Справа №296/8494/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2021 року м. Житомир

Суддя Богунський районний суд міста Житомира Перекупка І.Г., розглянувши матеріали цивільної справи №296/8494/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

06.10.2020 року ОСОБА_1 звернулася до Корольовського районного суду м. Житомира із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з пред`явлення позову та до повноліття дитини.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 13.11.2020 року цивільну справу №296/8494/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів постановлено передати за підсудністю до Богунського районного суду м. Житомира.

Підставою направлення цивільної справи до Богунського районного суду м. Житомира є те, що позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та те, що відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2020 року передано на розгляд судді Перекупці І.Г.

17.12.2020 року судом направлено запит до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області про встановлення місце реєстрації позивача.

Згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області від 05.01.2021 року, які надійшли до суду 12.01.2021 року вбачається, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 21.01.2020 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 . Даний факт також підтверджується копією паспорта позивача, що міститься в матеріалах справи.

Позивач в позовній заяві зазначає, що вона проживає за адресою АДРЕСА_1 . Однак, доказів про фактичне місце проживання за даною адресою на день пред`явлення позову до суду в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, дана справа не підсудна Богунському районному суду м. Житомира.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ст. 378 ЦПК України).

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Отже, суд повинен суворо дотримуватися правил підсудності.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-1V, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п.1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до усталеної прецедентної практики Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом (рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява № 7360/76, доповідь Комісії від 12.10.10678 року). Суд повторює, що, як було раніше визначено, фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні «Занд проти Австрії», що згадувалося раніше, Комісія висловила думку, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів(…).

Зазначена правова позиція дає можливість виділити дві умови відповідності критерію «суд, встановлений законом: організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції).

Виходячи з аналізу положень ЦПК України, Конвенції про захист прав і основоположних свобод, прецедентної практики ЄСПЛ, суд приходить до висновку про необхідність направлення означеної справи для розгляду по суті за підсудністю до суду, якому ця справа територіально підсудна, в силу вимог ст. 31 ЦПК України, зокрема доКорольовського районного суду м. Житомира, оскільки Богунський райсуд м.Житомира не є судом, повноважним на розгляд даної справи.

Згідно п.1 ч.1, ч.3 ст.31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду, позаяк справа помилково була направлена на адресу Богунського районного суду м. Житомира.

Відповідно до ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Виходячи з вищевикладених вимог Закону, суд приходить до висновку, що позовну заяву зі всіма додатками до неї належить передати на розгляд до Корольовського районного суду м. Житомира.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 32, 187, 258, 260, 353, 354 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Цивільну справу №296/8494/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, надіслати за підсудністю до Корольовського районного суду м. Житомира.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Г. Перекупка