Провадження № 6/760/213/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва

у складі: головуючого-судді - Букіної О.М.,

за участю секретаря - Цигановій Ю.М.,

представника заявника - Пилюченко І.Г.,

представника АТ «Укрсиббанк» - Решетніка Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

04.10.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування поданої заяви зазначає, що 16.03.2011 року Солом`янським районним судом м. Києва було ухвалено заочне рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 01.07.2008 року.

Вказує, що на виконання вказаного судового рішення Солом`янським районним судом м. Києва був виданий виконавчий лист № 2-377/11.

Зазначає, що ухвалою Солом`янського районного суд м. Києва від 03.12.2012 року у справі № 2-377/11 було замінено вибулу сторону виконавчого провадження - стягувача ПАТ «Укрсиббанк» на його правонаступника ТОВ «Кей-Колект» відносно боржника ОСОБА_1 .

Стверджує, що на даний час на підставі заяви стягувача у Києво-Святошинському районному відділі державної виконавчої служби відкрито виконавче провадження ВП № 29398240 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості у розмірі 1 069 326,65 грн., а також виконавче провадження ВП № 29398110 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» судового збору у розмірі 1 820,00 грн.

Тобто, на думку заявника, стягувачем за виконавчим провадженням ВП № 29398240 є ПАТ «Укрсиббанк», яке не є з 12.12.2011 року кредитором за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 01.07.2008 року та не є іпотекодержателем за Договором іпотеки № 89242 від 01.07.2008 року.

Крім того заявник посилається, що вона у червні 2019 року дізналася про заміну кредитора ПАТ «Укрсиббанк» на ТОВ «Кей-Колект» на підставі Договору факторингу № 1 від 12.12.2011 року та Договору про відступлення прав вимоги за Договором іпотеки від 12.12.2011 року.

Стверджує, що 15.11.2018 року між ТОВ «Кей-Колект» та ОСОБА_3 було укладено Договір купівлі-продажу квартири (яка була предметом Договором іпотеки № 89242 від 01.07.2008 року), посвідченого приватним нотаріусом КМНО Іванченком В.Ю. та зареєстрованого за реєстраційним номером № 142.

Пунктом 1 даного договору також було визначено, що квартири (предмет іпотеки) належить ТОВ «Кей-Колект» на підставі Договору іпотеки № 89242 від 01.07.2008 року.

Вказує, що продаж предмету іпотеки вчинено ТОВ «Кей-Колект» на користь ОСОБА_3 за 32 000,00 доларів США, що еквівалентно 894 400,00 грн.

На думку заявника, зазначене свідчить про те, що ТОВ «Кей-Колект» було реалізоване право позасудового врегулювання й відповідно до ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» набуто ним, як іпотекодержателем, право власності на Предмет іпотеки на підставі іпотечного застереження, зазначеного в Договорі іпотеки № 89242 від 01.07.2008 року, шляхом реєстрації права власності на Предмет іпотеки за ТОВ «Кей-Колект».

Вважає, що набуття стягувачем права власності на предмет іпотеки на підставі іпотечного застереження є завершенням досудового врегулювання, а тому будь-які подальші вимоги щодо виконання основного (кредитного) зобов`язання з цього моменту є припиненим.

Вказує, що вернувши стягнення на предмет іпотеки стягувач задовольнив свої вимоги за основним зобов`язанням і тільки ця обставина може бути підставою для припинення зобов`язання, що вважається виконаним, згідно зі статтею 599 ЦК України.

Подальше стягнення в рамках виконавчого провадження ВП № 29398240 з ОСОБА_1 на користь стягувача заборгованості за кредитним договором у розмірі 1 069 326,65 грн. призводить до подвійного стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором.

З урахуванням викладеного вище просить суд заяву задовольнити.

09.10.2019 року на підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду дану заяву передано судді Букіній О.М.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 04.02.2020 року було задоволено клопотання представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 про витребування доказів.

Витребувано у АТ «Укрсиббанк» інформацію щодо здійснених (сплачених) за період з 12.12.2011 року по 15.11.2018 року ОСОБА_1 , як боржником, або ОСОБА_2 , як поручителем, платежів на користь АТ «Укрсиббанк» в якості погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 01.07.2008 р., із зазначенням дат та сум здійснених платежів, та додаванням підтверджуючих документів; інформацію щодо перерахування АТ «Укрсиббанк» за період з 12.12.2011 року по 15.11.2018 року на користь ТОВ «Кей-Колект» () грошових коштів, отриманих від ОСОБА_1 , як боржника, або ОСОБА_2 , як поручителя, в якості погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 01.07.2008 р., із додаванням підтверджуючих документів.

Витребувано у ТОВ «Кей-Колект» інформацію щодо будь-яких здійснених (сплачених) за період з 12.12.2011 року по 15.11.2018 року ОСОБА_1 , як боржником, або ОСОБА_2 , як поручителем, платежів на користь ТОВ «Кей-Колект» » в якості погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 01.07.2008 р., інформацію щодо перерахування АТ «Укрсиббанк» за період з 12.12.2011 року по 15.11.2018 року на користь ТОВ «Кей-Колект» платежів, отриманих від ОСОБА_1 , як боржника, або ОСОБА_2 , як поручителя, в якості погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 01.07.2008 р., із зазначенням дат та сум здійснених платежів; копію попереднього договору купівлі-продажу квартири, укладеного 12.10.2016 між ТОВ «Кей-Колект» та ОСОБА_2 ; інформацію щодо здійснених (сплачених) за період з 12.10.2016 року по 15.11.2018 року ОСОБА_1 або ОСОБА_2 або іншими особами від імені ОСОБА_2 платежів на користь ТОВ «Кей-Колект» в якості оплати за попереднім договором купівлі-продажу квартири від 12.10.2016 року, із зазначенням дат та сум здійснених платежів.

28.07.2020 року від АТ «Укрсиббанк» до суду було подано лист на виконання вимог ухвали від 04.02.2020 року.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 08.02.2021 року було застосовано відносно Товариства з обмеженою відповідальність «КЕЙ-КОЛЕКТ» заходи процесуального примусу та стягнуто в дохід державного бюджету штраф у розмірі трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 6 810,00 грн.

12.04.2021 року на виконання вимог ухвали суду від 04.02.2020 року від ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» до суду було подано запитуванні документи.

У судовому засіданні заявник та представник заявника подану заяву підтримала та просила суд її задовольнити.

Додатково зазначила, що заявником ОСОБА_1 у процесі виконання судового рішення від 16.03.2011 року було сплачено стягувачу грошові кошти у розмірі 7 993,00 грн. та 7 878,80 грн.

Крім того зазначає, що боржником ОСОБА_2 боржнику сплачено ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» грошові кошти у розмірі 8 150,00 грн., 54 000,00 грн., 76 000,00 грн.

Просить суд подану заяву задовольнити у повному обсязі.

Представник АТ «Укрсиббанк» у судовому засіданні проти поданої заяви заперечував у повному обсязі.

Представник ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» та боржник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, про дату та місце розгляду справи повідомленні належним чином. Про причини неявку у судове засідання суд до відома не поставили.

Суд вважає за можливе розглянути дану заяву за відсутності представника ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» та боржник ОСОБА_2 , оскільки відповідно до ч. 3 ст. 432 ЦПК України, їх неявка не є перешкодою для розгляду заяви.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 16.03.2011 року позов Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості було задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 01.07.2008 рокуу розмірі 1 069 326,65 грн., держмито у розмірі 1 700,00 грн. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ у розмірі 120,00 грн. (а.с. 80-82 т. 1).

Вказане рішення суду набрало законної сили 18.05.2011 року.

03.06.2011 року Солом`янським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист у справі у справі № 2-377/11 на виконання заочного рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 16.03.2021 року (а.с. 127 т. 1).

Заявник у поданій заяві посилається, як на одну із підстав для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, що Києво-Святошинським районним відділом державної виконавчої служби на підставі виконавчого листа № 2-377/11 відкрито виконавче провадження ВП № 29398240 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості у розмірі 1 069 326,65 грн., а також виконавче провадження ВП № 29398110 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» судового збору у розмірі 1 820,00 грн.

При цьому вказує, що у ОСОБА_1 відсутні зобов`язання перед ПАТ «Укрсиббанк» у зв`язку із відступленням прав вимоги ПАТ «Укрсиббанк» за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 01.07.2008 р. та Договором іпотеки № 89242 від 01.07.2008 року на користь ТОВ «Кей-Колект», а тому виконавчий документ має бути визнано таким, що не підлягає виконанню.

Разом із тим, суд не погоджується із даними доводами заявника із наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 03.12.2012 року було замінено вибулу сторону виконавчого провадження - стягувача ПАТ «Укрсиббанк» на його правонаступника ТОВ «Кей-Колект» відносно боржника ОСОБА_1 (а.с. 111 т. 1).

Таким чином вбачається, що на даний час стягувачем у виконавчому провадженні щодо виконання заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 16.03.2011 року у справі № 2-377/11 відносно боржника ОСОБА_1 є саме ТОВ «Кей-Колект».

Крім того, заявником не надано та матеріали справи не містять доказів того, що стягувачем у виконавчих провадженнях ВП № 29398240 та ВП № 29398110 є ПАТ «Укрсиббанк», а також того, що на даний час дані виконавчі провадження є відкритими та у них здійснюються виконавчі дії.

З огляду на викладене вище, заява у цій частині є необґрунтованою.

Крім того заявник посилається на ту обставину, що у ОСОБА_1 відсутні зобов`язання перед ТОВ «Кей-Колект» за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 01.07.2008 року внаслідок того, що останнім було звернуто стягнення на предмет іпотеки на підставі іпотечного застереження, зазначеного в Договорі іпотеки № 89242 від 01.07.2008 року.

Суд не погоджується із доводами заявника у цій частині.

Як було встановлено вище, судовим рішенням було встановлено заборгованість боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перед ПАТ «Укрсиббанк», право вимоги від якого потім перейшло до ТОВ «Кей-Колект» у розмірі 1 069 326,65 грн.

Дане рішення суду набуло чинності 18.05.2011 року та на даний час є чинним.

Разом із тим, право власності на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , ТОВ «Кей-Колект» набуло 21.01.2016 року, тобто після того, як було встановлено розмір заборгованості та зобов`язання ОСОБА_1 перед стягувачем.

Що стосується наведених представником заявника у заяві посилань на постанови Верховного суду, то суд звертає увагу на ту обставину, що предметом спору у них було стягнення заборгованості після звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення заборгованості, яка залишилася після звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізації, а тому суд не приймає їх до уваги, оскільки у даному випадку зобов`язання боржника перед стягувачем було встановлено рішенням суду до звернення стягнення на предмет іпотеки.

Разом із тим, як вбачається із матеріалів справи, 15.11.2018 року ТОВ «Кей-Колект» було реалізовано предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , шляхом укладення договору купівлі-продажу із ОСОБА_3 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 15.11.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Іванченком В.Ю. (а.с. 143).

Відповідно до п. 2 даного договору, вартість квартири АДРЕСА_1 на момент продажу становила 894 400,00 грн.

Таким чином, суд вважає за необхідне врахувати дану суму у рахунок погашення заборгованості, яка встановлена заочним рішенням суду від 16.03.2011 року.

Крім того, суд вважає також зарахувати в рахунок погашення заборгованості 7 993,00 грн., які були сплачені ОСОБА_1 ПАТ «Укрсиббанк» 28.02.2013, оскільки дану сума була визнана представником ПАТ «Укрсиббанк» та перерахована банком ТОВ «Кей-Колект».

Разом із тим суд не знаходить підстав для зарахування суми 7 878,80 грн. згідно квитанції № 64 від 19.12.2008 року, оскільки дана сплата відбулася до встановлення розміру заборгованості рішенням суду.

Також суд не приймає до уваги квитанції про сплату боржником ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 8 150,00 грн., 54 000,00 грн.,76 000,00 грн.,оскільки відповідно до наданих квитанцій, дані кошти були перераховані за попереднім договором купівлі-продажу квартири від 12.10.2016 року, а не на виконання рішення суду від 16.03.2011 року та стягнення кредитної заборгованості (а.с. 175-177 т. 1).

Відповідно до ч.1 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

25 вересня 2015 року на засіданні пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ було сформовано узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах, та направлено відповідні рекомендації Головам апеляційних судів областей, міст Києва і Севастополя, Апеляційного суду Автономної Республіки Крим.

Так, зокрема, відповідно вищевказаного узагальнення судової практики зазначено, що обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить гл. 50 розд. І книги п`ятої ЦК.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Проаналізувавши вище викладене та беручи до уваги те, що повне виконання заочного рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 18.03.2011 року не відбулося, суд вважає за необхідне визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист №2-377/11 виданий 03.06.2011 року Солом`янським районним судом м. Києва в частині стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» заборгованість у розмірі 902 393,00 грн.( 894 400,00 грн.+7 993,00грн.=902 393,00 грн.).

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про часткове задоволення поданої заяви.

Керуючись ст.ст. 259, 353, 432 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист №2-377/11 виданий 03.06.2011 року Солом`янським районним судом м. Києва в частині стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» заборгованість у розмірі 902 393,00 грн.

В інші частині поданої заяви, відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя : О.М. Букіна