Справа № 367/3618/21
Провадження №2-з/367/167/2021
УХВАЛА

Іменем України

24 травня 2021 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Кравчук Ю.В., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Ірпінська міська державна нотаріальна контора Київської області, Київський обласний державний нотаріальний архів про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним та визнання права власності на Ѕ частину спадкового майна, -

ВСТАНОВИВ:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла вказана позовна заява, в якій позивач ОСОБА_1 просить: визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , видане 21 серпня 1983 року на ім`я ОСОБА_2 , видане Ірпінською державною нотаріальною конторою; визнати за ОСОБА_1 , як за спадкоємцем першої черги, право власності на Ѕ житлового будинку в порядку спадкування на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом із позовною заявою позивач ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту до набрання законної сили рішенням суду у даній справі на належну ОСОБА_2 нерухомість, а саме: будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову, заявник вказує, що оскільки позивачем пред`явлено позов про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та визнання за ОСОБА_1 право власності на Ѕ житлового будинку, ймовірне рішення про задоволення позову в даному спорі може мати наслідком зміну власників у спірній нерухомості, у зв`язку з чим достатні підстави вважати, що невжиття заходів щодо забезпечення позову може зробити неможливим чи ускладнити виконання рішення суду, а також ефективний захист прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Таким чином, як вказує позивач, відповідачем можуть вчинятися дії щодо відчуження майна, яке є предметом позову, під час розгляду справи, що може призвести до позбавлення можливості набуття права власності позивачем на Ѕ спадкового майна, а тому заходи забезпечення позову вважає співмірними із заявленими позовними вимогами.

Відповідно до приписів ч.1 ст.153 ЦПК України, суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, повно, об`єктивно та всебічно дослідивши доводи представника позивача, суд приходить до висновку про те, що вимоги заяви задоволенню не підлягають, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом першим ч.1 ст.150 ЦПК України передбачено, що позов може забезпечуватися шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Згідно із п.п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

До позовної заяви позивач додає: копію технічного паспорта на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; копію будинкової книги на вказаний будинок; копію свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 лютого 1984 року, виданого ОСОБА_2 на будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, заявником, ні до заяви про забезпечення позову, ні до позовної заяви не долучено відомостей щодо того, хто є власником будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , на час подання заяви про забезпечення позову, що позбавляє суд можливості встановити осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням заходів забезпечення позову.

Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку про те, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 149-153, 260-261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити позивачу ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Ірпінська міська державна нотаріальна контора Київської області, Київський обласний державний нотаріальний архів про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним та визнання права власності на Ѕ частину спадкового майна.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.В. Кравчук