справа №619/5318/20
провадження №2/619/342/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року Дергачівський районний суд Харківської області

в складі: головуючого судді- Остропілець Є.Р.,

при секретарі - Суржкової В.В.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергосервіс» до ОСОБА_2 , Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області, ОСОБА_1 , третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Харківській області «Про визнання незаконними та скасування розпорядження Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області, визнання недійсним договору дарування земельної ділянки та скасування його державної реєстрації, визнання права оренди на земельні ділянки»,-

В С Т А Н О В И В:

16 грудня 2020 року ТОВ «ЕНЕРГОСЕРВІС» в особі директора Мирного О.М. звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , Дергачівської районної державної адміністрація Харківської області, ОСОБА_1 , в якому просив визнати незаконними та скасовувати розпорядження Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною виду цільового призначення та передачу її у приватну власність ОСОБА_2 № 371 від 16.10.2020»; визнати недійсним договір дарування земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий № :00:000:3849 від 27 листопада 2020 року № 2944, укладений між ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), який зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, запис № 39424544, та скасувати його державну реєстрацію; визнати право оренди Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергосервіс» (Код 30592278) за договором оренди землі від 29.12.2006, який 15 січня 2007 року зареєстровано за № 02 та договором від 29.12.2006, який 15 січня 2007 року зареєстровано за № 04 на земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий № 322083001:00:000:3849, яка створена шляхом об`єднання ділянок :00:000:3513 площею 0,0062 га та кадастровий :00:000:3502 площею 0,0938 га.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що ТОВ «ЕНЕРГОСЕРВІС» є орендарем земельних ділянок кадастровий номер :00:000:3513 площею 0,0062 га за договором оренди землі б/н від 29.12.2006 строком на 49 років та кадастровий номер :00:000:3502 площею 0,0938 га за договором оренди землі б/н від 29.12.2006 строком на 49 років. Розпорядженням Дергачівської районної державної адміністрації № 134 від 15.03.2019 надано згоду на об`єднання ділянки кадастровий номер :00:000:3513 площею 0,0062 га та кадастровий :00:000:3502 площею 0,0938 га. З листа Головного управління держгеокадастру у Харківській області від 01.12.2020 № 29-20-14-9420/19/20, позивачу стало відомо, що ділянки кадастровий номер :00:000:3513 площею 0,0062 га та кадастровий :00:000:3502 площею 0,0938 га, які перебували у оренді позивача, було об`єднано в одну земельну ділянку кадастровий номер :00:000:3849 площею 0,1 га, та передано у власність фізичних осіб. З відкритих джерел позивачу стало відомо, що розпорядженням № 371 від 16.10.2020 на підставі заяви від 02 жовтня 2020 року гр. ОСОБА_2 керуючись статтями 3, 20, 118, 122 Земельного кодексу України, статтями 6, 21, 41 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», Дергачівська районна державна адміністрація Харківської області затвердила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною її цільового призначення ОСОБА_2 для індивідуального дачного будівництва за межами населених пунктів на території Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, змінила цільове призначення земельної ділянки площею 0.1000 га, кадастровий № :00:000:3849, яка розташована за межами населених пунктів на території Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, із земель для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови на ділянку для індивідуального дачного будівництва, передати у приватну власність громадянці ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0.1000 га, кадастровий № :00:000:3849, для індивідуального дачного будівництва із земель рекреаційного призначення, яка розташована за межами населених пунктів на території Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області. ОСОБА_2 зобов`язано зареєструвати право власності на земельну ділянку у встановленому законом порядку. Забезпечити раціональне, ефективне та цільове використання земельної ділянки. Відділу у Дергачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області зобов`язано внести зміни в земельно-облікові дані.

Відповідно до договору дарування земельної ділянки від 27 листопада 2020 року ОСОБА_2 подарив ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий № :00:000:3849, про що внесений запис 39424544. Проте, на думку позивача розпорядження № 371 від 16.10.2020 та договір дарування суперечить чинному законодавству. Оскільки, не допускається відчуження орендованих земельних ділянок державної або комунальної власності без згоди на це орендаря. Як наслідок відповідач ОСОБА_2 набув право власності на спірну ділянку протиправно і в подальшому також протиправно передав у дар спірну земельну ділянку відповідачу ОСОБА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування вказав, що звернувся до Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області з проханням надати у власність вільну земельну ділянку. Повністю розуміючи зміст правочину, бажаючи подарувати своїй дружині земельну ділянку, подарував її ОСОБА_1 . Тому не має жодних підстав для визнання недійсним договору дарування. Договір дарування земельної ділянки повністю відповідає і за формою і за змістом закону, не приховує іншого правочину. Крім цього, права позивача жодним чином шляхом укладання договору дарування земельної ділянки кадастровий номер №:00:000:3849 не порушуються. Земельна ділянка кадастровий номер №:00:000:3849 ніколи не передавалася йому в оренду і позивач про це сам зазначає. На час звернення до Дергачівської районної державної адміністрації - земельна ділянка кадастровий номер №:00:000:3849 була вільна, публічна кадастрова карта, реєстр речових прав на нерухоме майно відомостей про існування прав ТОВ «Енергосервіс» не видавав видавав інформації. І на сьогоднішній день договір оренди відносно земельної ділянки не укладено.

Відповідач ОСОБА_1 подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування вказала, що станом на момент укладання договору дарування не було жодних перешкод для вчинення відповідного правочину. Договір оренди відносно земельної ділянки кадастровий номер 632208001:00:000:3849 між позивачем та Дергачівською районною адміністрацією Харківської області не укладався, тому вимоги позивача стосовно визнання недійсним договору дарування та скасування його державної реєстрації є передчасними. Позивачем не доведено наявність у нього прав орендаря, а отже не доводиться і порушення його права. Також, позивачем заявлено вимогу про визнання за собою права оренди на земельну ділянку кадастровий номер :00:000:3849 площею 0,1 га, що розташована за адресою: Харківська область, Дергачівський район, Малоданилівська селищна рада на підставі договору оренди земельних ділянок кадастровий номер :00:000:3513 площею 0,062 га, та :00:000:3502 площею 0.938 га, укладеного між TOB «Енергосервіс» та Дергачівською районною державною адміністрацією 29.12.2006 року, без внесення до даного договору оренди відповідних змін. Заявляючи таку вимогу, позивач фактично сам визнає, що договору оренди щодо земельної ділянки кадастровий номер :00:000:3849, між ним та Дергачівською районною державною адміністрацією укладено не було. А отже і права оренди на земельну ділянку кадастровий № :00:000:3849, яке саме по собі виникає саме з договору оренди, в нього немає. Крім цього, обраний позивачем спосіб не призведе до захисту його права. Єдиним можливим способом захисту прав позивача, враховуючи, що об`єднання земельних ділянок кадастровий номер :00:000:3513 площею 0,062 га, та :00:000:3502 площею 0,938 га відбулося саме з ініціативи позивача, було укладення додаткової угоди до договорів оренди від 29.12.2006 року, чого позивачем зроблено не було. Позивачем не зроблено навіть спроби укласти новий договір оренди щодо земельної ділянки кадастровий номер :00:000:3849 чи хоча б додаткової угоди до договору оренди землі від 29.12.2006 року. Не надано ані доказів звернення до Відповідача 2 з відповідною пропозицією, ані доказів відмови останнього від укладення нового договору чи внесення змін до існуючого. Договори ж оренди землі від 29.12.2006 року свідчать про наявність у позивача права користування виключно земельними ділянками з кадастровими номерами :00:000:3513 площею 0,062 га, та :00:000:3502 площею 0,938 га, і не можуть розповсюджуватись на новоутворену земельну ділянку кадастровий номер :00:000:3849. Вирішення даного питання неможливе і в рамках даної справи, оскільки підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства між сторонами договору оренди. Позивачем не надано жодного доказу, який би свідчив про наявність у нього прав орендаря за договором оренди земельної ділянки кадастровий номер :00:000:3849, а саме наявність договору оренди земельної ділянки кадастровий номер :00:000:3849, а також не зазначено жодної умови чинності правочину згідно ст. 203 ЦК України, яка була порушена при укладанні договору дарування, та підстав встановлених ст. 215 ЦК України недійсності правочину. Так само, відсутні підстави для визнання незаконним та скасування розпорядження, на підставі якого ОСОБА_2 отримано право власності на земельну ділянку кадастровий номер :00:000:3849.

Голова Дергачівської районної державної адміністрація Харківської області Усов В.В. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволені позову. В обґрунтування вказав, що відповідач, є добросовісним власником земельної ділянки кадастровий номер :00:000:3849 площею 0,1 га, місце розташування: Харківська область, Дергачівський район, Малоданилівська селищна рада. Дана земельна ділянка ніколи не передавалася в оренду позивачу. В свою чергу, позивач просить скасувати розпорядження державного органу про передачу власність земельної ділянки, скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та визнати за собою право оренди на спірну земельну ділянку. Тобто, предметом позову є визнання права оренди на земельну ділянку кадастровий номер :00:000:3849 площею 0,1 га, місце розташування: Харківська область, Дергачівський район, Малоданилівська селищна рада, яка ніколи не перебувалася в користування. Так, предметом спору у цій справі є вимоги про визнання права оренди ТОВ «Енергосервіс» за договором оренди землі від 29.12.2006, який 15 січня 2007 року зареєстровано за № 02 та договором від 29.12.2006, який 15 січня 2007 року зареєстровано за № 04 на земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий № 322083001:00:000:3849, яка створена шляхом об`єднання ділянок :00:000:3513 площею 0,0062 га та кадастровий :00:000:3502 площею 0,0938 га. Самі позовні вимоги свідчать про те, що на час подання позову, позивач орендарем спірної земельної ділянки не є, право оренди в нього не зареєстровано, не існує. Таким чином, земельна ділянка, що належить відповідачу на праві приватної власності кадастровий номер :00:000:3849 площею 0,1 га, місце розташування: Харківська область, Дергачівський район, Малоданилівська селищна рада, цільове призначення: дачне будівництво, не є предметом оренди за договором від 29.12.2006. Позивач не просить визнати право власності за собою, і не може в принципі просити, у той же час право орендаря земельної ділянки із зміною власника земельної ділянки не порушується, оскільки новоутворена земельна ділянка передана відповідачу у власність, а не в оренду. А право орендаря у позивача на земельну ділянку кадастровий номер :00:000:3849 відсутнє. Так само, відсутні підстави для визнання незаконним та скасування розпорядження, на підставі якого отримано право власності на земельну ділянку кадастровий номер :00:000:3849.

Представник позивача ТОВ «ЕНЕРГОСЕРВІС» подав до суду відповідь на відзив, в якій вказав, що ТОВ "ЕНЕРГОСЕРВІС" є орендарем земельних ділянок кадастровий номер :00:000:3513 площею 0,0062 га за договором оренди землі б/н від 29.12.2006 строком на 49 років та кадастровий номер :00:000:3502 площею 0,0938 га за договором оренди землі від б/н 29.12.2006 строком на 49 років. У разі об`єднання земельних ділянок реєстратор мав закрити розділи на ділянки кадастровий номер :00:000:3513 площею 0,0062 га та кадастровий номер :00:000:3502 площею 0,0938 га та створити новий розділ на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер :00:000:3849, при цьому, державний реєстратор обов`язково невідкладно повідомляє відповідного користувача, обтяжувача про закриття розділу Державного реєстру прав та перенесення відомостей про речові права, обтяження. Таким чином, позивач є орендарем земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :00:000:3849 в силу закону та договорів оренди ділянок кадастровий номер :00:000:3513 площею 0,0062 га та кадастровий номер :00:000:3502 площею 0,0938 га. Після об`єднання в земельну ділянку кадастровий номер :00:000:3849 площею 0,1 га ділянок кадастровий номер :00:000:3513 площею 0,0062 га та кадастровий номер :00:000:3502 площею 0,0938 га, без отримання згоди орендаря всупереч чинному законодавству земельну ділянку кадастровий номер :00:000:3849 площею 0,1 га передано у приватну власність ОСОБА_2 на підставі розпорядження від 16.10.2020 № 371. Як наслідок ОСОБА_2 набув право власності на спірну ділянку протиправно і безоплатно передав її дружині. Тобто, договір дарування земельної ділянки від 27 листопада 2020 року, відповідно до якого ОСОБА_2 подарував ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий № :00:000:3849, про що внесений запис 39424544 є недійсним.

Відповідач ОСОБА_1 надала суду додаткові пояснення, а яких зазначила, що ТОВ «Енергосервіс» не є орендарем земельних ділянок :00:000:3513 та :00:000:3502, тому що земельних ділянок на час укладання договору дарування та передання у приватну власність ОСОБА_2 не існувало. З часу скасування реєстрації земельних ділянок договір оренди земельних ділянок неукладений (відсутня істотна умова), внаслідок скасування кадастрових номерів. ТОВ «Енергосервіс» не є і не було орендарем земельної ділянки :00:000:3849. Відповідно до ч.12 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» у разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди.

Представником Головного управління Держгеокадастру у Харківській області надав до суду пояснення, в яких вказав що згідно інформації, наданої Відділом у Дергачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області листом від 28.01.2021 № 123/409-21-0.23,18 земельна ділянка з кадастровим номером :00:000:3849 утворена в результаті об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами :00:000:3502 та :00:000:3513, що на момент їх об`єднання перебували в оренді ТОВ ЕНЕРГОСЕРВІС» відповідно до договорів оренди землі, укладених з Дергачівською районною державною адміністрацією 29.12.2006 та зареєстрованих 15.01.2007 року за № 02, № 04 відповідно (зі змінами). Інформація щодо припинення вказаних договорів оренди землі у Відділі відсутня. Так, інформація про земельну ділянку з кадастровим номером :00:000:3849 внесена до Державного земельного кадастру на підставі технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок, розробленої на підставі розпорядження голови Дергачівської райдержадміністрації № 134 від 15.03.2019, та погодженою розпорядженням голови Дергачівської райдержадміністрації № 162 від 09.04.2019. Замовником вказаної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами322083001:00:000:3513 площею 0,0062 га та :00:000:3502 площею 0,0938 га та замовником адміністративної послуги щодо державної реєстрації новосформованої земельної ділянки, утвореної в результаті об`єднання, є ТОВ «ЕНЕРГОСЕРВІС». ОСОБА_2 розпорядження голови Дергачівської районної державної адміністрації від 11 серпня 2020 року № 264 наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною її цільового призначення на земельну ділянку рекреаційного призначення для індивідуального дачного будівництва загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер :00:000:3849, яка розташована за межами населених пунктів на території Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, з подальшою передачею її у приватну власність. У 2020 році ФОП ОСОБА_3 на замовлення ОСОБА_4 розроблено Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною и цільового призначення для індивідуального дачного будівництва за межами населених пунктів на території Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області. Розпорядженням голови Дергачівської районної державної адміністрації від 16 жовтня 2020 року № 371 затверджено Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною її цільового призначення для індивідуального дачного будівництва за межами населених пунктів на території Мадоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, змінено цільове призначення земельної ділянки площею 0,1000 га кадастровий номер :00:000:3849 із земель для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови на ділянку для індивідуального дачного будівництва та передано у приватну власність ОСОБА_5 земельну ділянку площею площею 0,1000 га, кадастровий номер :00:000:3850 для індивідуального дачного будівництва. Згідно з даними Державного земельного кадастру, отриманими в порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав на нерухоме майно, земельна ділянка з кадастровим номером :00:000:3849 перебуває в приватній власності ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали справи суд приходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.ч.1,5,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що розпорядженням Дергачівської районної державної адміністрація Харківської області «Про передачу земельних ділянок в оренду TOB «Енергосервіс» № 1030 від 29.12.2006 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок TOB «Енергосервіс» для будівництва об`єктів індивідуальної житлової забудови та громадської забудови на території Черкасько-Лозівської сільської ради за межами населеного пункту, загальною площею 4,8288; після введення земельних ділянок в межі відповідного населеного пункту змінити цільове призначення земельних ділянок, перевівши їх із категорії земель сільськогосподарського призначення до категорії земель житлової та громадської забудови; передано TOB «Енергосервіс» в оренду земельні ділянки, загальною площею 4,8288 на території Черкасько-Лозівської сільської ради за межами населеного пункту для будівництва об`єктів індивідуальної житлової забудови та громадської забудови строком 49 років.

Згідно договору оренди землі від 29 грудня 2006 року, орендодавець Дергачівська районна державна адміністрація Харківської області надає а орендар TOB «Енергосервіс» приймає у строкове платне користування спільну неподільну земельну ділянку загальною площею 0,1495 га, яка знаходиться на території Черкасько-Лозівської сільської ради за межами населеного пункту, згідно розпорядження голови Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області від 29 грудня 2006 року № 1030. Договір укладено на 49 років. Він зареєстрований в Харківській регіональній філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 15 січня 2007 року за № 04.

Пунктами 30-33 Договорів передбачалися умови зміни та розірвання договору, а саме: зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку. Дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання Орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи - орендаря; договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін;рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Розірвання Договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається.

Згідно додаткової угоди № 1 до договору оренди землі, зареєстрованого 15 січня 2007 року за № 04 від 11.04.2018 сторони дійшли згоди внести зміни щодо розміру орендної плати за земельні ділянки :00:000:3501, площею 0,0176 га; :00:000:3502, площею 0,0938 га; :00:000:3503, площею 0,0188 га; :00:000:3504, площею 0,0193 га.

На підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 40637733 від 16.04.2018 державного реєстратора комунального підприємства "Центр інвентаризації та реєстрації нерухомості" Протопопівської сільської ради Дергачівського району Харківської області Жбадинського Олега Михайловича, а також додаткової угоди, було зареєстровано 11.04.2018 право оренди землі, номер запису про інше речове право 25725377 за ТОВ "Енергосервіс", код 30592278 з цільовим призначенням землі 03.15 Будівництво та обслуговування інших будівель громадської забудови на земельну ділянку кадастровий номер :00:000:3502 за адресою розташування: Харківська обл., Дергачівський р-н., с/рада Черкасько-Лозівська. Строк оренди 49 років.

Згідно договору оренди землі від 29 грудня 2006 року, орендодавець Дергачівська районна державна адміністрація Харківської області надає а орендар TOB «Енергосервіс» приймає у строкове платне користування спільну неподільну земельну ділянку загальною площею 0,1600 га, яка знаходиться на території Черкасько-Лозівської сільської ради за межами населеного пункту, згідно розпорядження голови Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області від 29 грудня 2006 року № 1030. Договір укладено на 49 років. Він зареєстрований в Харківській регіональній філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 15 січня 2007 року за № 02.

Пунктами 30-33 Договорів передбачалися умови зміни та розірвання договору, зміст яких аналогічний п.п. Пунктами 30-33 Договору від 29 грудня 2006 року.

Аналогічно, сторонами укладено додаткову угоду до договору зареєстрованого 15 січня 2007 року за № 02 та Пункт 1 договору викладено у наступній редакції: Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельні ділянки, які знаходяться на території Черкасько-Лозівської сільської ради за межами населеного пункту, згідно розпорядження голови Дергачівської районної державної адміністрації від 29 грудня 2006 року за №1030 та від 23 червня 2016 року за № 290 ... Пункт 2 договору викладено у наступній редакції: В оренду передаються земельні ділянки загальною площею 0,5000 га, в тому числі ділянки з кадастровими номерами … :00:000:3513 площею 0,0062 га.

На підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 40626499 від 13.04.2018 державного реєстратора комунального підприємства "Центр інвентаризації та реєстрації нерухомості" Протопопівської сільської ради Дергачівського району Харківської області Жбадинського Олега Михайловича, а також додаткової угоди, було зареєстровано 10.04.2018 право оренди землі, номер запису про інше речове право 25714859 за ТОВ "Енергосервіс", код 30592278 з цільовим призначенням землі 03.15 Будівництво та обслуговування інших будівель громадської забудови на земельну ділянку кадастровий номер :00:000:3513 за адресою розташування: Харківська обл., Дергачівський р-н., с/рада Черкасько-Лозівська. Строк оренди 49 років.

Розпорядженням Дергачівської районної державної адміністрації № 134 від 15.03.2019 надано згоду на об`єднання ділянки кадастровий номер :00:000:3513 площею 0,0062 га та кадастровий :00:000:3502 площею 0,0938 га.

Дергачівська районна державна адміністрація Харківської області відповідно до Розпорядження № 371 від 16.10.2020 на підставі заяви від 02 жовтня 2020 року гр. ОСОБА_2 керуючись статтями 3, 20, 118, 122 Земельного кодексу України, статтями 6, 21, 41 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», затвердила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною її цільового призначення гр. ОСОБА_2 для індивідуального дачного будівництва за межами населених пунктів на території Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, змінила цільове призначення земельної ділянки площею 0.1000 га, кадастровий № :00:000:3849, яка розташована за межами населених пунктів на території Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, із земель для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови на ділянку для індивідуального дачного будівництва, передати у приватну власність громадянці ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0.1000 га, кадастровий № :00:000:3849, для індивідуального дачного будівництва із земель рекреаційного призначення, яка розташована за межами населених пунктів на території Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області. Гр. ОСОБА_2 зобов`язано зареєструвати право власності на земельну ділянку у встановленому законом порядку. Забезпечити раціональне, ефективне та цільове використання земельної ділянки. Відділу у Дергачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області зобов`язано внести зміни в земельно-облікові дані.

Відповідно до договору дарування земельної ділянки від 27 листопада 2020 року ОСОБА_2 подарував ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0.1000 га, кадастровий № :00:000:3849, про що внесений запис 39424544.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 30.11.2020 № 234669387 право власності на земельну ділянку кадастровий номер :00:000:3849 належить ОСОБА_6 на підставі договору дарування від 27.11.2020.

Відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 11.02.2021 № 243980162 TOB «Енергосервіс» земельні ділянки: кадастровий номер :00:000:3513 площею 0,0062 га та кадастровий номер :00:000:3502 площею 0,0938 га відповідно до Договору оренди землі від 29.12.2006 перебувають в оренді TOB «Енергосервіс».

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до частин другої, п`ятої статті 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом.

Відповідно до частини третьої статті 152 ЗК України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (частина перша статті 155 ЗК України).

Спори, пов`язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку (стаття 35 Закону України «Про оренду землі»).

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод та інтересів, а тому суд повинен установити, чи були порушені або невизнані права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду за їх захистом, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову у їх задоволенні.

Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі - ЗК України), Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (статті 1, 2 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною другою статті 792 ЦК України встановлено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Земельний кодекс України визначає основні засади регулювання земельних відносин, зокрема, порядок передачі земельних ділянок в оренду (стаття 124). Проте саме Законом України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) врегульовано відносини, що виникають між власником земельної ділянки та іншими особами в зв`язку із передачею її у користування та володіння, в тому числі конкретизовано та деталізовано особливості та порядок укладення договору оренди землі, його істотні умови, основні права та обов`язки його сторін, порядок зміни, припинення та поновлення такого договору.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 № 161-XIV (тут і надалі в редакції закону, що діяв на момент реєстрації додаткових угод до договорів оренди) договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Договори оренди землі були зареєстровані у встановленому порядку 15 січня 2007 року за № 04 та за № 02.

Частинами 1, 2 статті 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Одночасно за статтею 30 Закону України «Про оренду землі» зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін, аналогічно, відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Підстави припинення права користування земельною ділянкою передбачені статтею 141 ЗК України, а саме: добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; систематична несплата земельного податку або орендної плати; набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини. Правове регулювання вилучення земельних ділянок, наданих у постійне користування із земель державної чи комунальної власності, закріплене у статті 149 ЗК України.

Частинами 1, 2 статті 31 Закону України «Про оренду землі» визначено умови, за яких договір оренди землі припиняється, так Договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійного договору (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства/концесії). Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Також, частинами 3, 4 статті 31 вказаного Закону встановлено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Дергачівською РДА Харківської області не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження припинення чи розірвання договору оренди землі від 29 грудня 2006 року та відповідних додаткових угод.

Отже, договори оренди від 29.12.2006, який 15 січня 2007 року зареєстровано за № 02 та від 29.12.2006, який 15 січня 2007 року зареєстровано за № 04 є чинними.

Суд відхиляє посилання представника Дергачівської РДА Харківської області про те, що право орендаря земельної ділянки із зміною власника земельної ділянки не порушується, оскільки новоутворена земельна ділянка передана відповідачу у власність, а не в оренду, з таких підстав.

У пункті 56 постанови від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц (провадження № 14-376 цс 18) Велика Палала Верховного Суду дійшла висновку про те, що формування земельних ділянок їх володільцем, зокрема внаслідок поділу та/або об`єднання, з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик не впливає на можливість захисту права власності чи інших майнових прав у визначений цивільним законодавством спосіб.

У пунктах 72-74 постанови від 01 вересня 2020 року у справі № 233/3676/19 (провадження № 14-65 цс 20) Велика Палала Верховного Суду дійшла висновку про те, що виділення земельної ділянки в натурі та набуття права власності на неї жодною мірою не впливає на дійсність договору оренди земельної частки (паю) та не перешкоджає виконанню цього договору. Виділення земельної ділянки в натурі також не може бути обставиною, що є підставою для розірвання договору відповідно до статей 651, 652 ЦК України, зокрема, «істотною зміною обставин». Виділення земельної ділянки в натурі не лише не обумовлена причинами, які заінтересована сторона (орендодавець) не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості і обачності (пункт 2 частини другої статті 652 ЦК України), а є прямим наслідком свідомих дій цієї сторони. Отже, припинення дії договорів оренди земельних паїв має місце лише після їх переукладення відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку або в судовому порядку з визначених законом підстав. Отже, при вирішенні спірних правовідносин щодо переукладення або розірвання договору оренди земельної частки (паю) судам слід враховувати, що зміна статусу земельної ділянки чи її власника не має наслідком автоматичного припинення договору, крім випадків, коли це передбачено самим договором. Схожий висновок викладений Верховним Судом у складі Касаційного господарського суду в постановах від 22 травня 2019 року у справі № 924/468/14 та від 22 травня 2019 року у справі № 904/3558/18. Велика Палата Верховного Суду погоджується з таким висновком та не вбачає підстав відступати від нього.

Отже, зміна правового статусу частини земної поверхні, що використовується орендарем на підставі відповідного договору оренди, шляхом визначення земельній ділянці іншого кадастрового номеру, не свідчить про знищення предмета оренди як можливої підстави для вимоги про розірвання договору оренди.

Відповідно до частини третьої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Тобто, право власності на нерухоме майно, яке утворилося внаслідок об`єднання об`єктів нерухомого майна, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації та виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ст. 5 вищенаведеного закону у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки,

Відповідно до ч. 4 ст. 14 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV у разі об`єднання об`єктів нерухомого майна відповідні розділи Державного реєстру прав та реєстраційні справи закриваються, а реєстраційні номери таких об`єктів скасовуються. Для новоствореного об`єкта нерухомого майна відкривається новий розділ у Державному реєстрі прав та формується нова реєстраційна справа, а також присвоюється новий реєстраційний номер такому об`єкту.

Відомості про речові права, обтяження речових прав щодо об`єктів, що об`єднуються, одночасно з відкриттям розділу Державного реєстру прав на новостворений об`єкт переносяться до такого розділу.

У разі наявності зареєстрованих речових прав, похідних від права власності, та/або обтяжень речових прав щодо об`єктів, що об`єднуються, за результатом перенесення відомостей про такі права, обтяження державний реєстратор обов`язково невідкладно повідомляє відповідного користувача, обтяжувача про закриття розділу Державного реєстру прав та перенесення відомостей про речові права, обтяження.

До похідних належить право оренди (суборенди) земельної ділянки (ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV).

Відповідно до п. 20 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який затверджено постановою КМУ від 25 грудня 2015 р. № 1127 у разі проведення державної реєстрації права власності на окремий індивідуально визначений об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва вперше, у тому числі у результаті поділу, виділу частки з об`єкта нерухомого майна або об`єднання об`єктів нерухомого майна, державний реєстратор за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав відкриває новий розділ у цьому Реєстрі з присвоєнням реєстраційного номера об`єкту нерухомого майна, об`єкту

У разі коли відкриття розділу у Державному реєстрі прав здійснюється у результаті поділу, виділу частки з об`єкта нерухомого майна або об`єднання об`єктів нерухомого майна, державний реєстратор одночасно з відкриттям розділу у Державному реєстрі прав переносить відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про суб`єктів цих прав щодо об`єкта нерухомого майна, який поділяється, частка з якого виділяється, або щодо об`єктів нерухомого майна, які об`єднуються, до відповідних розділів, відкритих на кожний з новостворених об`єктів нерухомого майна.

Тобто, у разі об`єднання земельних ділянок реєстратор мав закрити розділи на ділянки кадастровий номер кадастровий номер :00:000:3513 площею 0,0062 га та кадастровий :00:000:3502 площею 0,0938 га та створити новий розділ на земельну ділянку площею 0.1000 га, кадастровий № :00:000:3849, при цьому, державний реєстратор обов`язково невідкладно повідомляє відповідного користувача, обтяжувача про закриття розділу Державного реєстру прав та перенесення відомостей про речові права, обтяження.

Головне управління Держгеокадастру у Харківській області у поясненнях, наданих суду, вказало, що земельна ділянка з кадастровим номером :00:000:3849 утворена в результаті об`єднання земельних ділянок ділянок кадастровий номер :00:000:3513 площею 0,0062 га та кадастровий :00:000:3502 площею 0,0938 га, які на момент їх об`єднання перебували в оренді ТОВ «ЕНЕРГОСЕРВІС» відповідно до договорів оренди землі, укладених з Дергачівською районною державною адміністрацією 29.12.2006 року та зареєстрованих 15.01.2007 року за № 02, № 04 відповідно (зі змінами). Інформація щодо припинення вказаних договорів оренди землі відсутня.

До того ж, третя особа вказала, інформація про земельну ділянку з кадастровим номером :00:000:3849 внесена до Державного земельного кадастру на підставі технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок, розробленої на підставі розпорядження голови Дергачівської райдержадміністрації від 15.03.2019 р. № 134, та погодженою розпорядженням голови Дергачівської райдержадміністрації від 09.04.2019 р. № 162. Вказані розпорядження місцевого органу виконавчої влади були прийняті на підставі клопотання ТОВ «ЕНЕРГОСЕРВІС».

Отже, земельні ділянки кадастровий номер :00:000:3513 площею 0,0062 га та кадастровий :00:000:3502 площею 0,0938 га, які перебувають в оренді ТОВ «ЕНЕРГОСЕРВІС», та земельна ділянка з кадастровим номером :00:000:3849 фактично є однією і тією ж земельною ділянкою.

Так, об`єднання земельної ділянки жодною мірою не впливає на дійсність договору оренди та не перешкоджає виконанню цього договору. Об`єднання земельної ділянки не може бути обставиною, що є підставою для розірвання договору відповідно до статей 651, 652 ЦК України, зокрема, «істотною зміною обставин». об`єднання земельної ділянки не лише не обумовлена причинами, які заінтересована сторона (орендодавець) не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості і обачності (пункт 2 частини другої статті 652 ЦК України), а є прямим наслідком свідомих дій цієї сторони.

Тобто, договори оренди ділянок кадастровий номер :00:000:3505 площею 0,083 га та кадастровий номер :00:000:3497 площею 0,017 га є чинними.

Згідно з частиною першою статті 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Орендодавець зобов`язаний не вчиняти дій, які би перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою (абзац четвертий частини другої статті 24 Закону України «Про оренду землі»).

У пункті 56 постанови від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц (провадження № 14-376 цс 18) Велика Палала Верховного Суду дійшла висновку про те, що формування земельних ділянок їх володільцем, зокрема внаслідок поділу та/або об`єднання, з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик не впливає на можливість захисту права власності чи інших майнових прав у визначений цивільним законодавством спосіб.

Тобто, формування земельних ділянок їх володільцем, зокрема внаслідок поділу та/або об`єднання, з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик не впливає на можливість захисту права оренди у визначений цивільним законодавством спосіб.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 № 161-ХІV орендар, який відповідно до закону може мати у власності орендовану земельну ділянку, має переважне право на придбання її у власність у разі продажу цієї земельної ділянки, за умови, що він сплачує ціну, за якою вона продається, а в разі продажу на аукціоні - якщо його пропозиція є рівною з пропозицією, яка є найбільшою із запропонованих учасниками аукціону. Не допускається відчуження орендованих земельних ділянок державної або комунальної власності без згоди на це орендаря.

Поняття «відчуження майна» міститься в пп. 14.1.31. ст. 14 Податкового кодексу України, відчуження майна за яким будь-які дії платника податків, унаслідок вчинення яких такий платник податків у порядку, передбаченому законом, втрачає право власності на майно, що належить такому платникові податків, або право користування, зокрема, природними ресурсами, що у визначеному законодавством порядку надані йому в користування.

Тобто, заборонено відчуження (передача у власність) земельної ділянки без згоди орендаря.

З огляду на викладене, розпорядження Дергачівської районної державної адміністрація Харківської області «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною виду цільового призначення та передачу її у приватну власність № НОМЕР_3 від 16.10.2020 та рішення про державну реєстрацію суперечить чинному законодавству.

Відповідно до договору дарування земельної ділянки від 27 листопада 2020 року ОСОБА_2 подарував ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0.1000 га, кадастровий № :00:000:3849, про що внесений запис 39424544.

Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. За частиною 2 Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

При цьому правом оспорювати правочин і вимагати проведення реституції ЦК України наділяє не лише сторону (сторони) правочину, але й інших, третіх осіб, що не є сторонами правочину, визначаючи їх статус як «заінтересовані особи» (статті 215, 216 ЦК України).

Велика Палата Верховного Суду у п. 42 постанови від 15 січня 2020 року у справі № 587/2326/16-ц (провадження № 14-442 цс 19) відхилила доводи касаційної скарги про те, що позивач обрав неналежний спосіб захисту та не міг звертатися з позовом про визнання недійсним оскарженого договору, стороною якого він не був. Крім учасників правочину (сторін договору), позивачем у справі про визнання недійсним правочину може бути будь-яка заінтересована особа, чиї права та охоронювані законом інтереси порушує цей правочин (частина третя статті 215 ЦК України).

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання угоди недійсною (пункт «в» частини третьої статті 152 ЗК України

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19) зроблено висновок, що «недійсність договору як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність договору не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим».

Тобто, враховуючи наведене, договір дарування земельної ділянки від 27 листопада 2020 року, відповідно до якого ОСОБА_2 подарував ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0.1000 га, кадастровий № :00:000:3849, про що внесений запис 39424544 є недійсним, оскільки ОСОБА_2 не є власником спірної ділянки, оскільки набув її на підставі розпорядження, яке не відповідає законодавству з підстав наведених у рішенні раніше.

Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що зокрема підтверджується змістом частини 3 статті 509 цього Кодексу. Отже, законодавець, навівши у тексті Цивільного кодексу України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Саме тому у конкретних правовідносинах, добросовісність орендодавця по суті становить гарантію дотримання прав менш захищеної сторони, якою у спірних правовідносинах є орендар (постанова Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 у справі № 920/739/17).

Так, згідно з частиною 1 статті 27 Закону України "Про оренду землі" орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ч. 2 ст.16 ЦК Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов`язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Також, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про визнання права оренди ТОВ «Енергосервіс» за договором оренди землі від 29.12.2006, який 15 січня 2007 року зареєстровано за № 02 та договором від 29.12.2006, який 15 січня 2007 року зареєстровано за № 04 на земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий № 322083001:00:000:3849, яка створена шляхом об`єднання ділянок :00:000:3513 площею 0,0062 га та кадастровий :00:000:3502 площею 0,0938 га.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII від 02.06.2016 суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

За загальним правилом частини 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Пунктами 1, 15 ч. 1 ст. 20 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; інші справи у спорах між суб`єктами господарювання.

Згідно з ч. 1 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Статтею 20 ЦПК України встановлено, що не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається з договору оренди від 29 грудня 2006 року, він укладений між Дергачівською РДА Харківської області та ТОВ «ЕНЕРГОСЕРВІС», тобто сторонами договору є юридичні особи.

Отже, позовні вимоги ТОВ «ЕНЕРГОСЕРВІС» про визнання права оренди виникли з договору оренди земельної ділянки від 29.12.2006 та додаткових угод до нього і можуть бути самостійними й окремими предметами позову.

Характер правовідносин, що виникли між сторонами, свідчить про те, що він пов`язаний з використанням спірної земельної ділянки ТОВ «ЕНЕРГОСЕРВІС», спір пов`язаний з правом оренди земельної ділянки, яке Дергачівською РДА Харківської області не визнається, а позовні вимоги стосуються прав та інтересів сторін саме як учасників господарських відносин.

Позовні вимоги про визнання права оренди не є похідними від вимог про визнання незаконними та скасувати розпорядження Дергачівської районної державної адміністрація Харківської області та скасування державної реєстрації права власності.

Оскільки юрисдикційність спору залежить від характеру спірних правовідносин, правового статусу сторін та предмета позовних вимог, суд дійшов висновку, що в силу вимог статті 20 ГПК України, спір про визнання права оренди має розглядатися в порядку господарського судочинства.

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 461/980/16-а (провадження № 11-248апп18) зроблено висновок, що за загальним правилом розмежування компетенції судів з розгляду земельних та пов`язаних із земельними відносинами майнових спорів відбувається залежно від суб`єктного складу їх учасників. Земельні та пов`язані із земельними відносинами майнові спори, зокрема про оренду землі, сторонами в яких є юридичні особи, а також громадяни, що здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статус суб`єкта підприємницької діяльності, розглядаються господарськими судами.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 127/2709/16-ц (провадження № 14-352цс18).

Отже, спір, що виник між ТОВ «ЕНЕРГОСЕРВІС» та Дергачівською РДА Харківської області, підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Так як суд закриває провадження у справі в частині однієї вимоги, то відповідно до ч. 2 ст. 255 ЦПК України сплачений судовий збір у розмірі 2 102,00 грн підлягає поверненню ТОВ «ЕНЕРГОСЕРВІС».

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Відповідно до абз. 1 ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Згідно з п. 15.5 ч.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 12, 13, 81, 83, 89, 258, 259, 263-265, 268, 351, 352, 354, пунктом 15.5 ч.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергосервіс» - задовольнити частково.

Визнати незаконними та скасувати розпорядження Дергачівської районної державної адміністрація Харківської області «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною виду цільового призначення та передачу її у приватну власність ОСОБА_7 № 371 від 16.10.2020.

Визнати недійсним договір дарування земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий № :00:000:3849 від 27 листопада 2020 року № 2944, укладений між ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), який зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, запис № 39424544 та скасувати його державну реєстрацію.

Закрити провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергосервіс» до Дергачівської районної державної адміністрація Харківської області в частині визнання права оренди на земельну ділянку.

Повідомити ТОВ «Енергосервіс», що розгляд справи в частині визнання права оренди віднесено до юрисдикції Господарського суду Харківської області.

Стягнути з Дергачівської районної державної адміністрація Харківської області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергосервіс» сплачений судовий збір у розмірі 4204 (чотири тисячі двісті чотири) грн.

Повернути ТОВ «Енергосервіс» судовий збір у розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн, сплачений за платіжним дорученням № 125 від 10.12.2020 на рахунок № UA0020200, отримувач: УК Дергачівський район/Дергачі/22030101, код отримувача: 37981703, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в судову палату по цивільних справах Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було поставлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення складено 21 травня 2021 року.

Суддя Є. Р. Остропілець