У х в а л а

18 травня 2021 року

м. Київ

справа № 201/2897/19

провадження № 61-4030 ск 21

Верховний Суд у складі судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.,

розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Ігнатенка В. М. в справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської обласної прокуратури, судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюка Олександра Андрійовича, третя особа - Державна казначейська служба України, про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів досудового слідства, прокуратури,

В с т а н о в и в:

09 березня 2021 року ОСОБА_1 надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Кіровського районного суду м. Дніпро від 24 грудня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 10 лютого 2020 року.

У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати рішення Кіровського районного суду м. Дніпро від 24 грудня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 10 лютого 2020 року, і направити справу для розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 15 березня 2021 року для розгляду справи визначено суддю-доповідача Ігнатенка В. М.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М. від 29 березня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги до 23 квітня 2021 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали.

14 травня 2021 року ОСОБА_1 надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду заяву про передачу справи № 201/2897/19 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, а також подав заяву про відвід судді-доповідача Ігнатенка В. М.

Ця заява отримана суддею-доповідачем 18 травня 2021 року.

Заява про відвід обґрунтована тим, що винесення суддею-доповідачем Ігнатенко В. М. ухвали від 29 березня 2021 року про залишення касаційної скарги ОСОБА_1 без руху для усунення її недоліків, свідчать про його необ`єктивність як судді.

Дослідивши заяву, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про відвід судді-доповідача Ігнатенка В. М.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України

«Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Верховний Суд, оцінюючи наявність підстав для відводу за суб`єктивним критерієм, констатує відсутність підстави стверджувати, що суддя-доповідач Ігнатенко В. М. виявляє необ`єктивність або особисту упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Той факт, що суддя Верховного Суду Ігнатенко В. М. постановив ухвалу від 29 березня 2021 року про залишення касаційної скарги без руху для усунення її недоліків, не дає підстав для висновків про упередженість або необ`єктивність судді.

Аналіз заяви про відвід судді-доповідача Ігнатенка В. М. дає підстави для висновку, що в ній не викладено обґрунтованих обставин, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді-доповідача Ігнатенка В. М. У цілому, доводи заявка носять характер припущень, що не були належним чином доведені або підтверджені будь-якими зрозумілими доводами або доказами, а тому заяву ОСОБА_1 про відвід судді необхідно визнати необґрунтованою.

Оцінюючи доводи заяви про відвід судді-доповідача, Верховний Суд виходить з того, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді. Проте, у цій справі доводи заявника носять характер непідтверджених припущень, що не знайшли свого об`єктивного обґрунтування та розумного пояснення, які могли б бути добросовісно оцінені судом.

Таким чином, доводи заяви не можуть слугувати підставою для відводу судді-доповідача та свідчити про наявність сумнівів у його неупередженості та об`єктивності.

У зв`язку з визнанням заяви про відвід судді-доповідача Ігнатенка В. М. необґрунтованою, вирішення зазначеного процесуального питання, у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, підлягає передачі іншому судді.

На підставі наведеного, керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України, Верховний Суд

У х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Ігнатенка В. М. визнати необґрунтованою.

Заяву про відвід судді-доповідача Ігнатенка В. М. передати для вирішення зазначеного питання, у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Ігнатенко