РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2021р. Хортицький районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Мурашової Н.А.

за участю секретаря Бойко Л.Л.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , третя особа - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Швецова Оксана Сергіївна, місце знаходження: АДРЕСА_2 , про визначення ідеальних часток в праві спільної сумісної власності та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

23.03.2021р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді частки квартири АДРЕСА_3 . Після смерті ОСОБА_4 спадкоємцями першої черги за законом є він, його батько ОСОБА_2 та сестра ОСОБА_3 . Спадщину вони прийняли відповідно до ст.1268 ЦК України, як спадкоємці, які постійно проживали разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини. 04.03.2021р. він звернувся до нотаріуса зі заявою про прийняття спадщини за законом. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому нотаріусом було відмовлено через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно. Крім того, зазначена квартира відповідно до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 10.01.2008р., виданого Хортицькою районною адміністрацією Запорізької міської ради, належить йому, відповідачам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та померлій ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності, тобто без визначення часток, що також унеможливлює оформлення спадщини. Вирішити питання визначення часток в позасудовому порядку неможливо через смерть одного із співвласників. У зв`язку з чим вимушений звернутись до суду з цим позовом.

Просить визначити розмір ідеальних часток між ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у праві спільної власності на квартиру АДРЕСА_3 , по 1/4 частині за кожним; визнати за ним право власності на 1/12 частину квартири АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 07.04.2021р. відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено підготовче судове засідання.

В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Новіков І.О. не прибули, подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримують повністю, просять його задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не прибули, подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, заявлений позов визнають повністю.

Третя особа - приватний нотаріус ЗМНО Швецова О.С. в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін за наявними у справі доказами і згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження у зв`язку з визнанням позову відповідачами ухвалити рішення.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

Суд встановив, що квартира АДРЕСА_3 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 10.01.2008р., виданого Хортицькою районною адміністрацією Запорізької міської ради. Право власності зареєстровано в установленому законом порядку (арк.12-14).

Позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (арк.9).

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (арк.11).

Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді частки в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_3 .

Спадкоємця першої черги після смерті ОСОБА_4 є її чоловік ОСОБА_2 , син ОСОБА_1 та її донька ОСОБА_3 .

Вказані особи були зареєстровані та проживали на момент відкриття спадщини проживали разом з спадкодавцем ОСОБА_4

04.03.2021р. позивач ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса ЗМНО Швецової О.С. з заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 (арк.32).

04.03.2021р. приватним нотаріусом ЗМНО Швецовою О.С. заведена спадкова справа №14/2021, в Спадковому реєстрі №67259387, яка на час розгляду справи є чинною (арк.32-50).

Постановою приватного нотаріуса ЗМНО Швецовою О.С. від 04.03.2021р. позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно (арк.33).

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно з ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 .

При цьому, суд виходить з того, що відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повністю визнали позовні вимоги ОСОБА_1 .

Суд вважає, що таке визнання не суперечить закону, не порушує чиїх-небудь прав, свобод та інтересів.

Так, згідно з ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ст.345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

Згідно з ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно з ч.1,2 ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно з ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Оцінивши обставини справи, суд вважає встановленим та доведеним, що позивач ОСОБА_1 , відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 разом з померлою ОСОБА_4 правомірно набули право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_3 в порядку приватизації. Право власності зареєстровано в установленому законом порядку. Сторони у цій справі зареєстровані в зазначеній квартирі, проживають та користуються нею.

Разом з тим, у зв`язку зі смертю іншого співвласника ОСОБА_4 та оформленням спадщини виникла необхідність у визначенні часток співвласників у спільному майні, що неможливо здійснити в позасудовому порядку.

Таким чином, виходячи з принципу рівності часток співвласників, відсутності заперечень з їх боку щодо розміру часток, суд вважає необхідним визначити, що частка співвласників в зазначеній квартирі становить по 1/4 частині кожному.

Також суд виходить з того, що відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, в т.ч. право власності на майно.

Згідно з ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той із подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч.1,3,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.1,2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

При цьому, лише у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, в т.ч. з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна за спадкодавцем, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Крім того, якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст.392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вказане, суд вважає встановленим та доведеним, що позивач ОСОБА_1 правомірно набув право власності на частину спадкового майна, яке залишилось після смерті його матері, оскільки він є спадкоємцем за законом першої черги, на час відкриття спадщини був зареєстрований та проживав разом з спадкодавцем, звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом. Нотаріусом заведена спадкова справа, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді частки спадкового майна нотаріусом відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно, що підтверджено належним чином постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій.

Однак, на думку суду, відсутність правоустановчого документа не позбавляє спадкоємця права на спадщину, оскільки вона належить йому з моменту відкриття спадщини.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 позбавлений права в передбаченому законом нотаріальному порядку оформити своє право на спадщину у вигляді частки зазначеної квартири, яке залишилось після смерті його матері, чим порушується (не визнається) його право власності на спадкове майно.

Виходячи з вимог діючого законодавства, завдань цивільного судочинства, принципів верховенства права, законності, пропорційності, справедливості та розумності, це право підлягає захисту судом шляхом визнання за позивачем права власності на частку вказаної квартири.

Суд також враховує, що відповідачі по справі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які також є спадкоємцями першої черги, на момент смерті спадкодавця ОСОБА_4 проживали разом з нею за однією адресою, в 6-місячний строк про відмову від спадщини не заявили, у зв`язку з чим вважаються такими, що прийняли спадщину на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України. Заперечень проти позовних вимог ОСОБА_1 не заявили.

Відповідно спадкове майно у вигляді 1/4 частини зазначеної квартири належить позивачу та відповідачам в рівних частках, по 1/12 частині кожному (1/4 частина : 3).

На підставі вищевикладеного, позов ОСОБА_1 слід задовольнити повністю.

Керуючись ст.15,16,316,321,328,345,368,370,392,1216,1218,1223,1261,1268,1269 ЦК України, ст.2,4,5,12,13,76-82,89,141,200,206,258,263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визначити, що частка в спільному майні - квартирі АДРЕСА_3 співвласників ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , становить 1/4 частину кожного.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на 1/12 частину квартири АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.А. Мурашова

20.05.2021