видана 27.07.1977 року Швейною фабрикою Спортвиробів Харківської міської ради «Динамо», є паспорт заявниці, у якому прізвище, ім`я та по-батькові записано вірно « ОСОБА_1 » (а. с. 4-5).

Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Отже, встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу має для заявника важливе юридичне значення, а саме - призначення пенсії за віком.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що заявлені вимоги обгрунтовані і підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 10, 13, 76, 81, 90, 293, 315, 319, 354, 355 ЦПК України, суд,-

У х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) правовстановлюючого документу - трудової книжки серії НОМЕР_1 , яка оформлена та видана 27.07.1977 року Швейною фабрикою Спортвиробів Харківської міської ради «Динамо».

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня складення повного рішення.

Повний текст рішення складено 14 січня 2021 року.

Суддя В.В. Вікторов