Справа № 455/1707/20
Провадження № 2/455/151/2021
УХВАЛА

11 січня 2021 року м.Старий Самбір

Суддя Старосамбірського районного суду Львівської області Кушнір А.В., розглянувши заяву представника позивача - адвоката Солом`яного Віктора Ростиславовича про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, - ОСОБА_3 , про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 адвокат Солом`яний В.Р. звернувся до Старосамбірського районного суду Львівської області із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, - ОСОБА_3 , про стягнення боргу, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу в іноземній валюті у розмірі 200000 доларів США.

Ухвалою судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 11.01.2021 вищевказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення вказаних у цій ухвалі недоліків.

Питання про відкриття провадження у справі не вирішено.

Разом із позовною заявою представник ОСОБА_1 адвокат Солом`яний В.Р. подав до суду заяву про забезпечення даного позову, в якій просить суд вжити заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2 , а саме на: земельну ділянку площею 0,1103га, що знаходиться за адресою: с.Домажир Яворівського району Львівської області; 1/2 частину нежитлової будівлі (забійний пункт, надбудова адмінприміщень та добудова складу), що знаходиться за адресою. АДРЕСА_1 ; нежиле приміщення, загальною площею 27,5кв.м., реєстр.номер 21343355, що знаходиться за дресою: АДРЕСА_1 .

Заяву обґрунтовує тим, що відповідач ОСОБА_2 не повернув позивачу отримані від нього в борг кошти у розмірі 200000доларів США, фактично привласнив вказані кошти і не збирається їх повертати, у зв`язку із чим є реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову, вважаю, що таку слід повернути заявнику, з огляду на наступне.

Згідно вимог ч.1 ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Частиною 5 ст.151 ЦПК України передбачено, що у заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

Крім того, згідно вимог ч.6 ст.151 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Однак, як вбачається з заяви про забезпечення позову, така не відповідає вказаним вимогам визначеним ст. 151 ЦПК України.

Так, в порушення п.4 ч.1 ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову не містить обґрунтування необхідності та доцільності вжиття кожного із заходів забезпечення позову, які зазначені у заяві.

Крім того, в порушення п.6 ч.1 ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову не містить пропозицій щодо зустрічного забезпечення.

Крім того, в порушення вимог ч.6 ст.151 ЦПК України до заяви про забезпечення позову не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Так, частиною 2 статті 133 ЦПК України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року зі змінами.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2020 рік» у 2020 році установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2020 у розмірі 2102,00 грн.

Згідно п.1.4 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання заяви про забезпечення позову, яка подана фізичною особою, встановлена у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на момент подачі заяви становить 420,40 гривень.

Разом із позовною заявою, представником позивача адвокатом Солом`яним В.Р. подано клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Клопотання мотивоване тим, що майновий стан ОСОБА_1 на даний час не дозволяє сплатити судовий збір внаслідок того, що всі заощадження ОСОБА_1 надав у позику відповідачу, а той в свою чергу не повернув борг до цього часу, жодних інших коштів для оплати судового збору на даний час у ОСОБА_1 немає. Крім того, ОСОБА_1 проживає на тимчасово окупованій території України, а саме в АДРЕСА_2 , та не має можливості виїхати з окупованої території, що практично робить неможливим здійснення оплати судового збору.

Вирішуючи подане клопотання про відстрочення судового збору, суд виходить із наступного.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Дане положення Закону узгоджується з положеннями ч. 1 ст. 136 ЦПК України, відповідно до якої суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Отже, вказані норми закону передбачають право суду, а не обов`язок щодо звільнення від сплати судового збору.

Крім того, відповідно п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року №10 єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Однак, об`єктивних підстав для відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення у справі із матеріалів справи не вбачається, зокрема, у доданих до позовної заяви матеріалах відсутні будь-які докази, які можуть свідчити про важке матеріальне становище позивача та неможливість сплати ним судового збору.

З огляду на наведене, у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору необхідно відмовити.

Відповідно до вимог ч.10 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, оскільки подана заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ст.151 ЦПК України, то така заява за правилами ч.10 ст.153 ЦПК України підлягає поверненню, що не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст.ст. 150-153, 258-260 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання представника позивача - адвоката Солом`яного В.Р. про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Заяву представника позивача - адвоката Солом`яного Віктора Ростиславовича про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, - ОСОБА_3 , про стягнення боргу, повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду до Львівського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені удень її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд Львівської області.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 11 січня 2021 року.

Суддя А.В.Кушнір