Справа № 646/5544/20
№ провадження 2/646/522/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.05.2021 м.Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді Теслікової І.І.,

за участю секретаря Бєлівцової О.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Харківської обласної прокуратури Панової М.С.

представника відповідача Державної казначейської служби України Пузікова В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України, про відшкодування моральної шкоди,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Червонозаводського районного суду м.Харкова з позовом про відшкодування моральної шкоди до Харківської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України та просив стягнути за рахунок державного бюджету на його користь 1 020 168 гривень на відшкодування моральної шкоди шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби.

Свої позовні вимоги обґрунтовано тим, що 19 серпня 2019 року ХОАС постановив рішення у справі № 520/6727/19 про часткове задоволення позовної заяви до Прокуратури Харківської області.Рішенням у справі № 520/6727/19 визнано неправомірність дії стосовно неналежного розгляду заяв від 17 грудня 2018 року та 01 лютого 2019 року щодо неприйняття позивача на особистий прийом прокурором Харківської області та цим рішенням ХОАС зобов`язано прокурора Харківської області повторно розглянути заяви від 17 грудня 2018 року та 01 лютого 2019 року щодо прийняття на особистий прийом. Рішення набрало законної сили 04.11.2019 року після його перегляді в суді апеляційної інстанції. Крім того, 27 грудня 2013 р. він звернувся до прокурора Харківської області зі заявою про скоєний злочин головою правління гаражно-будівельного кооперативу «Ясна Поляна» Мартиненком С.В., відомості 14 січня 2014 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000088, правова кваліфікація ч. 1 ст. 190 КК України 2001.Починаючи з 2014 року суд розглянув майже 50 його скарг із приводу бездіяльності прокурорів, слідчих у кримінальному провадженні.06 лютого 2018 р. слідчий суддя суду ОСОБА_2 постановив ухвалу у справі № 639/7554/17 про часткове задоволення скарги від 20 грудня 2017 року у кримінальному провадженні. Ухвалою визнано неправомірність слідчого СВ Новобаварського відділу поліції ГУ НП в Харківській області Воробйової В.Я. щодо невиконання процесуальних дій за його клопотанням від 12 грудня 2017 року у кримінальному провадженні та зобов`язано слідчого виконати певні дії. Ухвалами слідчих суддів зобов`язано слідчого Воробйову В.Я. виконати певні дії при розгляді клопотання. 08 вересня 2020 р. слідчий суддя задовільнив скаргу від 14 серпня 2020 року та зобов`язано прокурора Новобаварського відділу ХМП № 2 - старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000088 від 14 січня 2014 року а у разі його відсутності - іншого прокурора з числа групи прокурорів у кримінальному провадженні, у встановлений законом строк та порядок надати позивачу відповідь на його скаргу від 05 серпня 2020 року з зазначенням проведених дій на виконання ухвал слідчих суддів суду від 16 червня 2020 року та від 24 липня 2020 року станом на час надання відповіді, а також щодо належного оформлення матеріалів кримінального провадження. Вищевказаним позивачу завдано моральної шкоди, яку позивач розраховує на підставі методу ОСОБА_3 та визначає її у розмірі 1 080 000, 00 грн.

Ухвалою Червонозаводського районного суду від 02.11.2020 року позовну заяву залишено без руху.

31.12.2020 року відкрито провадження у справі за позовною заявою та призначено підготовче засідання у справі.

28.01.2021 року представником відповідача Державної казначейської служби України було надано відзив на позовну заяву. В обґрунтування зазначає про наступне. Реалізація позивачем свого процесуального права на оскарження бездіяльності слідчого під час досудового розслідування в межах кримінального провадження шляхом подання відповідних скарг до суду не є підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки не є порушенням прав позивача та не є безумовним доказом неправомірності процесуальних рішень, дій чи бездіяльності у розумінні статті 1174, 1176 ЦК України. Крім того зазначає, що в обґрунтування спричиненої шкоди та його розрахунку позивач посилається на монографію та методику О.М. Ерделевського, що була 29.01.2016 виключена з реєстру методик проведення судових експертиз, згідно рішення Координаційної ради з проблем судової експертизи при Міністерстві юстиції України. Тоді як методики проведення експертиз відповідно до ч.3 ст.8 ЗУ «Про судову експертизу» підлягають атестації та державній реєстрації в порядку, що визначається Постановою КМ України від 02.07.2008 № 595. Інших атестованих методик Позивач не застосовував при визначенні розміру завданої шкоди.Також, відповідно до пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 06.12.2016 № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (набрав чинності з 1 січня 2017 року) мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

03.02.2021 року представником відповідача Прокуратури Харківської області надано відзив на позовну заяву в якому представник заперечує проти задоволення позовних вимог у зв`язку з необґрунтованістю. В обґрунтування зазначено про наступне. У спірних правовідносинах відшкодування моральної школи провадиться лише у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють досудового розслідування чи прокуратури завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення її нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Посадовими особами органів прокуратури будь-яких протиправних чиї стосовно позивача не вчинено, доказів протиправності їх дій під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000088 позивачем надано. Вважає, що процесуальні рішення, на які посилається позивач, та розцінені ним як бездіяльність, інше визначення слідчим обсягу і характеру дії під час досудового розслідування, є предметом оскарження відповідно до правил КПК України, тобто є механізмом реалізації права особи на контроль в порядку кримінального судочинства за діяльністю уповноважених осіб на здійснень функцій органу досудового розслідування. В той же час, реалізація позивачем свого процесуального права на оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого під час досудового слідства не є безумовною підставою для відшкодування моральної шкоди, а сам факт скасування вказаних постанов відповідача не свідчить про протиправність дій прокуратури та завдання такими діями позивачу моральної шкоди.

Що стосується вимоги про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з прийняттям Харківським окружним адміністративним судом рішення від 19.08.2019 року у справі 520/6727/19.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування матеріальної чи моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в іі заподіянні.

Для відшкодування моральної шкоди необхідно встановити та довести наявність усіх складових елементів цивільного правопорушення. Причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювана шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальної Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів позивача, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду.

Причинно-наслідковий зв`язок між протиправним діянням заподіювань шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретні поведінка без будь-яких додаткових факторів стала причиною завдання шкод Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння.

Вважає, що позивачем не надано достатніх та допустимих доказів на підтвердження неправомірної поведінки слідчого та прокурора прокуратури під час досудового слідства, яка б знаходилась у причинно-наслідковому зв`язку негативним наслідками які зазначає позивач, не надано доказів приниження чес та гідності, а також ділової репутації.

16.02.2021 року позивачем через канцелярію суду подано заяву про зміну предмету позову та доповнено епізод №2, а саме зазначено про наступне.

08 вересня 2020 року слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Макаров В.О. постановив ухвалу у справі № 639/5087/20 у рамках кримінального провадження № 0000088 від 14 січня 2014 року, якою частково задовільнив скаргу від 14 серпня 2020 року.

Крім того, 13.11.2020 року слідчий суддя ОСОБА_2 постановив ухвалу у справі № 639/6499/20 про задоволення скарги від 08 жовтня 2020 року у кримінальному провадженні. Ухвалою зобов`язано дізнавача сектору дізнання Новобаварського відділу поліції ГУ НП в Харківській області, яким здійснюється дізнання у кримінальному провадженні, встановити місцезнаходження оригіналу клопотання від 13 червня 2019 року вх. № Н- 502 та долучити вказане клопотання до матеріалів кримінального провадження.

Також ухвалою у справі № 639/6499/20 від 13.11.2020 року зобов`язано дізнавача протягом 3-х днів з моменту отримання цієї ухвали розглянути клопотання від 08 жовтня 2020 року вх. № Н-1180 з дотриманням статті 220 КПК України, надати відповідь про результати розгляду цього клопотання, зазначивши у відповіді про строки проведення слідчих та процесуальних дій за його клопотанням від 28 травня 2019 року вх. № Н-441 та від 13 червня 2019 року вх. № Н-502.

Вважає, що Держава не забезпечила виконання ухвал слідчих судів суду у справах № 639/5087/20 від 08 вересня 2020 року, оскільки на лютий 2021 року ухвали не виконані.

Також наголошує на зацікавленість заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 2 Грюка В.В. з приводу гальмування досудового розслідування в кримінальному провадженні. Доказом цього факту вважає відповідь ОСОБА_4 мені № 03-22-102вих19 від 18 січня 2019 року про незаконний свій вчинок, а саме про повернення зібраних Головним управлінням Держгеокадастром у Харківській області, надісланих від 16 січня 2019 року № 11-20-5-88/90-19, на 56-ти аркушах про відсутність інформації про надання гаражно-будівельному кооперативу «Ясна Поляна» земельної ділянки у право власності, користування або оренди.Потім прокуратура Харківської області листом від 07 травня 2019 р. направила до ХМП № 2 матеріали, зібрані Департаментом територіального контролю Харківської міської ради за наслідками вжиття заходів самоврядного контролю щодо використання земельної ділянки по АДРЕСА_1 , яку займає ГСК «Ясна Поляна». Про це його повідомив листом № 04-20-3401-19 від 31 травня 2019 р. перший заступник керівника ХМП № 2 ОСОБА_5 . Також цим листом він відмовив його в ознайомленні зі зібраними матеріалами Департаментом та повідомив про навмисне повернення згаданих матеріалів до Департаменту.

На думку позивача, ХМП № 2 у складі Харківської обласної прокуратури навмисно гальмувала і продовжує гальмувати досудове розслідування у кримінальному провадженні.

Харківська обласна прокуратура свідомо проігнорувала постанову Верховного Суду у справі № 639 4913 15-ц (провадження Ns 61 -39458св 18) за моєю касаційною скаргою та касаційною скаргою заступника прокурора Харківської області, яка підтвердила законність постанови Апеляційного суду Харківської області (головуючий - суддя Колтунова про стягнення моральної шкоди на мою користь з Державного бюджету України через стягнення з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України.

Ухвалою Червонозаводського районного суду від 16.02.2021 року замінено первісного відповідача Прокуратуру Харківської області на належного відповідача Харківську обласну прокуратуру, прийнято до розгляду заяву про зміну підстав позовної заяви, розгляд справи здійснювати з урахуванням заяви про зміну підстав позовної заяви та долучено до матеріалів справи копії заяви до Харківської обласної прокуратури від 16.02.2021 року та копії заяви до Державної казначейської служби України від 12.02.2021 року та копії фіскальних чеків від 16.02.2021 року.

Ухвалою Червонозаводського районного суду від 23.03.2021 року закрито підготовче провадження та призначити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України, про відшкодування моральної шкоди до судового розгляду.

14.05.2021 року у в судовому засіданні до матеріалів справи долучено: копія листа судді Жовтневого районного суду м. Харкова Курила В.О. керівнику Харківської обласної прокуратури №639/1017/21/13954/21 р. на 2-х арк., копія ухвали у справі № 639/1017/21 від 19.04.2021року на 1-му арк., Копія ухвали у справі № 639/1582/21 від 20.04.2021 на 3 арк., копії ухвал у справі 639/1502/21 від 28.04.2021 року на 3-рк., копія заяви до Державної казначейської служби України та копія фіскального чеку від 12.05.2021 року про відправлення заяви до Харківської обласної прокурати.

В судовому засіданні позивач підтримав позовну заяву та просив її задовольнити.

Представник Прокуратури Харківської області просила відмовити задоволенні позовної заяви.

Представник Державної казначейської служби України просив відмовити в задоволенін позовної заяви.

Суд, вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право порушити в суді чи відповідному органі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов`язків; таким чином, пункт передбачає «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору.

Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено статтею 15 Цивільного кодексу України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання.

Зміст конституційного права особи на звернення до суду за захистом своїх прав визначений статтею 16 Цивільного кодексу України, відповідно до приписів якої, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому, способами захисту цивільних прав і інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Як встановлено матеріалами справи, 19 серпня 2019 року ХОАС постановив рішення у справі № 520/6727/19 про часткове задоволення позовної заяви до Прокуратури Харківської області.Рішенням у справі № 520/6727/19 визнано неправомірність дії стосовно неналежного розгляду заяв від 17 грудня 2018 року та 01 лютого 2019 року щодо неприйняття позивача на особистий прийом прокурором Харківської області та цім рішенням ХОАС зобов`язано прокурора Харківської області повторно розглянути мої заяви від 17 грудня 2018 року та 01 лютого 2019 року щодо прийняття на особистий прийом. Рішення набрало законної сили 04.11.2019 року після його перегляді в суді апеляційної інстанції.

06 лютого 2018 року слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Курило В.О. постановив ухвалу по справі № 639/7554/17 про часткове задоволення скарги у кримінальному провадженні. Ухвалою визнано неправомірність слідчого СВ Новобаварського відділу поліції ГУ НП в Харківській області Воробйової В.Я. щодо невиконання процесуальних дій за клопотанням від 12 грудня 2017 р. у кримінальному провадженні та зобов`язано цього слідчого виконати певні дії. Зобов`язано слідчого СВ Новобаварського відділу поліції ГУ НП в Харківській області Воробйову В.Я. протягом трьох днів з моменту отримання ухвали суду направити на адресу потерпілого ОСОБА_1 мотивовану відповідь щодо виконання його клопотання від 12.12.2017 року про направлення письмового запиту до Харківської міської ради Харківської області про ввод в експлуатацію ГБК «Ясна Поляну» за адресою: м. Харків, вул. Катаєва, 28-А та виділення земельної ділянки за цією адресою, про тримання плану цією земельної ділянки.

13 березня 2019 року слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Макаров В.О. постановив ухвалу у справі № 639/1099/18 про задоволення скарги у кримінальному провадженні. Ухвалою зобов`язано слідчого СВ Новобаварського відділу поліції ГУ НП в Харківській області Воробйову В.Я. у 3-денний термін після отримання вказаної ухвали розглянути клопотання ОСОБА_1 від 20.02.2021 року подане в рамках кримінального провадження №0000088 від 14.01.2014 року та в порядку ч. 2 ст. 220 КПК України повідомити заявника про результати розгляду клопотання.

15березня 2019 року слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Курило В.О. постановив ухвалу у справі № 639/1246/19 про задоволення скарги від 04 березня 2019 року у кримінальному провадженні. Ухвалою зобов`язано слідчого СВ Новобаварського відділу поліції ГУ НП в Харківській області Воробйову В.Я., якою здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000088 від 14.01.2014 року, протягом 3 днів в порядку ст. 220 КПК України розглянути клопотання ОСОБА_1 від 28.02.2019 року та повідомити потерпілого ОСОБА_1 про результати розгляду зазначеного клопотання.

17травня 2019 року слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Чижиченко Д.В. постановив ухвалу у справі № 639/6696/18 про задоволення скарги у кримінальному провадженні. Ухвалою зобов`язано слідчого СВ Новобаварського відділу поліції ГУ НП в Харківській області Воробйову В.Я. потягом 3 днів з моменту отримання ухвали суду розглянути клопотання( заяву) ОСОБА_1 від 15.11.2018 року, зобов`язано слідчого СВ Новобаварського відділу поліції ГУ НП в Харківській області Воробйову В.Я. у визначеному ч. 2 ст. 220 КПК України порядку повідомити потерпілого ОСОБА_1 про результати розгляду його клопотання від 15.11.2018 року.

20травня 2019 року слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Васильєва Н.М. постановила ухвалу у справі № 639/2741/19 про задоволення скарги у кримінальному провадженні. Ухвалою постанову слідчого СВ Новобаварського відділу поліції ГУ НП в Харківській області Воробйову В.Я. від 24.04.2019 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_1 в рамках кримінального провадження №0000088 від 14.01.2014 року скасовано та зобов`язано слідчого повторно вирішити клопотання ОСОБА_1 від 24.04.2019 року у порядку та строк, передбачений кримінальним процесуальним законом.

21 травня 2019 року слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Макаров В.А. постановив ухвалу у справі № 639/7234/18 про задоволення скарги у кримінальному провадженні. Ухвалою скасовано постанову слідчого СВ Новобаварського відділу поліції ГУ НП в Харківській області Воробйову В.Я від 22.10.2018 року в частині часткової відмови в задоволенні клопотання ОСОБА_1 від 22.10.2018 року в рамках кримінальному провадженню №0000088 від 14.01.2014 року та зобов`язано слідчого повторного розглянути вказане клопотання в тій частині, що скасована.

09 липня 2019 р. слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Васильєва Н.М. постановила ухвалу у справі № 639/4111/19 про часткове задоволення скарги у кримінальному провадженні. Ухвалою зобов`язано слідчого СВ Новобаварського відділу поліції ГУ НП в Харківській області Воробйову В.Я., що здійснює досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000088 від 14.01.2014 року, у 3-денний строк з моменту отримання копії даної ухвали, розглянути клопотання ОСОБА_1 від 13.06.2019 року та належним чином повідомити останнього про результати розгляду його клопотання.

15липня 2019 року слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Макаров В.А. постановив ухвалу у справі № 639/4263/19 про задоволення у кримінальному провадженні з приводу клопотання від 21 червня 2019 р. Ухвалою зобов`язано СВ Новобаварського відділу поліції ГУ НП в Харківській області Воробйову В.Я. або іншу посадову особу Новобаварського відділу поліції ГУ НП в Харківській області у 7-денний термін після отримання копії цієї ухвали надати слідчому судді Жовтневого районного суду м. Харковаматеріали, отримані в ході виконання ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 грудня 2018 року щодо тимчасового доступу до документів, які знаходяться у володінні АК «Харківобленерго» в рамках кримінального провадження №0000088 від 14.01.2014 року для дослідження їх у судовому засіданні.

31 липня 2019 року слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Курило В.О. постановив ухвалу у справі № 639/3660/19 про задоволення скарги у кримінальному провадженні. Ухвалою зобов`язано слідчого СВ Новобаварського відділу поліції ГУ НП в Харківській області Воробйову В.Я., якою здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000088 від 14.01.2014 року, протягом 3 днів в порядку ст. 220 КПК України розглянути клопотання ОСОБА_1 від 28.05.2019 року вх. Н-441 та з дотриманням вимог ч. 2 ст. 220 КПК України повідомити потерпілого ОСОБА_1 про результати зазначеного клопотання.

09 вересня 2019 р. слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Макаров В.А. постановив ухвалу у справі № 639/2740/19 про задоволення скарги у кримінальному провадженні. Ухвалою скасовано постанову прокурора Новобаварського відділу Харківської міської прокуратури № 2 Сагуна М.О. від 24 квітня 2019 року у рамках кримінального провадження №0000088 від 14.01.2014 року та зобов`язано прокурора - процесуального керівника у кримінальному провадженні повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 24 квітня 2019 р. з урахуванням відомостей, викладених у мотививувальній частині даної ухвали.

12 вересня 2019 року слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Курило В.О. постановив ухвалу по справі № 639/4518/19 про задоволення скарги у кримінальному провадженні. Ухвалою зобов`язано слідчого СВ Новобаварському відділу поліції ГУ НП в Харківській області, яким проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000088 від 14.01.2014 року, протягом 3 днів в порядку ст. 220 КПК України розглянути клопотання потерпілого ОСОБА_1 від 03.07.2019 року вх. Н-566 та з дотриманням витмог ч. 2 ст. 220 КПК України повідомити ОСОБА_1 про результати розгляду вищевказаного клопотання.

25 вересня 2019 року слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Макаров В.А., постановив ухвалу у справі № 639/2164/18 про задоволення скарги у кримінальному провадженні. Ухвалою зобов`язано слідчого СВ Новобаврському відділу поліції ГУ НП в Харківській області Воробйову В.Я. або іншого слідчого з числа групи слідчих по кримінальному провадженні №0000088 від 14.01.2014 року розглянути клопотання ОСОБА_1 від 21.06.2019 року в порядку та строк передбачені ст. 220 КПК України та належним чином повідомити заявника про результати розгляду вказаного клопотання.

16 червня 2020 року слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Макаров В.О. постановив ухвалу у справі № 639/1787/20, якою частково задовільнив скаргу від 23 березня 2020 року. Данною ухвалою зобов`язано слідчого СВ Новобаварського ВП ГУ НП в Харьковської області Марченко Д.С. або іншого другого слідчого із числа групи слідчих у кримінальному провадженні №0000088 від 14.01.2014 року належним чином повідомити потерпілого ОСОБА_1 про результати розгляду його клопотання від 18 березня 2020 року, зазначивши у відповіді про проведені та такі, що планується провести, слідчі дії за результатами розгляду клопотання, а також усунути недоліки в оформленні матеріалів кримінального провадження.

24 липня 2020 року слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Курило В.О. постановив ухвалу у справі № 639/4216/20, якою задовільнив скаргу від 10 липня 2020 року. Данною ухвалою зобов`язано слідчого СВ Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області, яким здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000088 від 14.01.2014 року, в порядку ст. 220 КПК України протягом 3 днів розглянути клопотання ОСОБА_1 від 06.07.2020 року вх. Н-747 та з дотриманням вимог ч. 2 ст. 220 КПК України повідомити потерпілого ОСОБА_1 про результати розгляду зазначеного клопотання.

08 вересня 2020 року слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Макаров В.О. постановив ухвалу у справі № 639/5087/20 задовольнив скаргу частково та ухвалою зобов`язав прокурора Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури №2- старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000088 від 14.01.2014 року, а у разі його відсутності- іншого прокурора з числа групи прокурорів у кримінальному провадженні, у встановлений законом строк та порядок надати ОСОБА_1 відповідь на його скаргу від 05.08.2020 року з зазначенням проведених дій на виконання ухвал слідчих суддів Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.06.2020 року та від 24.07.2020 року станом на час надання відповіді, а також щодо неналежного оформлення матеріалів кримінального провадження.

13.11.2020 року слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Курило В.О. постановив ухвалу у справі № 639/6499/20 про задоволення скарги. Ухвалою зобов`язано дізнавача сектору дізнання Новобаварського відділу поліції ГУ НП в Харківській області, яким здійснюється дізнання у кримінальному провадженні №0000088 від 14.01.2014 року, встановити місцезнаходження оригіналу клопотання ОСОБА_1 від 13 червня 2019 р. вх. № Н- 502 та долучити вказане клопотання до матеріалів кримінального провадження №0000088 від 14.01.2014 року.Також ухвалою у справі № 639/6499/20 від 13.11.2020 року зобов`язано дізнавача сектору дізнання Новобаварського відділу поліції ГУ НП в Харківській області, яким здійснюється дізнання протягом 3-х (трьох) днів з моменту отримання цієї ухвали розглянути клопотання від 08 жовтня 2020 р. вх. № Н-1180 з дотриманням статті 220 КПК України, надати ОСОБА_1 відповідь про результати розгляду цього клопотання, зазначивши у відповіді про строки проведення слідчих та процесуальних дій за клопотанням ОСОБА_6 від 28 травня 2019 року вх. № Н-441 та від 13 червня 2019 р. вх. № Н-502.

19 квітня 2021 року слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Кісь Д.П. постановив ухвалу у справі № 639/1017/21 та задовольнив скаргу та ухвалою зобов`язав інспектора- дізнавача СД відділу №1 ХРУП 3 3 ГУНП в Харківській області, яким здійснюється дізнання у кримінальному провадженні №0000088 від 14.01.2014, протягом 3 днів з дня отримання копії ухвали розглянути клопотання ОСОБА_1 від 15.02.2021 року ( вх. Н-162) та у визначеному ч. 2 ст. 220 КПК України порядку повідомити ОСОБА_1 про результати його клопотання.

20 квітня 2021 року слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Макаров В.О. постановив ухвалу у справі № 639/1582/21 та задовольнив скаргу та ухвалою зобов`язав прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова Бурмаку В.А.- старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000088 від 14.01.2014 року, а у разі його відсутності- іншого прокурора з числа групи пррокурорів у кримінальному провадженні , у встановленому законом строк та порядок належним чином розглянути клопотання ОСОБА_1 від 05.03.2021 року з наданням належним чином завірених копій всіх постанов про призначення групи прокурорів у даному кримінальному провадженні за період 16.06.2020 року по 0403.2021 року( у тому числі групи прокурорів , актуальної на 16.06.2020 року), а також зобов`язати прокурора залучити до матеріалів кримінального провадження №0000088 від 14.01.2014 року клопотання ОСОБА_1 та відповідь на клопотання з додатками від 09.03.2021 року.

28 квітня 2021 року слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Макаров В.О. постановив ухвалу у справі № 639/1502/21 та задовольнив скаргу та ухвалою зобов`язав інспектора- дізнавача СД відділу №1 ХРУП 3 3 ГУНП в Харківській області у кримінальному провадженні №0000088 від 14.01.2014 року залучити до матеріалів кримінального провадження клопотання ОСОБА_1 від 04.03.2021 року ( з додатками) та відповідь, надану за результатами розгляду клопотання, а також зобов`язано дізнавача після надходження матеріалів кримінального провадження до органу дізнання повторно у встановлений законом строк та порядок належним чином розглянути клопотання ОСОБА_1 від 04.03.2021 року, щодо надання належним чином завірених копій всіх постанов про призначення слідчих та дізнавачів у даному кримінальному провадженні за період з 16.06.2020 року по 04.03.2021 року ( в тому числі групи прокурорів актуальної станом на 16.06.2020 року) та повідомити заявника про результати розгляду.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_7 внесено уточнення в ухвалу суду від 28.04.2021 року ао справі 639/1502/21 та у другому абзаці резолютивної частини ухвали зазначити «…зобов`язано дізнавача після надходження матеріалів кримінального провадження до органу дізнання повторно у встановлений законом строк та порядок належним чином розглянути клопотання ОСОБА_1 від 04.03.2021 року, замість «» від 05.03.2021 року»

Постановою від 20.01.2020 року змінено групу прокурорів у кримінальному проваджені №0000088 від 14.01.2014 року та призначено прокурорів Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Постановою від 20.01.2020 року змінено групу прокурорів у кримінальному проваджені №0000088 від 14.01.2014 року та призначено прокурорів Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури № 2 Кіріяченко А.В., Бармаку В.А., Шитікова О.М., Бєляєва О.І. ОСОБА_11 та Сєряка К.В.

Листом від 31.05.2019 року № 04-20-3401/19 ОСОБА_1 відмовлено в наданні на ознайомлення матеріалів щодо використання земельної ділянки по АДРЕСА_1 .

Листом № 03-22-102 вих19 від 18.01.19 року заступник керівника харківської місцевої прокуратури № 2 Грюк В. зазначив про відсутність заходів прокурорського реагування та про повернення матеріалів ГУ Держгеокадастру у Харківській області, як помилково направлених.

Згідно листа від 31.03.2021 року суддя Жовтневого районного суду м. Харкова просить керівника Харківської обласної прокуратури Фільчакова О.В. вжити заходів реагування щодо дотримання прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_12 вимог чинного законодавства.

Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 56 Конституції України визначено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади органів місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно ст. ст. 1173, 1174 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Відповідно до п. 3Постанови ПленумуВерховного судуУкраїни "Просудову практикув справахпро відшкодуванняморальної (немайновоїшкоди)"від 31.03.1995№4 (із змінами та доповненнями) відшкодування моральної шкоди - це вчинення стосовно людини, котрій спричинено таку шкоду порушенням її загально соціальних (природних) прав чи свобод, певних дій, які спрямовані на усунення або ж послаблення у неї негативних психічних станів і процесів, викликаних приниженням її гідності внаслідок цього порушення. Право на відшкодування моральної шкоди виникає за наявності передбачених законом умов або підстав відповідальності за заподіяну шкоду.

Відповідно до правової позиції, яка при встановленні аналогічних обставин викладена Верховним Судом України у постанові від 25 травня 2016 року у справі №6-440цс16, шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 Цивільного кодексу України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Як свідчить тлумачення статей 23,1174 ЦК моральна шкода, завдана фізичній особі незаконною бездіяльністю посадової особи при здійсненні нею своїх повноважень відшкодовується державою і при визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

У відповідності із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права. Як визначено у Рішенні Європейського суду з прав людини «Справа Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі проти Сполученого королівства» (Case of ABDULAZIZ, CABALES AND BALKANDALI), 1985 року, з огляду на її природу, моральна шкода не завжди може бути предметом чіткого доведення. Більш того, право на відшкодування з урахуванням практики Європейського суду з прав людини повинно носити ефективний характер, і має на меті не тільки покриття шкоди завданої потерпілій стороні, а також є засобом попередження з боку відповідача вчинення порушень прав, отже має бути відчутним не тільки для позивача але й для відповідача, що спонукало б відповідача вживати заходів щодо зміни практики нехтування положеннями законодавства, і зокрема, сприяло б зменшенню кількості і обсягів скарг і позовних заяв, які надходять на адресу національних судів та Європейського суду з України.

У пункті 3Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Пунктом 5 вказаної Постанови роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Таким чином, суд приходить до висновку, що доводи позивача про завдання йому тривалих моральних страждань неправомірними діями, бездіяльністю посадовими особами органу досудового розслідування знайшли своє підтвердження в матеріалах справи.

Так, ОСОБА_1 були спричинені моральні страждання, які полягали у зміні нормального життєвого ритму у зв`язку з необхідністю неодноразово звертатись до правоохоронних та судових органів за захистом своїх прав, гарантованих законом. Проте суд не погоджується із заявленим позивачем розміром моральної шкоди, який всупереч загальних засад цивільного законодавства про справедливість, добросовісність та розумність (п. 6 ч. 1ст. 3 ЦК України) є надмірним відшкодуванням.

Визначаючи розмір суми, яка підлягає стягненню на відшкодування моральної шкоди, суд виходить із положень ст.ст. 23,1174ЦК України та враховує характер і обсяг страждань, яких зазнав позивач, враховуючи засади співмірності, виваженості та справедливості та інші обставини, що відповідає роз`ясненням, які містяться в Постанові Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)" №4від 31.03.1995.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в спорах про відшкодування моральної шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд в цьому контексті враховує той факт, що у справі відсутні достатні докази на підтвердження такої глибини душевних страждань та немайнових втрат потерпілої особи, які заслуговують на відшкодування у розмірі 1020168, 00 грн, а тому вважає за необхідне, відповідно до характеру та розміру душевних страждань, завданих потерпілому, з урахуванням загальних засад цивільного законодавства, справедливості, добросовісності, розумності та приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь позивача моральної шкоди в розмірі 5 000 гривень.

Одночасно з цим слід зазначити, що застосування методики проф. ОСОБА_3 припинено з 29.01.2016 року рішенням Координаційної ради з проблем судової експертизи при міністерстві юстиції України на яку посилається позивач в позовній заяві.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 в задоволенні позову необхідно відмовити.

Відповідно до ст. 1174 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями або бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, відшкодовується державою.

Відповідно до Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 № 215, основними завданнями Казначейства є реалізація державної політики у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів. Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого у Національному банку і таке інше. Казначейство є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, власні бланки, рахунки в Казначействі і банках. Тобто Казначейство виступає від власного імені, самостійно відповідає за власними зобов`язаннями і є окремим учасником цивільних відносин відповідно до ч.1 ст. 2 ЦК України.

Пунктом 35 Постанови Кабінету Міністрів України № 845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників» від 03.08.2011 визначено, що казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що провадить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду.

А відтак, вказане стягнення провадиться з Державної казначейської служби України за рахунок державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку.

На підставі викладеного, ст.ст. 6, 19, 56 Конституції України, ст.ст. 23, 1173-1174, 1176 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 ( з відповідними змінами та доповненнями ) « Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди », керуючись ст.ст. ст.ст. 12, 13, 81, 82, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд ,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом списання у безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування та прокуратури у розмірі 5 000,00 грн.

Стягнути з Державної казначейської служби України та Харківської обласної прокуратури на користь держави судовий збір у розмірі 50, 00 грн. грн. в долевому порядку в рівних частинах з кожного.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 21.05.2021 року.

Суддя Теслікова І.І.