Справа № 723/1812/21
Провадження № 2/723/2485/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2021 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд

Чернівецької області в складі

головуючого судді Бужори В.Т.

при секретарі Дячук А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на частки у майні колишнього колгоспного двору та на спадкове майно за заповітом

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом про визнання права власності на частки у майні колишнього колгоспного двору та на спадкове майно за заповітом.

Позовні вимоги обгрунтовує слідуючими обставинами.

ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 набули у спільну сумісну власність домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки зазначене домоволодіння було майном колгоспного двору і станом на 15.04.1991 року вказані особи були його членами, внаслідок чого кожен з них набув право власності на 1/3 частину домоволодіння. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , і після його смерті відкрилася спадщина, що складається з 1/3 частини домоволодіння. При житті все своє майно ОСОБА_4 заповів позивачу ОСОБА_1 , який своєчасно прийняв спадщину. У позивача відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючі документи, оскільки ОСОБА_4 при житті не оформив право власності на належну йому частину домоволодіння за собою та не зареєстрував це право в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. Відповідач ОСОБА_2 відмовилась від належної їй частки у майні колишнього колгоспного двору на користь позивача ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевказані обставини, позивач просить постановити рішення, яким визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння, що складається з житлового будинку літ.«А-І», веранди літ.«а», літньої кухні літ.«Б», літньої кухні літ.«В», гаража літ.«Г», сарая літ.«Д», сарая літ.«Е», сарая літ.«Є», сарая літ.«Ж», сарая літ.«З», сарая літ.«И», сарая літ.«І», сарая літ.«Ї», сарая літ.«К», гаража літ.«Л», воріт з хвірткою під № 1, воріт під № 2, огорожі під № 3, криниці під № 4 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач в судове засідання не з`явився, його представник ОСОБА_5 подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності позивача та його представника.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, представивши суду заяви, в яких позов визнали повністю та просили розглядати справу без їх участі.

Дослідивши письмові докази, виходячи із встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин суд вважає необхідним позов ОСОБА_1 задовольнити повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 набули у спільну сумісну власність домоволодіння, що згідно технічного паспорта складається з житлового будинку літ.«А-І», веранди літ.«а», літньої кухні літ.«Б», літньої кухні літ.«В», гаража літ.«Г», сарая літ.«Д», сарая літ.«Е», сарая літ.«Є», сарая літ.«Ж», сарая літ.«З», сарая літ.«И», сарая літ.«І», сарая літ.«Ї», сарая літ.«К», гаража літ.«Л», воріт з хвірткою під № 1, воріт під № 2, огорожі під № 3, криниці під № 4 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки зазначене домоволодіння було майном колгоспного двору і станом на 15.04.1991 року вказані особи були його членами.

Пленум Верховного Суду України в п.6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року № 20 роз`яснив, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні.

Згідно ч.1 ст.120 ЦК Української РСР (1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності, а ч.2 ст.123 цього Кодексу визначає, що розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Таким чином, кожен з вказаних осіб набув право власності на 1/3 частину домоволодіння.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , і після його смерті відкрилася спадщина, що складається з 1/3 житлового будинку літ.«А-І», 1/3 веранди літ.«а», 1/3 літньої кухні літ.«Б», 1/3 літньої кухні літ.«В», 1/3 гаража літ.«Г», 1/3 сарая літ.«Д», 1/3 сарая літ.«Е», 1/3 сарая літ.«Є», 1/3 сарая літ.«Ж», 1/3 сарая літ.«З», 1/3 сарая літ.«И», 1/3 сарая літ.«І», 1/3 сарая літ.«Ї», 1/3 сарая літ.«К», 1/3 гаража літ.«Л», 1/3 воріт з хвірткою під № 1, 1/3 воріт під № 2, 1/3 огорожі під № 3, 1/3 криниці під № 4 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

При житті все своє майно ОСОБА_4 заповів позивачу ОСОБА_1 . Заповіт був складений 17.04.2018 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Чудейської сільської ради і зареєстрований в реєстрі за № 89. Вказаний заповіт не змінювався та не скасовувався, про що свідчить відповідна відмітка на ньому.

В установлений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк, а саме 05.11.2020 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Сторожинецького районного нотаріального округу Хоміцької Н.Г. із заявою про прийняття спадщини за заповітом.

У позивача відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючі документи, оскільки ОСОБА_4 при житті не оформив право власності на належну йому частину домоволодіння за собою та не зареєстрував це право в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

Відповідач ОСОБА_2 відмовилась від належної їй частки у майні колишнього колгоспного двору на користь позивача ОСОБА_1 , про що свідчить її належним чином засвідчена заява.

Отже, взагалом ОСОБА_1 набув право на все домоволодіння, зокрема, 1/3 як його частка у майні колишнього колгоспного двору, 1/3 як спадщина за заповітом після смерті ОСОБА_4 та 1/3 як частка у майні колишнього колгоспного двору, від якої відмовилась ОСОБА_2 .

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 ст. 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За таких обставин, суд знаходить, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.120, 123, 126, 529, 549 ЦК Української РСР, ст.ст.16, 1216, 1223, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 4, 247 ч. 2, ст. 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на частки у майні колишнього колгоспного двору та на спадкове майно за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння, що складається з житлового будинку літ.«А-І», веранди літ.«а», літньої кухні літ.«Б», літньої кухні літ.«В», гаража літ.«Г», сарая літ.«Д», сарая літ.«Е», сарая літ.«Є», сарая літ.«Ж», сарая літ.«З», сарая літ.«И», сарая літ.«І», сарая літ.«Ї», сарая літ.«К», гаража літ.«Л», воріт з хвірткою під № 1, воріт під № 2, огорожі під № 3, криниці під № 4 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня проголошення судового рішення, до Чернівецького апеляційного суду через Сторожинецький районний суд Чернівецької області.

СУДДЯ: