Провадження №2-о/359/78/2021
Справа №359/3196/21
РІШЕННЯ

Іменем України

20 травня 2021 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориспіль цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , служба у справах дітей та сімї виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області, про видачу обмежувального припису, -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною заявою, яку обґрунтувала тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Під час спільного проживання ОСОБА_2 постійно зловживав спиртними напоями, сварився, штовхав та підіймав на ОСОБА_1 руку, завдавав тілесних ушкоджень. ОСОБА_2 також постійно сварився зі дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також 02 січня 2021 року вдарив дочку ременем, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин с/з лівого стегна та міжмязової підшкірної гематоми. За даним фактом ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП. Незважаючи на це, ОСОБА_2 продовжує з`ясовувати відносини з ОСОБА_1 , штовхає її, виражається нецензурною лайкою, ображає заявника та доньку, свариться, приходить до школи та погрожує друзям доньки, чинить психологічний тиск. У зв`язку з цим ОСОБА_1 просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього обов`язки, а саме: заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1 та донькою ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань 300 метрів до місця проживання ОСОБА_1 та доньки ОСОБА_3 , а також місця навчання, роботи, інших місць частого відвідування. заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори або контактування через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 підтримали вимоги, викладені в заяві, та наполягали на її задоволенні у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_5 заперечував проти визначення заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 та просив суд відмовити у задоволенні поданої заяви.

Представник служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Бориспільської міської ради при розгляді даної справи поклалась на розсуд суду.

Заслухавши пояснення учасників цивільного процесу, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є колишнім подружжям. Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.24) та копією рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області 21 січня 2021 року про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.25-26), що перевірено в порядку повного доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень.

Від цього шлюбу у них народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно копії свідоцтва про народження, виданого на її ім`я (а.с.39).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14 квітня 2017 року ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.47). У вказаному житловому будинку з 2014 року проживає ОСОБА_2 (а.с.55).

Зі змісту постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 січня 2021 року, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 10 березня 2021 року (а.с.40-42,48-52) встановлено, що 02 січня 2021 року приблизно о 19 годині 00 хвилин ОСОБА_2 вдарив дочку ОСОБА_3 ременем. У зв`язку з цим ОСОБА_3 зверталась за медичною допомогою в травмпункт КНП «ББЛІЛ» та їй був встановлений діагноз: забій м`яких тканин с/з лівого стегна, міжм`язова підшкірна гематома. Тому ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно з положенням ч.6 ст.82 ЦПК України вказані обставини не підлягають додатковому доказуванню.

Крім того, як зазначає заявник, 28 березня 2021 року близько 11 години 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 сталась сварка в ході якої ОСОБА_2 штовхав ОСОБА_1 , ображав її нецензурною лайкою. Вказана обставина зафіксована протоколом про адміністративне правопорушення від 28 березня 2021 року (а.с.18), письмовими поясненнями ОСОБА_1 , відібраними поліцейським Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ст. лейтенантом поліції Бурмас В.В. (а.с.19), довідкою лікаря від 15 квітня 2021 року, згідно якої ОСОБА_1 був встановлений діагноз забій лівого передпліччя, забій, садна н/з лівої гомілки (а.с.43).

10 квітня 2021 року о 14 годині 15 хвилин ОСОБА_2 вчинив сварку в ході якої наніс тілесні ушкодження та пошкодив майно в АДРЕСА_1 . Дана обставина підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (а.с.22), письмовими поясненнями ОСОБА_1 , відібрані інспектором Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ст. лейтенантом поліції Собчишиним В.В. (а.с.23).

11 квітня 2021 року о 16 годині 45 хвилин ОСОБА_2 вчинив сварку стосовно виривання труби на воду. ОСОБА_1 разом з дочкою перешкоджали ОСОБА_2 , просили не ламати комунікацію, на що останній відповідав лайкою, ламав двері з погрозами. Внаслідок чого ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження у вигляді синців та подряпини по тілу (а.с.45).

13 квітня 2021 року ОСОБА_1 була направлена для проведення дослідження з метою встановлення ступеню тяжкості та характеру тілесних ушкоджень (а.с.46).

Дані обставини не підтверджені належними і допустимими доказами, оскільки по них відсутні будь які судові рішення.

Разом з тим, судом встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ГАВ №217024 від 10 квітня 2021 року ОСОБА_1 була притягнута до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 51 гривні, а саме: 10 квітня 2021 року о 17 годині 52 хвилини ОСОБА_1 здійснила завідомо неправдивий виклик поліції, зателефонувавши на спецлінію «102» та повідомивши, що її чоловік незаконно проникає до будинку сусідів, хоча цього факту насправді не було (а.с.62).

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 січня 2021 року ОСОБА_1 була звільнена від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, шляхом оголошення усного зауваження, а саме: 15 грудня 2020 року близько 14 години 00 хвилин ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання, вчинила насильство в сім`ї, тобто умисно вчинила дії психологічного характеру по відношенню до своєї доньки ОСОБА_3 , яке полягає в тому, що ОСОБА_1 систематично вчиняє сварки зі своїм чоловіком ОСОБА_2 в присутності малолітньої доньки (а.с.111-112).

За вказаних обставин судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 постійно виникають конфлікті ситуації, зокрема з приводу поділу майна, яке є спільною сумісною власністю, за наслідком яких неповнолітня ОСОБА_3 зазнала домашнього насильства.

За змістом п.3 та п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Кривдником визнається особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

При цьому, згідно з положенням п.7 ч.1 ст.1 цього Закону обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

У відповідності до ч.3 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінювання ризиків здійснюється на основі оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

За правилами ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Звертаючись до суду з заявою про видачу обмежувального припису шляхом встановлення заборони ОСОБА_2 перебувати у місці спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а також наближатись на відстань ближче 300 метрів до місця проживання, ОСОБА_1 фактично намагається передчасно вирішити спір про поділ спільного майна подружжя, до його розгляду в судовому порядку в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, набутого у шлюбі, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно, набуте під час шлюбу.

Крім цього, заборона ОСОБА_2 наближатись та перебувати у місці спільного проживання, призведе до порушення гарантованого Конституцією України, права на житло.

На переконання суду пропорційним та цілком достатнім, у тому числі з метою запобігання подальшим конфліктам, є вжиття заходів у вигляді заборони ОСОБА_2 протягом трьох місяців вести листування, телефонні переговори або контактувати через будь-які інші засоби зв`язку з ОСОБА_1 та неповнолітньою ОСОБА_3 .

Зважаючи на те, що неповнолітня ОСОБА_3 є постійним очевидцем сварок, конфліктів та з`ясування особистих відносин між батьками, що завдає шкоди психологічному здоров`ю дитини.

Часткове задоволення заяви ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису у вищевказаний спосіб забезпечить зменшення випадків домашнього насильства над ОСОБА_3 , коли малолітня ОСОБА_3 стає очевидцем сварок між батьками.

Оскільки, зважаючи на матеріали справ про адміністративні правопорушення та численні звернення до правоохоронних органів, які були досліджені у судовому засіданні, стверджувати про те, що ОСОБА_1 є особою, яка постраждала від домашнього насильства, а ОСОБА_2 є кривдником, неможливо. Оскільки, як ОСОБА_2 , так і ОСОБА_1 визнавалися винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Тому часткове задоволення заяви про видачу обмежувального припису має виключити факти можливого психологічного та фізичного насильства між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в тому числі до вирішення в судовому порядку цивільної справи про поділ спільного майна подружжя.

На підставі викладеного та керуючись п.3 та п.6, п.7 ч.1 ст.1, ч.3 та ч.2 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ч.1 та ч.6 ст.81, ч.1 ст.213,п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268, ст.350-6 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 шляхом заборони йому протягом трьох місяців вести листування, телефонні переговори або контактувати з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У задоволенні заяви в іншій частині вимог - відмовити.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Журавський