Провадження № 2/461/2133/20
УХВАЛА

04.01.2021 року суддя Галицького районного суду м.Львова Мисько Х.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» про захист прав споживачів, визнання недійсним договору, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» про захист прав споживачів, визнання недійсним договору, з підстав, викладених у фабулі позову.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що спірні правовідносини сторін виникли з приводу визнання недійсним кредитного договору, укладеного за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи між ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 .

Згідно паспортних даних, позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться поза межами територіальної підсудності Галицького районного суду м.Львова.

Місцезнаходження відповідача згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є місто Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 407.

Пред`являючи позовні вимоги до ТзОВ «Укр Кредит Фінанс», позивач посилається на п.5 ст.28 ЦПК України, у зв`язку із поданням позову на про захист прав споживачів.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Правила підсудності цивільних справ врегульовано главою 2 ЦПК України.

Відповідно до ст.23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Частиною 2 ст.27 ЦПК України передбачено, що позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Частиною 5 ст.28 ЦПК України визначено, що позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Положеннями ст.3 Закону України "Про споживче кредитування" визначено, що цей Закон регулює відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування. Цей Закон не поширюється на, зокрема, договори, що містять умову про споживчий кредит у формі кредитування рахунку зі строком погашення кредиту до одного місяця, та кредитні договори, що укладаються на строк до одного місяця; кредитні договори, загальний розмір кредиту за якими не перевищує однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на день укладення кредитного договору.

Згідно Закону України «Про захист прав споживачів», цей закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

За змістом п.22 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до п. п. 1, 11 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про споживче кредитування" споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Згідно з нормою ч. 1 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування".

Таким чином, в даному випадку Закон України « Про захист прав споживачів» не застосовується, а тому, суд приходить до висновку, що вказана справа підлягає розгляду за загальними правилами підсудності, тобто за місцезнаходженням відповідача.

Положення ч.9 ст.187 ЦПК України регламентують, що якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому ст.31 ЦПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Таким чином, справа не підсудна Галицькому районному суду м.Львова, відтак, її слід передати на розгляд до Печерського районного суду м.Києва.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.27, 31 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» про захист прав споживачів, визнання недійсним договору передати за підсудністю на розгляд Печерського районного суду м.Києва (адреса: вул.Володимирська, буд.15, м.Київ, 01601).

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду.

Суддя Мисько Х.М.