СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________________
№2/760/404/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І . Вступна частина

02 квітня 2021 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

представника Позивача - ОСОБА_1

представника Відповідача - ОСОБА_2

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини, аліментів за минулий час, аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років.

ІІ. Описова частина

В грудні 2018 року ОСОБА_3 звернулась в суд з позовною заявою до ОСОБА_4 з вимогами про стягнення з нього аліментів на утримання сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів на утримання сина за минулий час та аліментів на її утримання до досягнення їх спільним сином трьох років.

Крім того, у позовній заяві Позивачка просила надати дозвіл на реєстрацію місця проживання їх з Відповідачем сина разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги ОСОБА_3 мотивує тим, 17 серпня 2017 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу вони мають малолітнього сина: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Спільне життя між Сторонами, як вказує Позивачка, не склалося, і в той час поки вона була вагітною, Відповідач повернувся на місце постійного проживання в Російську Федерацію. За час після народження дитини Відповідач не цікавиться життям сина, не бере участі в його вихованні, стабільної матеріальної допомоги не надає.

Позивач зазначила, що вона не має можливості працювати, оскільки вимушена самостійно доглядати за маленькою дитиною.

За її підрахунками щомісячний розмір витрат, які вона несе на утримання свого сина складає близько 17000-20000 гривень. Відтак, вважає, що половину зазначеної суми в розмірі 8500 гривень Відповідач має взяти на себе, а тому просить стягнути з нього аліменти в казаному розмірі. ОСОБА_3 стверджує, що Відповідач працює на посаді випробувача авіаційних двигунів на заводі «Салют», розмір його заробітної плати становить близько 60000 рублів, що еквівалентно 25566 гривням.

Крім того, Позивачка стверджує, що вона постійно зверталася до Відповідача з прохання про матеріальну допомогу, проте він відмовлявся, посилаючись на відсутність коштів. Вважаючи, що Відповідач ухилявся від сплати аліментів, ОСОБА_3 просить стягнути з нього аліменти за минулий час, а саме, за 10 місяців по 8500 гривень, а всього в сумі 85000 гривень.

Позивачка також просила суд стягнути з Відповідача аліменти на її утримання до досягнення ОСОБА_6 трьох років в розмірі 1/6 частини від його доходів, посилаючись на те, що вона потребує матеріальної допомоги, скільки не має можливості повноцінно працювати.

Крім того, Позивачка зазначила, що без згоди ОСОБА_4 вона не має можливості зареєструвати сина за місцем свого постійного проживання.

04 жовтня 2019 року до суду надійшов відзив ОСОБА_4 на позовну заяву, в якому у задоволенні позовних вимог він просив відмовити у повному обсязі. Зазначив, що Позивачка не надала жодного доказу ухилення ним від надання допомоги. Навпаки, як стверджує ОСОБА_4 , він щомісяця, за можливості, перераховує на користь Позивачки. Відповідач також вказує, що на його утримання перебуває ще одна дитина - ОСОБА_7 , якому також потрібна фінансова допомога. Відтак, він не має можливості надавати допомогу Позивачці до досягнення малолітнім ОСОБА_6 трьох років. Крім того, Відповідач пояснив, що Позивачка ніколи не зверталася до нього з проханням надати дозвіл на реєстрацію місця проживання дитини разом з нею. Як тільки він про це дізнався, він звернувся до нотаріуса та оформив у встановленому порядку таку згоду, а тому будь-якого спору в цій частині немає.

02 січня 2020 року до суду надійшла відповідь Позивачки на відзив, в якому вона наполягала на задоволенні своїх вимог.

11 грудня 2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_3 , в якій вона уточнила прохальну частині позову, зокрема, просила стягнути аліменти з Відповідача не у фіксованій сумі, а в розмірі ј частини його заробітку (доходу) щомісяця. Крім того, в уточненій позовній заяві Позивачка не підтримувала більше вимог про надання дозволу на реєстрацію дитини за місцем її проживання без згоди батька. (Том 2, 17-18) У судовому засіданні 14 грудня 2020 року судом прийняті уточнені вимоги до розгляду.

23 березня 2021 року Позивачка подала письмові пояснення, у яких розмір аліментів на утримання свого сина просила визначити на рівні 1/3 частини заробітку Відповідача щомісяця.

У судовому засіданні Позивачка підтримала позов, просила його задовольнити.

Представник Відповідача визнала позовні вимоги лише щодо стягнення аліментів на утримання ОСОБА_5 в розмірі ј частки доходів ОСОБА_4 . В інщій частині просила відмовити.

ІІІ. Мотивувальна частина

Заслухавши пояснення Позивачки та представника Відповідача, дослідивши наявні в справі письмові докази, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 громадянка України ОСОБА_3 та громадянин Російської Федерації ОСОБА_4 уклали шлюб. (Том 1, а.с. 18)

Від шлюбу Сторони мають неповнолітнього сина: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с. 19)

Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 Кодексу визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 182 Кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

З матеріалів справи вбачається, що Відповідач є громадянином Російської Федерації, постійно проживає у м. Москві, працює АТ «ОДК», та за період з 01.01.2021 по 19.03.2021 року йому нараховано сукупний дохід (заробітну плату) в розмірі 110985,61 рублів.

В матеріалах справи також відсутні відомості про те, що на утриманні ОСОБА_4 перебувають інші неповнолітні діти або непрацездатні особи.

Враховуючи встановлений матеріальний стан Відповідача, суд вважає можливим призначити стягнення з нього аліментів щомісячно в розмірі ј частини його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 2 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять.

Матеріалами справи підтверджується той факт, що Відповідач не ухилявся від надання Позивачці матеріальної допомоги на утримання сина. В справі наявні копії платіжних документів, які підтверджують здійснення ним грошових переказів на користь ОСОБА_3 (Том 1, а.с. 83-97), що спростовує доводи позовної заяви в цій частині.

Відтак, у стягненні аліментів за минулий час слід відмовити.

Згідно зі ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Надані Відповідачем відомості свідчать про те, що він має офіційне місце роботи, стабільну заробітну плату.

З огляду на майновий стан Відповідача, який, на переконання суду, дозволяє надавати матеріальну допомогу, необхідність стягнення аліментів на утримання його колишньої дружини - ОСОБА_3 - в розмірі 1/6 частини від заробітку, цілком відповідатиме обов`язку Відповідача утримувати Позивачку за період до досягнення їх спільною дитиною ОСОБА_6 трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з Відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь Позивачки в розмірі 704,80 гривень.

IV. Резолютивна частина

Керуючись ст. 84, 183, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд вирішив:

1.Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 аліменти в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, за період починаючи з 06 грудня 2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на її утримання аліменти в розмірі 1/6 частини від його доходів щомісячно, за період починаючи з 06 грудня 2018 року до досягнення ОСОБА_6 трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

У стягненні аліментів за минулий час відмовити.

2.Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 704,80 гривень.

3.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

4.Позивач: ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;

Відповідач: ОСОБА_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; ІПН в Російській Федерації: НОМЕР_2 .

Суддя: