Провадження №2/523/1163/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2021 р. Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Бабакова В.П.,

при секретарі Мельніченко Г.О.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовною заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених сум пенсійних витрат,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулось до суду з позовними вимогами в яких просить стягнути з ОСОБА_1 надміру виплачену суму пенсійних виплат в розмірі 7508,79 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 з 29.07.2011 року перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 передбаченому Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV. На виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 27.09.2013 по справі № 1527/9112/12 відповідачу проведено перерахунок пенсії з 08.05.2011 згідно вимог ч.ч. 2, 3 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при загальному стажі 37 років 8 місяців із урахуванням пільгового стажу за Списком № 2, розмір пенсії з 08.05.2011 склав - 2144,40 грн. При індивідуально-масовому перерахунку з 01.09.2015 року розмір пенсії склав 2591,60 грн. 01.03.2019 був проведений масовий перерахунок в результаті якого розмір пенсії відповідача склав 2869,06 грн., але повинен бути 2591,60 грн. Так згідно рішення Головного управління пенсійного фонду від 17.01.2020 було здійснено відпрацювання пенсійної справи відповідача, внаслідок чого було виявлено переплату у розмірі 3052,06 грн. та було винесено рішення від 20.01.2020 № 23 про утримання надміру виплачених сум пенсій. Крім того під час відпрацювання Головним управлінням пенсійного фонду пенсійної справи відповідача було виявлено в січні 2020 року, що відповідач працевлаштований з 28.08.2018 в ТОВ «І.Т.М.». Отже відповідач був ознайомлений про обов`язок повідомляти Пенсійний фонд про обставини, що можуть вплинути на його пенсійне забезпечення, зокрема і щодо працевлаштування. Однак останній не повідомив головне управління про факт працевлаштування, в результаті чого, рішенням Головного управління пенсійного фонду від 17.01.2020 пенсію відповідача було перераховано з 28.08.2018 року як працюючому пенсіонеру та встановлено надміру виплачену суму пенсійних витрат у розмірі 4456,73 грн. 05.03.2020 року Головним управління пенсійного фонду було винесено рішення № 76 про утримання надміру виплачених сум пенсій. Загальна сума переплати становить 7508,79 грн. Відповідач добровільно не відшкодував надміру виплачену суму пенсії. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.

Ухвалою судді від 09.11.2020р. провадження у справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

ГУ ПФУ в Одеській області сповіщенні належним чином, про, що свідчать поштове повідомлення в матеріалах справи.

Відповідач сповіщався судом належним чином. Але на адресу суду був повернутий конверт із відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою.

Відповідно відповіді на запит суду з відділу та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Одеській області - відповідач ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України - Днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 передбаченому Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

На виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 27.09.2013 по справі № 1527/9112/12 відповідачу проведено перерахунок пенсії з 08.05.2011 згідно вимог ч.ч. 2, 3 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при загальному стажі 37 років 8 місяців із урахуванням пільгового стажу за Списком № 2, розмір пенсії з 08.05.2011 склав - 2144,40 грн. При індивідуально-масовому перерахунку з 01.09.2015 року розмір пенсії склав 2591,60 грн.

Так згідно рішення Головного управління від 17.01.2020 було здійснено відпрацювання пенсійної справи відповідача, внаслідок чого було виявлено переплату у розмірі 3052,06 грн. та було винесено рішення від 20.01.2020 № 23 про утримання надміру виплачених сум пенсій у зв`язку з неповідомленням про працевлаштування відповідача.

Рішенням Головного управління пенсійного фонду від 17.01.2020 пенсію відповідача було перераховано з 28.08.2018 року як працюючому пенсіонеру та встановлено надміру виплачену суму пенсійних витрат у розмірі 4456,73 грн.

05.03.2020 року Головним управління пенсійного фонду було винесено рішення № 76 про утримання надміру виплачених сум пенсій. Загальна сума переплати становить 7508,79 грн.

Добровільно відповідач надміру виплачених сум пенсій не відшкодував.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом.

Відповідно до ст. 102 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» пенсіонери зобов`язані повідомляти орган, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Частиною 1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зобов`язання з безпідставного набуття (придбання) майна виникають за наявності трьох умов: 1) має місце набуття або збереження майна; 2) вказане набуття або збереження майна здійснено за рахунок іншої особи; 3) має місце відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Отже, закон встановлює два виключення із цього правила:

-по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату;

-по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Аналогічний висновок зробив і Верховний Суд України в постанові від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14.

До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

Виходячи із аналізу ст.1215 ЦК України обов`язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у ч.1 вказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів.

Матеріали справи не містять жодних доказів наявності небодросовісності набувача.

Окрім того, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.02.2019 року по справі №404/4822/15-ц (провадження №14-55цс19) зазначено, що повернення надмірно сплачених сум пенсій можливе шляхом стягнення таких сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, зокрема, у випадку надання ним недостовірних (явно неправильних) даних, тобто у випадку недобросовісної поведінки набувача.

При цьому, надмірно виплачені суми пенсії мають стягуватися саме з їх набувача за наявності недобросовісності з його боку щодо набуття цих сум.

Як вбачається з матеріалів справи, ГУ ПФУ в Одеській області до суду не надано доказів подання до органу Пенсійного фонду завідомо неправдивих даних, які стали підставою для призначення чи перерахунку пенсії відповідачу, а також допущення ОСОБА_1 будь-яких порушень чи зловживань, які призвели до виникнення переплати та недобросовісного набуття останнім отриманих коштів у сумі 7508,79 грн., а тому підстави для повернення надміру виплачених сум пенсій відсутні.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що пред`явлені позовні вимоги ГУ ПФУ в Одеській області не підлягають задоволенню у повному обсязі.

В зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог у повному обсязі розподілення судових витрат судом не розглядається.

Керуючись ст.ст.12,13,76,259,263-265,268, 279 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених сум пенсійних витрат відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначення строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 11.01.2021р.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя :