Ухвала

19 травня 2021 року

м. Київ

справа № 347/2442/18

провадження № 61-6693св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

третя особа - приватний нотаріус Косівського районного нотаріального округу Маркуц Уляна Михайлівна,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 09 вересня 2019 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - приватний нотаріус Косівського районного нотаріального округу Маркуц У. М., про визнання договорів дарування недійсними, визнання права власності на частку в нерухомому майні.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

Заочним рішенням Косівського районного суду від 09 вересня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано недійсним договір дарування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 , укладений 02 листопада 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу Маркуц У. М. та зареєстрований в реєстрі за № 1176.

Визнано недійсним договір дарування земельної ділянки площею 0,0914 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :01:004:0427, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, укладений 02 листопада 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу

Маркуц У. М. та зареєстрований в реєстрі за № 1178.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого на АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого на АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого на АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого на АДРЕСА_1 .

В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Заочне рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 09 вересня 2019 року в частині відмови в задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/4 частину земельної ділянки скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину земельної ділянки площею

0,0914 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :01:004:0427, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину земельної ділянки площею

0,0914 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :01:004:0427, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частину земельної ділянки площею 0,0914 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :01:004:0427, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/4 частину земельної ділянки площею

0,0914 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :01:004:0427, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

В іншій частині заочне рішення Косівського районного суду від 09 вересня 2019 року залишено без змін.

Аргументи учасників справи

У квітні 2020 року до Верховного Суду від ОСОБА_2 надійшла касаційна скарга, у якій вона, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Рух справи

Ухвалою Верховного Суду від 27 травня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали справи з суду першої інстанції.

У цій ухвалі вказано, що наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, зокрема те, що апеляційний суд в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-350цс15, яку застосовано у постановах Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 715/339/16-ц, від 05 серпня 2019 року у справі № 352/2269/14..

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Керуючись статтями 33, 34, 260, 400, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Справу № 347/2442/18 призначити до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: М. М. Русинчук

Н. О. Антоненко

В. І. Крат