Справа № 0915/2956/12
Провадження № 22-ц/4808/150/21
Головуючий у 1 інстанції Гриньків Д. В.
Суддя-доповідач Фединяк
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого Фединяка В.Д. ( суддя-доповідач)

суддів: Мелінишин Г.П., Девляшевського В.А.

секретаря Мельник О.В.

з участю представників: ОСОБА_1 адвоката Бойчука Я.В.;

ОСОБА_2 адвоката Мушинського В.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Тисменицької виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Коржака Богдана Богдановича та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 25 серпня 2020 року ВП 59716478, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 на ухвалу Тисменицького районного суду від 19 листопада 2020 року, постановлену у складі судді Гриньків Д.В. у м. Тисмениця,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року ОСОБА_2 звернувся в суд з скаргою визнання протиправними дії Тисменицької виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Коржака Богдано Богдановича та скасування постанови від 25 серпня 2020 року про закінчення виконавчого провадження ВП 59716478.

Скарга мотивована тим, що рішенням Тисменицького районного суду від 17 грудня 2012 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного банку «Банк регіонального розвитку» 1 472 952 грн. 60 коп. боргу по кредитному договору. Стягнуто з ОСОБА_1 в користь акціонерного банку «Банк регіонального розвитку» 3 219, 00 грн судових витрат. На виконання зазначеного рішення суду 02 жовтня 2013 року видано виконавчий лист №0915/2956/12. За заявою стягувача ОСОБА_4 постановою ВП №59716478 від 06 вересня 2019 року заступник начальника Тисменицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Коржака Б.Б відкрито виконавче провадження. Судовим наказом №1401, виданого Господарським судом Івано-Франківської області від 14 червня 2011 року стягнуто заборгованість з ПП «Кала» на користь АБ «Банк регіонального розвитку» у розмірі 1 390 911,75 грн. Поручителем у даних відносинах з ПП «Кала» виступає ОСОБА_1 31 жовтня 2014 року Тисменицьким районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення вказаної заборгованості. Відкривши два вказані виконавчі провадження, державним виконавцем необхідно стягувати окремо заборгованості по кожному виконавчому листу. Постановою від 25 серпня 2020 року закінчено виконавче провадження з виконання виконавчого листа №0915/2956/12 від 02.10.2013 у зв`язку з його виконанням у повному обсязі. Разом з тим, стягнення заборгованості по наказу №1401, виданого Господарським судом Івано-Франківської області та по виконавчому листі №0915/2956/12 виданого Тисменицьким районним судом свідчить, що з ОСОБА_1 не стягнуто відсотки за користування кредитом в сумі 221 059, 89 грн та держмито в розмірі 3 219 грн. Просить визнати неправомірними дії заступника Тисменицької виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Коржака Б.Б. щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 25 серпня 2020 року та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 25 серпня 2020 року ВП 59716478, якою постановлено закінчити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №0915/2956/12, виданого 02.10.2013.

Ухвалою Тисменицького районного суду від 19 листопада 2020 року скаргу ОСОБА_2 на дії Тисменицької виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) та визнання неправомірною і скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 25 серпня 2020 року ВП 59716478 задоволено.

Визнано неправомірними дії заступника начальника Тисменицької виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Коржака Б.Б. щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 25 серпня 2020 року ВП 59716478.

Скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 25 серпня 2020 року ВП 59716478, якою постановлено закінчити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №0915/2956/12, виданого 02 жовтня 2013 року .

Не погоджуючись із даним рішенням суду, представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, у якій ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує на те, що відповідно до платіжних доручень від 06 лютого 2013 року, 02 серпня 2019 року, 13 березня 2020 року, 16 березня 2020 року, 15 червня 2020 року з ПП «Кала» стягнуто заборгованість та Тисменицьким РВ ДВС сплачено на користь стягувачів кошти в загальній сумі 1 390 911, 59 грн. та сплачено на користь ОСОБА_2 кошти в загальній сумі 1 240 085, 10 грн, тобто заборгованість на яку було відкрито виконавче провадження №59716478 з примусового виконання виконавчого листа. Стягнення відсотків є передчасним, оскільки у виконавчому документів, який перебуває на виконанні вказана загальна сума у розмірі 1 472 953 грн про стягнення з ОСОБА_1 на користь АБ «Банк регіонального розвитку». Крім того, ОСОБА_1 є поручителем за виконання кредитних зобов`язань ПП «Кала», а тому сторони є солідарними боржниками

28 грудня 2020 року представник ОСОБА_2 ОСОБА_5 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому доводи апеляційної скарги заперечив. Вказує, що в резолютивних частинах судових рішень Господарського суду Івано-франківської області від 14 червня 2011 року та Тисменицького районного суду від 17 грудня 2012 року, на виконання яких видані виконавчі листи не підтверджено кредитну заборгованість та те, що ПП «Кала» та ОСОБА_1 є солідарними боржниками. Таким чином, у державного виконавця відсутні підстави зараховувати сплачені на виконання судового наказу за №1140 від 13 березня 2020 року суми на погашення заборгованості за виконавчим листом №0915/2956/12 та виносити постанову про закінчення виконавчого провадження від 25 серпня 2020 року ВП 59716478.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 підтримав доводи апеляційної скарги, просить задовольнити подану скаргу.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_5 доводи апеляційної скарги заперечив. Ухвалу суду вважає законним та обґрунтованим, а тому просить залишити її без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 367 ЦПК України наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволенні скарги ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що положеннями Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено можливості зарахування державним виконавцем сум стягнень одночасно у кількох виконавчих провадженнях, якщо така можливість не була встановлена судовим рішенням в порядку розгляду відповідних заяв про роз`яснення судового рішення, встановлення порядку чи способу виконання. В резолютивних частинах судових рішень, на виконання яких судами було видано виконавчі документи, не зазначено реквізити кредитного договору, відсутні судові рішення, які б роз`яснювали державному виконавцю порядок виконання даних судових рішень у зв`язку з тим, що боржники зазначені у виконавчих документах, є солідарними. Таким чином, судом не встановлено наявність відповідних судових рішень, які б надавали державному виконавцю можливість зараховувати сплачені на виконання судового наказу за №1140 від 13.03.2020 суми на погашення заборгованості за виконавчим листом № 0915/2956/12

Висновок суду є передчасним і погодитись з ним не можна.

Висновок суду відповідає вимогам закону і матеріалам справи.

Згідно вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, що рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області за №0915/2956/12 від 17.12.2012 стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного банку «Банк регіонального розвитку» 1 472 952 грн. 60 коп. боргу по кредитному договору та 3 219, 00 грн судових витрат.

На виконання рішення суду 18.12.2012 року видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного банку «Банк регіонального розвитку» 1 472 952 грн. 60 коп. боргу по кредитному договору (т. 2 а.с.38).

Відповідно до укладеного 20.11.2013 року між АБ «Банк Регіонального розвитку», ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» та Національним банком України договору відбулось передання в управління непроданих активів банку (а.с. 51-54). Ухвалою Тисменицького районного суду від 23 квітня 2015 року, з врахуванням виправленої ухвалою від 14.05.2015 року описки, задоволено заяву ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» та замінено сторону у справі за позовом АБ «Банк регіонального розвитку» до ОСОБА_1 на ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» (а.с. 84-86).

30.09.2015 року між ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» та ТОВ «Колекторська компанія «Гарант» укладено договір про відступлення права вимоги за вказаним кредитним договором (а.с. 102-105).

На підставі наступних договорів від 29.01.2017 року, 21.03.2017 та 13.02.2018 року відбулось відступлення права вимоги за цим кредитним договором від ТОВ «Колекторська компанія «ГАРАНТ» до ОСОБА_6 , а від неї до ОСОБА_7 та в подальшому до ОСОБА_4 (а.с. 106-117).

Ухвалою Тисменицького районного суду від 18.12.2018 року стягувача по виконавчому листу №0915/2956/12 Тисменицького районного суду, виданому згідно рішення цього суду від 17.12.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АБ «Банк регіонального розвитку» 1 472 952,60 грн заборгованості за кредитним договором та 3 219 грн судових витрат - ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» замінено його правонаступником - ОСОБА_4 (а.с. 164-166).

На підставі заяви ОСОБА_8 29.03.2019 року Тисменицьким районним судом по вказаній справі видано виконавчі листи. Тобто, вони видані після спливу строку пред`явлення їх до виконання (а.с. 175-176).

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 22 липня 2019 року поновлено пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа по справі №915/2956/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_9 1 472 952,60 грн боргу по кредитному договору.

Постановою заступника начальника Тисменицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Івано-Франківської області Коржаком Богданом Богдановичем від 06 серпня 2020 року, відкрито виконавче провадження № 59716478 з примусового виконання виконавчого листа № 0915/2956/12 Тисменицького районного суду Івано-Франківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 боргу за кредитним договором у розмірі 1 240 085,10 грн (т. 2 а.с.36).

Ухвалою Тисменицького районного суду від 23.06.2020 року стягувача по виконавчому листу №0915/2956/12 Тисменицького районного суду, виданому згідно рішення цього суду від 17.12.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 1 240 085,10 грн замінено його правонаступником ОСОБА_2 (а.с. 24-27 т.2).

Постановою державного виконавця від 13 липня 2020 року ВП №59716478 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 1 240 085,10 грн замінено його правонаступником ОСОБА_2 (т. 2 а.с.86-87)

Постановою від 25 серпня 2020 року ВП №59716478 закінчено виконавче провадження з виконання виконавчого листа №0915/2956/12 від 02.10.2013 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг по кредитному договору в сумі 1240 085, 10 грн у зв`язку з його виконанням у повному обсязі(т.2 а.с.35).

Статтею 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Підстави для закінчення виконавчого провадження передбачені у статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Відповідно до ч.4 ст.19 вищевказаного Закону сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Судом встановлено, що виконавчий лист №0915/2956/12 від 02.10.2013 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг по кредитному договору в сумі 1240 085, 10 грн виконаний згідно платіжних доручень за №1140 від 13.03.2020, №1144 від 16.03.2020, №2290 від 15.06.2020.

Зазначені обставини підтверджуються платіжним дорученням №1140 від 13.03.2020 на суму 14 006, 07 грн слачено кошти на з ПП «Кала» на користь ОСОБА_4 призначення платежу згідно наказу №1041 від 14.06.2011 (т. 2 а.с.44)

Згідно платіжного доручення №1144 від 16.03.2020 на суму 1 181 964,87 грн сплачено кошти з ПП «Кала» на користь ОСОБА_2 призначення платежу згідно наказу №1041 від 14.06.2011 (т. 2 а.с.45).

Згідно платіжного доручення №2290 від 15.06.2020 на суму 44 115,16 грн сплачено кошти з ПП «Кала» на користь ОСОБА_2 призначення платежу згідно наказу №1041 від 14.06.2011 (т. 2 а.с.46).

Таким чином, відповідно п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем правомірно закінченно виконавче провадження у зв`язку з повним виконанням рішення суду, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 240 085,10 грн, так як вищевказаними платіжними дорученнями підтверджено перерахунок зазначених коштів стягувачу.

Суд відхиляє доводи ОСОБА_2 про те, що на його користь не стягнуто з ОСОБА_1 відсотки за користування кредитом в сумі 221 059, 89 грн та держмито в розмірі 3 219 грн, оскільки постановою державного виконавця від 13 липня 2020 року ВП №59716478 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 1 240 085,10 грн, якою замінено його правонаступником ОСОБА_2 (т. 2 а.с.86-87) та останнім не оскарджувалась, не передбачено відсотки за користування кредитом в сумі 221 059, 89 грн та держмито в розмірі 3 219 грн.

Отже, постановою державного виконавця від 25 серпня 2020 року у ВП №59716478 правомірно закінчено виконавче провадження з виконання виконавчого листа №0915/2956/12 від 02.10.2013 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг по кредитному договору в сумі 1240 085, 10 грн у зв`язку з його виконанням у повному обсязі (т.2 а.с.35).

Підстав для задоволення скарги ОСОБА_2 про визнання протиправними дії Тисменицької виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Коржака Богдано Богдановича та скасування постанови від 25 серпня 2020 року про закінчення виконавчого провадження ВП 59716478 не встановлено.

Ухвалюючи рішення про задоволення скарги та скасовуючи постанови про закінчення виконавчого провадження, судом першої інстанції не враховано, що фактично за виконавчим листом №0915/2956/12 від 02.10.2013 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг по кредитному договору сплачувались заборгованість згідно платіжних доручень за №1140 від 13.03.2020 на користь стягувача ОСОБА_4 та згідно платіжних доручень №1144 від 16.03.2020, №2290 від 15.06.2020 на користь стягувача ОСОБА_2 .

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина перша статті 376 ЦПК України).

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції таким, що постановлено з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також з допущенням порушення норм матеріального та процесуального права, тому підлягає скасуванню з ухвалення нового рішення про відмову ОСОБА_2 у задоволенні скарги про визнанання протиправними дії державного виконавця Тисменицької виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Коржака Богдана Богдановича та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 25 серпня 2020 року у ВП 59716478

Згідно ст. 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначаються, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частини 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ч.1,п.п.1,2 ч. 2 ст 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки ОСОБА_1 сплачено судовий збір за поданння апеляційної скарги у розмірі 420, 40 грн згідно квитанції від 03 грудня 2020 року, апеляційна скарга підлягає задоволенню , то з ОСОБА_2 підлягає стягнення на користь ОСОБА_1 420, 40 грн судового збору.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 задовольнити. Ухвалу Тисменицького районного суду від 19 листопада 2020 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні скарги про визнанання протиправними дії державного виконавця Тисменицької виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Коржака Богдана Богдановича та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 25 серпня 2020 року у ВП 59716478.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 420,40 грн (чотириста двадцять гривень) витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з часу складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 січня 2021 року.

Судді: В.Д.Фединяк Г.П.Мелінишин

В.А.Девляшевський