Справа № 589/898/20
Провадження № 2/589/926/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - Прачук О. В.

за участю секретаря судового засідання - Артеменко М. В.,

представника позивача - ОСОБА_3.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шостка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1

- про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

17.03.2020 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з останнього кошти в розмірі 1 200,00 доларів США. На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 03 жовтня 2017 року уклав з ОСОБА_1 Договір № 1 про виконання робіт. За умовами вказаного договору позивач доручив відповідачу виконати комплекс робіт по будівництву (демонтажу, монтажу) веранди житлового будинку АДРЕСА_1 , а відповідач в свою чергу прийняв на себе зобов`язання виконати зазначені роботи не пізніше 31 травня 2018 року. Крім цього, згідно договору позивач сплатив відповідачу авансовий платіж в розмірі 1 200,00 доларів США. Однак отримавши обумовлену договором суму авансового платежу, відповідач до виконання робіт не приступив, роботи у встановлений договором строк не виконав.

18 січня 2021 року по справі винесене заочне рішення, яким ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 кошти в розмірі 1 200,00 доларів США. та суму сплаченого при подачі позову судового збору в розмірі 840 грн 40 коп.

23 лютого 2021 року до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 18 січня 2021 року, яка прийнята до розгляду суддею Прачук О.В.

Ухвалою суду від 30 березня 2021 року заочне рішення суду від 18 січня 2021 року скасоване та призначено справу до розгляду у спрощеному позовному провадженні.

20 квітня 2021 року до суду надійшов відзив від ОСОБА_1 на позовну заяву. Не погоджуючись з позовними вимогами, ОСОБА_1 зазначив, що дійсно отримав авансовий платіж у розмірі 31 860,00 грн, що еквівалентно 1 200 доларів США і відповідно до зазначеного договору витратив вказану суму на придбання та виготовлення пиломатеріалів, тим самим виконавши умови договору щодо закупівлі і виготовлення пиломатеріалів для майбутнього монтажу веранди житлового будинку. Однак, в повному обсязі виконати умови договору відповідач не зміг, оскільки йому зателефонувала дружина позивача і повідомила про відмову від спорудження веранди, оскільки вона та чоловік мають намір продати будинок, що в подальшому і зробили. Крім цього, відповідач зазначив, що неодноразово телефонував позивачу з проханням забрати виготовлені матеріали, оскільки авансовий платіж був повністю використаний для виготовлення пиломатеріалів, які не підлягають обміну або поверненню. Посилаючись на вказане, просив в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_3 вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, вказані в позовній заяві. Додатково зазначив, що 03.07.2017 року з відповідачем був укладений договір про виконання робіт, а саме: будівництво веранди. Відповідач згідно договору зобов`язався виконати роботи до 31.05.2018 року, однак до виконання демонтажу та монтажу не приступив, вимогу щодо повернення авансового платежу проігнорував, кошти не повернув. Вважає посилання ОСОБА_1 на травму ноги, як на причину невиконання робіт у строк, необґрунтованими, оскільки відповідач міг залучити до виконання робіт інших виконавців, що передбачено самим договором.

Відповідач в судовому засіданні зазначив, що дійсно відповідно до договору строк виконання робіт був визначений до 31.05.2018 року, однак він зламав ногу і не міг приступити до виконання робіт, тому домовився з позивачем в телефонному режимі, що виконає роботи до 04.07.2018 року. Однак, після цього позивач передумав будувати веранду, оскільки він розлучався з дружиною і вирішив продати будинок. Весь авансовий платіж був витрачений на придбання і виготовлення пиломатеріалів, які він неодноразово пропонував забрати позивачу. Коли він отримав вимогу позивача про повернення коштів, то телефонував останньому і пропонував приступити до виконання робіт, однак ОСОБА_2 відмовився. У 2018 році він приїжджав до позивача, однак нікого не було вдома, було зачинено, він не зміг потрапити на територію будинку. Пиломатеріали і досі знаходяться у нього, оскільки вони не підлягають поверненню, а позивач відмовляється їх забирати. Посилаючись на те, що замовник погоджувався на відстрочення початку робіт, а потім сам відмовився від договору, у задоволенні позову просить відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши докази, які є в матеріалах справи, приходить до наступного:

Судом встановлено, що 03 жовтня 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено Договір № 1 про виконання робіт (на будівництво (демонтаж, монтаж веранди житлового будинку АДРЕСА_1 ), згідно якого відповідач прийняв на себе зобов`язання виконати зазначені роботи не пізніше 31 травня 2018 року. (а.с.5-7)

Розпискою від 03.10.2017 підтверджено факт отримання ОСОБА_1 від ОСОБА_2 грошових коштів в розмірі 1 200,00 доларів США. на закупівлю пиломатеріалів. (а.с.8)

Відповідно до повідомлення про одностороннє розірвання договору, ОСОБА_2 04.02.2020 направив ОСОБА_1 письмове повідомлення про одностороннє розірвання договору, в зв`язку з невиконанням умов договору з вимогою повернути суму авансового платежу. (а.с.9)

Відповідно до ст. ст. 202, 204 ЦК України, правочином є дія, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, і у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплатою неустойки і відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно ч. 2 ст. 849 ЦК України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Згідно положень ст. 850 ЦК України замовник зобов`язаний сприяти підрядникові у виконанні роботи у випадках, в обсязі та в порядку, встановлених договором підряду.

У разі невиконання замовником цього обов`язку підрядник має право вимагати відшкодування завданих збитків, включаючи додаткові витрати, викликані простоєм, перенесенням строків виконання роботи, або підвищення ціни роботи.

Якщо виконання роботи за договором підряду стало неможливим внаслідок дій або недогляду замовника, підрядник має право на сплату йому встановленої ціни з урахуванням плати за виконану частину роботи, за вирахуванням сум, які підрядник одержав або міг одержати у зв`язку з невиконанням замовником договору.

Частиною третьою статті 12, частинами першою, п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що позивач свої зобов`язання зі сплати авансованого платежу виконав в повному обсязі, сплативши відповідачу 1 200,00 доларів США, однак відповідач у визначений вказаним договором строк жодних робіт по будівництву (демонтажу, монтажу) веранди не виконав та сплачений авансований платіж не повернув

У відзиві на позовну заяву та в судовому засіданні відповідач зазначив, що невиконання робіт у строки встановленні договором сталося не з його вини, оскільки він отримав травму ноги і сторони домовились у телефонному режимі продовжити строк дії виконання робіт. А потім замовник недопускав його на територію, де мали виконуватись роботи, а згодом будинок було продано.

Однак, суд критично оцінює доводи відповідача в цій частині, оскільки відповідачем не надано доказів на підтвердження отримання травми. Крім того, відповідач мав змогу залучити до виконання робіт інших виконавців, що передбачено самим договором (п.1.2) і в строк виконати роботи. Також відповідачем не надано жодного доказу (зокрема, листи, телеграми на адресу замовника, смс-переписка, тощо), що він намагався приступити до виконання робіт і перешкоди у цьому створювались замовником.

З наданої відповідачем інформації з Державного реєстру речових прав вбачається, що будинок АДРЕСА_1 , де повинні були виконуватись роботи, дійсно відчужено. Але перехід права власності на вказане майно відбувся 16.11.2020, тобто через 2,5 роки як мали бути виконані роботи згідно договору. (а.с. 89-91)

Тобто відповідач не довів належними і допустимим доказами, що виконання робіт стало неможливим внаслідок дій замовника.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення коштів в розмірі 1 200,00 доларів США є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 261, 264, 265, 280-283, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 кошти в розмірі 1 200,00 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 840 грн 40 коп.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 17 травня 2021 року.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області О.В.Прачук