Справа № 752/6584/20
Провадження № 2/752/2101/21
Заочне Р І Ш Е Н Н Я
18 березня 2021 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Плахотнюк К.Г.
за участі секретаря судового засідання Шрамко А.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Юнівес» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди
04.04.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди до ОСОБА_2 , третя особа ПрАТ «СК «Юнівес».
22.05.2020 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін.
В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що 07.08.2019 року в м. Києві по вул. Теремківській мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та «Рено» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням
ОСОБА_2 у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_2 , однак ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 11.11.2019 року останнього звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілою, кримінальне провадження закрито. В той же час, як видно зі змісту зазначеної ухвали, судом встановлено порушення водієм ОСОБА_2 вимог п. 2.1. дорожнього знаку «Дати дорогу», п. п. 2.3. (б), 16.11. ПДР України та прямого причинного зв`язку з виникненням даної ДТП та її наслідками.
На момент дорожньо-транспортної пригоди обов`язкова цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ «СК «Юнівес», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АМ № 6428678 від 30.10.2018 року.
У серпні 2019 року від Голосіївського УП ГУ НП в м. Києві отримано лист, відповідно до змісту якого слідчий відділ не заперечував проти проведення відновлювальних робіт автомобіля «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1 .
За даними звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу, проведеного ФОП ОСОБА_3 , ринкова вартість автомобіля «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1 на 07.08.2019 року (до ДТП) становила 214 031, 53 грн.
18.09.2019 року ОСОБА_2 направлено претензію відповідно до змісту якої запропоновано в досудовому порядку вирішити питання відшкодування збитків шляхом викупу пошкодженого автомобіля «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1 . Однак, зазначену претензію останній залишено без виконання.
06.11.2019 року автомобіль «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1 продано у такому стані у якому він був після дорожньо-транспортної пригоди за 110 000, 00 грн., що підтверджується договором купівлі-продажу № 3242/2019/1758632.
20.02.2020 року ПрАТ «СК «Юнівес» виплачено страхове відшкодування у розмірі 40 075, 71 грн.
Таким чином, сума матеріальних збитків, завданих власнику транспортного засобу «Шкода» д.н.з. НОМЕР_3 » д.н.з. НОМЕР_1 становить 214 031, 53 - 110 000, 00 - 40 075, 71 = 63 955, 82 грн.
Загальна вартість матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди становить 67 355, 82 грн.
Крім того, у зв`язку з порушення строків виконання ОСОБА_2 своїх зобов`язань щодо відшкодування збитків завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, розмір 3 % річних становить 1 312, 05 грн., втрати від інфляції - 2 761, 59 грн.
У зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, крім матеріальних втрат, зазнав також моральної шкоди, яка полягає у моральних стражданнях, погіршенні взаємовідносин у родині, короткочасному розладі здоров`я, оскільки витратив значну кількість часу на переписку з відповідачем з метою вирішення питання відшкодування збитків мирним шляхом, на подачу документів до страхової компанії, змушений був звертатися за правовою допомогою. Зазначені дії супроводжувалися нервовою напругою, що негативно вплинуло на душевний стан. У грошовому еквіваленті оцінює розмір моральної шкоди в 11 807, 50 грн., що еквівалентно п`яти мінімальним заробітним платам та розраховано за методикою встановлення заподіяння моральної шкоди та методом оцінки розміру компенсації спричинених страждань, реєстраційний код 14.1.04. в реєстрі Міністерства юстиції України (формула Ерделевського).
Судові витрати, які просив стягнути з відповідача складаються з витрат по сплаті судового збору у розмірі 840, 80 грн. та витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 5 500, 00 грн., а саме: 2 500, 00 грн. складання позовної заяви та 3 000, 00 грн. участь адвоката у судових засіданнях, складання процесуальних документів у справі.
З огляду на викладене вище, просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь 67 355, 82 грн. матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 11 807, 50 грн. моральної шкоди, 1 312, 05 грн. 3 % річних, нарахованих на суму простроченого грошового зобов`язання, 2 761, 59 грн. витрат від інфляції, 840, 80 грн. судового збору, 5 500, 00 грн. витрат на правничу допомогу.
Сторони у судовому засіданні відсутні.
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, просив позов задовольнити.
Відповідачка ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався.
Третя особа ПрАТ «СК «Юнівес», будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, явку свого представника у судове засідання не забезпечили, пояснень щодо позову не подали, з будь-якими клопотаннями до суду не зверталися.
За правилами ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Врахувавши думку позивача про те, що останній не заперечує проти заочного вирішення справи, а також з огляду на те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явився, явку свого представника не забезпечив, не подав відзив, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи та ухвалення заочного рішення з метою дотримання принципу розумності строків розгляду справи судом.
Дослідивши матеріали справи, які не містять відзиву, що позбавляє суд можливості перевірити зазначені позивачем підстави для позову, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 07.08.2019 року в м. Києві по вул. Теремківській мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та «Рено» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням
ОСОБА_2 у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_2 , однак ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 11.11.2019 року останнього звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілою, кримінальне провадження закрито. В той же час, як видно зі змісту зазначеної ухвали, судом встановлено порушення водієм ОСОБА_2 вимог п. 2.1. дорожнього знаку «Дати дорогу», п. п. 2.3. (б), 16.11. ПДР України та прямого причинного зв`язку з виникненням даної ДТП та її наслідками (а.с. 16-17).
На момент дорожньо-транспортної пригоди обов`язкова цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ «СК «Юнівес», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АМ № 6428678 від 30.10.2018 року (а.с. 14, 15).
У серпні 2019 року від Голосіївського УП ГУ НП в м. Києві отримано лист, відповідно до змісту якого слідчий відділ не заперечував проти проведення відновлювальних робіт автомобіля «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 18).
За даними звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу, проведеного ФОП ОСОБА_3 , ринкова вартість автомобіля «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1 на 07.08.2019 року (до ДТП) становила 214 031, 53 грн. (а.с. 23-40).
18.09.2019 року ОСОБА_2 направлено претензію відповідно до змісту якої запропоновано в досудовому порядку вирішити питання відшкодування збитків шляхом викупу пошкодженого автомобіля «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1 . Однак, зазначену претензію останній залишено без виконання (а.с. 19, 20, 21, 22).
06.11.2019 року автомобіль «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1 продано у такому стані у якому він був після дорожньо-транспортної пригоди за 110 000, 00 грн., що підтверджується договором купівлі-продажу № 3242/2019/1758632 (а.с. 41-42).
20.02.2020 року ПрАТ «СК «Юнівес» виплачено страхове відшкодування у розмірі 40 075, 71 грн. (а.с. 43, 44).
Таким чином, сума матеріальних збитків, завданих власнику транспортного засобу «Шкода» д.н.з. НОМЕР_3 » д.н.з. НОМЕР_1 становить 214 031, 53 - 110 000, 00 - 40 075, 71 = 63 955, 82 грн.
Загальна вартість матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди становить 67 355, 82 грн.
Крім того, у зв`язку з порушення строків виконання ОСОБА_2 своїх зобов`язань щодо відшкодування збитків завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивач ОСОБА_1 зазначає, що розмір 3 % річних становить 1 312, 05 грн., втрати від інфляції - 2 761, 59 грн., які просить стягнути з відповідача відповідно до правил ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).
Відповідно до ч. 3 ст.988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.
Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП.
При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Системний аналіз п. 32.7 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 22, абз. 3 п. 3 ч. 1 ст. 988, ст. ст. 1166, 1187, 1194 ЦК України, дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди.
При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі, й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст. 22 ЦК України, оскільки ч. 1 визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.
Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відтак, стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають 67 355, 82 грн. матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 1 312, 05 грн. 3 % річних, нарахованих на суму простроченого грошового зобов`язання, 2 761, 59 грн. витрат від інфляції.
Крім того, звертаючись до суду з позовом, позивач ОСОБА_1 просив про відшкодування моральної шкоди, оскільки у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, крім матеріальних втрат, зазнав також моральної шкоди, яка полягає у моральних стражданнях, погіршенні взаємовідносин у родині, короткочасному розладі здоров`я, оскільки витратив значну кількість часу на переписку з відповідачем з метою вирішення питання відшкодування збитків мирним шляхом, на подачу документів до страхової компанії, змушений був звертатися за правовою допомогою. Зазначені дії супроводжувалися нервовою напругою, що негативно вплинуло на душевний стан. У грошовому еквіваленті оцінює розмір моральної шкоди в 11 807, 50 грн., що еквівалентно п`яти мінімальним заробітним платам та розраховано за методикою встановлення заподіяння моральної шкоди та методом оцінки розміру компенсації спричинених страждань, реєстраційний код 14.1.04. в реєстрі Міністерства юстиції України (формула Ерделевського).
Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.
Звертаючись до суду з вимогою про відшкодування моральної шкоди, позивачем в обґрунтування цих позовних вимог не надано суду доказів на підтвердження погіршення взаємовідносин у його родині через дорожньо-транспортну пригоду, короткочасного розладу його здоров`я, не наведено доказів щодо тяжкості вимушених змін у його житті, а тому при визначенні розміру моральної шкоди, суд приймає до уваги сам факт дорожньо-транспортної пригоди та отриманий стрес внаслідок зіткнення автомобілів, що свідчить про завдання ОСОБА_1 моральної шкоди.
З огляду на викладене, врахувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що позивачу ОСОБА_1 завдано моральну шкоду, яка має бути відшкодована відповідачем ОСОБА_2 в грошовому вираженні сумою в розмірі 7 000, 00 грн.
Судові витрати, які просив стягнути з відповідача складаються з витрат по сплаті судового збору у розмірі 840, 80 грн. та витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 5 500, 00 грн., а саме: 2 500, 00 грн. складання позовної заяви та 3 000, 00 грн. участь адвоката у судових засіданнях, складання процесуальних документів у справі.
За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відтак, відповідач ОСОБА_4 має сплатити на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840, 80 грн.
Щодо витрат на правничу допомогу у розмірі 5 500, 00 грн., зазначені витрати не підлягають відшкодуванню, виходячи з наступного.
За правилами ст. ст. 133, 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу; витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Позивачем не надано суду детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та доказів оплати таких послуг. Крім того, позивачем зазначено, що 3 000, 00 грн. - вартість послуг адвоката щодо участі у судових засіданнях, складання процесуальних документів у справі, однак судові засідання у справі за участі представника позивача не проводились, судом ухвалено заочне рішення, і матеріали справи ніяких інших процесуальних документів, крім позовної заяви, складених представником позивача, не містять.
На підставі викладеного, керуючись, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ЦК України, ст. ст. 4, 5, 6, 12, 13, 265, 268, 273, 274-279, 352, 354-356 ЦПК України, суд, -
позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Юнівес» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) 67 355, 82 грн. матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 7 000, 00 грн. моральної шкоди, 1 312, 05 грн. 3 % річних, нарахованих на суму простроченого грошового зобов`язання, 2 761, 59 грн. витрат від інфляції, 840, 80 грн. судового збору, що разом становить належну до стягнення суму у розмірі 79 270 (сімдесят дев`ять тисяч двісті сімдесят) гривень 26 копійок.
Рішення може бути оскаржено позивачем до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, яким ухвалено оскаржуване судове рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя К.Г. Плахотнюк