Справа № 755/6677/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2021 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі: головуючого судді - Гаврилової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовною заявою Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, -

в с т а н о в и в:

Представник позивача МТСБУ - Волчек Н.М. звернулась до Дніпровського районного суду м.Києва із позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою.

Згідно заявлених вимог, представник позивача просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача 17 668,68 грн витрат, пов`язаних з регламентною виплатою.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що 22 вересня 2018 року, о 22 годині 00 хвилин, в а/д Канів -Пиї- Ржищів сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_1 та автомобіля «Opel», державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував водій

ОСОБА_2 , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль «Opel», державний номерний знак НОМЕР_2 та завдало шкоди власнику. Згідно довідки №003775 про ДТП та постанови Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 02 листопада 2018 року, дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 правил дорожнього руху України. Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована не була. Власник транспортного засобу «Opel» - ОСОБА_2 звернулась до МТСБУ із заявою про відшкодування заподіяної шкоди. Відповідно до наказу №1012 від 01 лютого 2019 року та вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір регламентної виплати склав 16 222,68 грн, яке МТСБУ було сплачено потерпілій особі згідно платіжного доручення №911971 від 04 лютого 2019 року. Розмір витрат на збір документів та визначення розміру шкоди щодо зазначеного страхового випадку склав 1 446,00 грн. Таким чином, позивачем були понесені витрати, пов`язані з регламентною виплатою в розмірі 17 668,68 грн. З метою досудового врегулювання спору позивачем 21 листопада 2019 року було направлено на адресу відповідача претензію, однак лист повернувся із відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20 травня 2020 року дану позовну заяву передано до Київського апеляційного суду для визначення підсудності.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 липня 2020 року визначено Дніпровський районний суд м.Києва для забезпечення розгляду цивільної справи за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 03 серпня 2020 року відкрито провадження в даній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

24 вересня 2020 року позивачем отримано копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Копію вказаної ухвали суду з копією позовної заяви та доданими до неї документами направлено відповідачу ОСОБА_1 за адресою зазначеною в позовній заяві та в постанові Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 02 листопада

2018 року, крім того про розгляд справи відповідача повідомлено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Копію вказаної ухвали суду з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідачем отримано не було, конверт разом з копією ухвали суду про відкриття провадження повернувся до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву.

Позивачем до суду додаткових заяв, пояснень також подано не було.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази, прийняті судом, у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України.

Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи та прийняті судом, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 02 листопада 2018 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн (а.с.8).

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Зазначеною вище постановою суду встановлено, що ОСОБА_1 22 вересня

2018 року о 22 годині 00 хвилин на а/д Канів-Пиї-Ржищів, керуючи транспортним засобом Volkswagen Transporter, державний номерний знак НОМЕР_1 , перед виїздом на головну дорогу, не переконався що це буде безпечним і здійснив зіткнення з транспортним засобом Opel Astra, державний номерний знак НОМЕР_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.10.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Як убачається з матеріалів справи, в результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено автомобіль «Opel Astra», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 (а.с. 12).

Станом на 22 вересня 2018 року цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована АТ СГ «ТАС» на підставі полісу №АМ74052212 (а.с. 7).

Згідно Централізованої бази даних МТСБУ, за параметрами ТЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , відсутні дані про наявність на час ДТП чинного договору обов`язкового старування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. (а.с.26).

14 листопада 2018 року ОСОБА_2 звернувся до МТСБУ з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.9).

На замовлення МТСБУ, 12 грудня 2018 року суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 складено Звіт №2228 про оцінку автомобіля «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_2 , згідно висновку якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 унаслідок ДТП на 12 грудня 2018 року складає16 808,06 грн (а.с.13-23).

ОСОБА_2 17 грудня 2018 року, з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ із заявою в порядку, передбаченому ст. ст. 35, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», про відшкодування оціненої шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди (а.с.11).

Відповідно до п. 41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Частиною 1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.1188 ЦК України якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

01 лютого 2019 року МТСБУ видано Наказ №1012 «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих ОСОБА_2 » (а.с.27), відповідно до якого позивач здійснив виплату за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди на користь ОСОБА_2 у розмірі 16 222,68 грн, що підтверджується платіжним дорученням №911971 від 04 лютого 2019 року (а.с.28).

Згідно платіжного доручення №721615 від 29 січня 2019 року МТСБУ оплачено витрати за послуги аварійного комісара (експерта) ОСОБА_4. в розмірі

1 446,00 грн. (а.с.28)

21 листопада 2019 року позивачем на адресу ОСОБА_1 було направлено претензію про регресні вимоги, в якій МТСБУ просило в добровільному порядку компенсувати витрати та сплатити суму боргу в розмірі 17 668,68 грн (а.с.29, 30).

Доказів сплати за вимогою в добровільному порядку відповідачем суду не надано.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода заподіяна майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню особою, яка заподіяла шкоду, у повному обсязі. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, що відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги до винної особи у розмірі відшкодування, що сплачене.

Згідно п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

З огляду на викладене, позовні вимоги Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування в сумі 16 222,68 грн та витрат, понесених позивачем за визначення розміру шкоди у розмірі 1 446,00 грн підлягають задоволенню.

На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 2102,00 грн (а.с.6).

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 1166, 1187, 1188, 1191 Цивільного кодексу України, ст. ст. 35, 38, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.2, 4, 10, 12, 13, 76-82, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 274, 279,354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в :

Позов Моторно (транспортного) страхового бюро України (місцезнаходження: м.Київ, Русанівський бульвар, буд. 8, ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначене в позовній заяві місце поживання: АДРЕСА_1 ; місце проживання згідно копії довідки №003775 про дорожньо-транспортну пригоду: АДРЕСА_2 ) про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування в розмірі 16 222,68, витрати, понесені за визначення розміру шкоди в сумі 1 446,00 грн та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2102,00 грн, а всього суму в розмірі 19 770,68 грн (дев`ятнадцять тисяч сімсот сімдесят гривень

68 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: