Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

Справа № 695/3390/19

номер провадження 2/695/162/21

19 травня 2021 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді Середи Л.В.,

за участю секретаря - Оніщенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноші цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що його матері ОСОБА_3 за життя належав будинок АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, а оскільки остання за життя заповіту не склала, то після її смерті відкрилася спадщина на майно останньої до складу якого, серед іншого, увійшов вказаний вище будинок.

Позивач є спадкоємцем першої черги та проживає на території Російської Федерації, а тому звернувся до нотаріуса Тіхвінського нотаріального округу Ленінградської області про прийняття спадщини, який в свою чергу направив заяву про прийняття спадщини за належністю до Золотоніської нотаріальної контори. Таким чином позивачем були вчинені відповідні дії спрямовані на належне прийняття спадщини після смерті своєї матері.

Однак У ході оформлення права на спадщину було з`ясовано, що до нотаріальної контори також звернулась онука померлої ОСОБА_3 - ОСОБА_2 з відповідною заявою про прийняття спадщини.

За таких обставин позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку спадкового майна. 27.09.2019 р. державний нотаріус Золотоніської міської державної нотаріальної контори винесла постанову про відмову ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у останнього відсутні оригінали документів, які стверджують належність спадкового майна спадкодавцю. Крім того відповідач не визнає право позивача на 1/2 частину вказаного майна.

Оскільки іншим шляхом оформити свої спадкові права позивач можливості не має, тому він був змушений звернутися до суду із відповідним позовом для визнання своїх спадкових прав.

У судове засідання позивач та його представник не з`явились, однак останній направив до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, на задоволення позову наполягав.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася із невідомих для суду причин хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи та суть позовних вимог, що стверджується її телефонограмою про перенесення судового засідання поважність неможливості явки в яке остання не підтвердила, а також клопотанням про зупинення розгляду справи.

Оскільки відповідач повторно в судове засідання не прибула, про причини своєї неявки суд не повідомила, будь-яких доказів поважності неявки до суду не надала, відзиву на позовну заяву чи будь-яких інших заперечень до суду не направила, суд, керуючись нормами ст., ст. 280-282 ЦПК України, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, розглядає справу за відсутності сторін, по матеріалах справи - заочно.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Відповідач ОСОБА_2 звернулась до суду із клопотанням про зупинення розгляду даної справи на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України. Однак станом на час прийняття рішення по даній справі позовна заява ОСОБА_2 про усунення ОСОБА_1 від права на спадкування судом прийнята не була, а тому підстави для зупинення розгляду даної справи відсутні.

Разом із тим дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позову у зв`язку з наступним.

Як вбачається із свідоцтва про народження (серії НОМЕР_1 від 19.10.2016 р.) ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 .

Згідно з даними свідоцтва про смерть (серії НОМЕР_2 від 25.09.2018 р.) ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Золотоніським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області складено відповідний актовий запис за №262.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи.

Частиною 1 та 2 ст. 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Нормами ст. 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 1 ст. 1266 ЦК України передбачено, що онуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Частиною 1 ст. 1267 ЦК України передбачено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Аналіз норм чинного законодавства дає підстави прийти до висновку про те, що для прийняття спадщини встановлено шестимісячний термін з дня її відкриття. Цей термін дає можливість спадкоємцю реально скористатися своїм правом і таким чином гарантує здійснення суб`єктивних прав на спадкоємство.

Якщо спадкоємець у вказаний термін спадщину не прийме, то право на її прийняття він втрачає.

Судом встановлено, що позивач є сином спадкодавця ОСОБА_3 , а отже є спадкоємцем першої черги та скористався своїми правом на спадщину звернувшись із відповідною заявою до нотаріальної контори.

Як вбачається з копії спадкової справи, яка заведена Золотоніською міською державною нотаріальною конторою після померлої ОСОБА_3 , після смерті ОСОБА_3 з відповідними заявами про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_2 в порядку спадкування за ч. 1 ст. 1266 ЦК України, яка є онукою померлої, що не заперечується позивачем.

Таким чином позивач на підставі ст. 1261 ЦК України та відповідач на підставі ч. 1 ст. 1266 ЦК України мають рівні права на вказане вище спадкове майно, а отже розмір частки у спадщині, що визначений позивачем є вірним.

Відповідно до загальних норм закріплених в ст. 1216 та 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Так згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій державним нотаріусом Золотоніської міської державної нотаріальної контори Перкалюк С.В. від 27.09.2019 року ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на вищевказаний житловий будинок.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № від 10.10.2019 ОСОБА_3 є власником будинку АДРЕСА_1 . Підставою виникнення права власності на вказаний будинок є свідоцтво про право на спадщину, 3547, 24.09.2008, Золотоніська міська державна нотаріальна контора.

Нормами ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом.

Відповідно до норм ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже належні права спадкодавця на вказаний вище будинок стверджуються доказами, які містяться в матеріалах справи.

Також суд враховує норми ст. 1296 ЦК України, відповідно до яких відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Таким чином, в зв`язку з тим, що оформити свої спадкові права у нотаріальному порядку позивач не має можливості, його права підлягають судовому захисту.

За таких обставин, розглядаючи спір в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) суд приходить до висновку, що позивач належним чином прийняв спадщину після смерті своєї матері, а оскільки нотаріус відмовив у вчиненні відповідної нотаріальної дії, вбачається обмеження прав позивача у можливості прийняття та належного розпорядження своїм спадковим майном, а тому позов підлягає до повного задоволення.

Суд також вважає, що з відповідача необхідно стягти судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, сплата якого стверджуються квитанцією від 09.10.2019 року.

На підставі зазначеного та керуючись

ст., ст. 346, 1268 ЦК України та ст.,ст. 76, 264, 265,

ст.,ст. 280-284 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 (одну другу) частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його матері ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , кошти в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 коп. - в порядку відшкодування коштів по сплаті судового збору.

Рішення може бути переглянуте Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено в порядку визначеному ч. 4 ст. 287 та ст. 288 ЦПК України до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Середа Л.В.