Провадження № 2-з/761/1051/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Сіромашенко Н. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви до суду,

встановив:

У травні 2021 року до Шевченківського районного суду м. Києва через систему документообігу «Електронний суд», надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви до суду, в якій заявник просить:

витребувати у відповідача оригінал електронного доказу (інформацію в електронній (цифровій) формі), який підтверджує укладення кредитного договору між позивачем ( ОСОБА_1 ) та відповідачем (ТОВ «Мілоан»), а саме: кредитний договір укладений в електронній формі; графік розрахунків, що є невід`ємною частиною договору в електронному вигляді.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.04.2021 вищевказана заява надійшла в провадження судді Сіромашенко Н.В.

Вивчивши заяву та додані до неї документи, суд вважає, що заява позивача про забезпечення доказів до подання позовної заяви підлягає поверненню заявнику, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Вимогами п.3 ч. 1 ст. 117 ЦПК України, передбачено, що у заяві про забезпечення доказів зазначається: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомі відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти. За подання заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом. Документ, що підтверджує сплату судового збору, додається до заяви.

При цьому, відповідно до положень ст.48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Однак, заявником, всупереч п.3 ч.1 ст.117 ЦПК України, у даній заяві не зазначено повне найменування (для юридичних осіб) іншої сторони (сторін).

Крім цього, в заяві не зазначена адреса місця проживання заявника, яка вказана в копії паспорта, доданій до заяви.

Також, заявник в заяві просить звільнити її від сплати судового збору за подання до суду цієї заяви, посилаючись на складне матеріальне становище.

Разом з цим, відповідно до абз. 1 п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 10, відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Так, відповідно до положень ч.ч.1,3 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

У відповідності до ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або:предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Враховуючи наведені вище норми законодавства, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Однак, заявником до матеріалів заяви не надано жодного належного та допустимого доказу скрутного матеріального становища.

У зв`язку із наведеним, суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору за подання до суду заяви про забезпечення доказів, а тому до заяви необхідно надати докази сплати судового збору.

Відповідно до ч.4 ст. 117 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням зазначеного, вважаю, що подану заяву про забезпечення доказів слід повернути заявнику.

Разом із тим, суд роз`яснює, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 116, 117, 259-261 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви до суду - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суду міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: