Справа №442/2076/21
Провадження №2/442/665/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2021 року

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Гарасимків Л.І.

при секретарі - Петрів В.М.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду міста Дрогобича за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення ( виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , інтереси якої представляє адвокат Гирич О.В., ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зустрічним ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в :

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , інтереси якої представляє адвокат Гирич О.В., ОСОБА_8, ОСОБА_4 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_5 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позивач ( відповідач за первісним позовом) ОСОБА_5 ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 ( позивача за первісним позовом) про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в підтвердження позовних вимог посилаються на те, що згідно Свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) від 11.03.1997 року, квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 на плаві спільної сумісної власності. ОСОБА_5 ), громадянин Молдови, зареєстрував своє постійне місце проживання у даній квартирі за згодою інших співвласників після одруження з ОСОБА_2 . З 2015 року відповідач проживає за кордоном. На даний час адреса його проживання невідома навіть для ОСОБА_2 , оскільки шлюб між ними фактично припинений, що підтверджується поданим 26 січня 2021 року ОСОБА_9 позов про розірвання шлюбу до Др огобицького міськрайонного суду. Оскільки відповідач вже багато років не проживає у належній позивачам квартирі без поважних причин, це свідчить про втрату ним інтересу до даного житла. Крім того, факт реєстрації ОСОБА_9 у квартирі створює власникам перешкоди у реалізації права власності, зокрема порушує їхні право вільного користування розпорядження даною квартирою. Також це спричиняє їм матеріальні збитки, оскільки для оплати послуги з вивезення сміття враховується факт його реєстрації, а при призначенні державної субсидії на комунальні послуги враховуються його доходи, хоча він в оплаті послуг не бере. Добровільно знятися з реєстр місця проживання відповідач не бажає. Підтвердженням непроживання без поважних причин відповідача в квартирі з 2015 року є складений 19.012021 року ОСББ «Айстра» Акт про не проживання особи у багатоквартирному будинку. Оскільки відповідач відмовляється добровільно знятися з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , вони позбавлені можливості позасудовому порядку вирішити це питання, а тому виникла така необхідність.

Позивач ОСОБА_10 (відповідач за первісним позовом) в підтвердження позовних вимог посилаються на те, що його дружині на праві приватної власності належить частка в квартирі за адресою АДРЕСА_1 . Так як вони перебувають з нею у зареєстрованому шлюбі, він, як член сім`ї, зареєстрований в зазначеній квартирі та відповідно до їхньої попередньої домовленості, за кошти, котрі заробив за кордоном під час роботи в США в період 2019-2020 р. здійснив ремонт квартири та купив нові меблі і техніку. За їхнею домовленістю, після завершення роботи в США, вони мали продовжувати жити в м.Дрогобичі у вказаній квартирі. Маючи таку домовленість він беззастережно витратив на покращення житла більше 10 000 Доларів США. Крім цього він приклав значні особисті зусилля для здійснення ремонту, зокрема він допомагав майстрам під час виконання робіт. На даний час у вищевказаній квартирі проживає теща, він ( під час перебування на Україні) та його дружина. У зв`язку із суттєвими обмеженнями в пересуванні між кордонами держав через карантинні обмеження, він не може настільки ж регулярно відвідувати Україну як раніше. Проте останній раз він був в січні 2021 р. та мав дуже неприємну розмову із дружиною, яка висловила вимогу більше не з`являтися в їх квартирі та забрати особисті речі. Мало того, в останній день його перебування в Дрогобичі, він не зміг потрапити в квартиру, так як на вхідних дверях були поміняні замки. Так як він не має іншого житла в Україні та всі зароблені кошти вклав в спірну квартиру, вважає, що має право там проживати, тим більше на даний час є зареєстрований за вказаною адресою. Просить позов задоволити.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

Відповідач ухвалу про розгляд справи в спрощеному позовному провадженні не отримав, останнє повернуто за відсутністю адресата за вказаною адресою, яке міститься в матеріалах справи, однак про розгляд справи йому відомо, так як його представником - адвокатом Рупінським О. подано зустрічний позов.

Відповідно до ст.247 ЦПК судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст.263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Як вбачається із копії Свідоцтва на право власності на квартиру від 11.03.1997р., видане Дрогобицьким міським бюро з приватизації державного житлового фонду, квартира загальною площею 41,0 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 дійсно належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_4 .

Факт не проживання відповідача у спірному будинку підтверджується Актом про не проживання осіб у багатоквартирному будинку від 19.02.2021р., згідно якого громадяни ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у квартирі за АДРЕСА_1 , не проживає з 2015 року по час обстеження ( з 2015р. за словами власника квартири постійно проживає у Сполучених Штатах Америки, місто Чікаго).

Зняття з реєстрації місця проживання особи, згідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р. № 1382-ІУ, здійснюється, окрім інших підстав, на підставі судового рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням, яке набрало законної сили.

У відповідності до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть, тощо.

Ст.41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до закону від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися, розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316. 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Аналізуючи вище обставини, суд прийшов до переконання, що заявлені позовні позивачів підлягають до задоволення, оскільки хоча відповідач ОСОБА_10 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , однак з 2015року року і по день обстеження не проживає ( проживає постійно у Сполучених Штатах Америки), що створює для позивачів незручності, оскільки вони додатково сплачують за зайву особу витрати по оплаті за комунальні послуги, що породжують як власникам житла негативні наслідки (вищевказаний факт унеможливлює оформити субсидії по відшкодуванню витрат за користування комунальними послугами), відтак відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України позивач має право вільно володіти, користуватись, та на підставі ст.319 ЦК України - розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, зокрема, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим помешканням та зняття з реєстраційного обліку, а відтак заявлені позовні вимоги позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є підставними та обґрунтованими.

Згідно правового висновку, який викладений у постанові Верховного Суду від 11.04.2019 року прийнятій у справі №450/1138/17, право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням виникає та існує за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є. Визнання особи такою, що втратила право користування житлом, що перебуває у спільній частковій власності, можливе лише за наявності обумовленої письмової згоди всіх співвласників цього житлового будинку та (або) подання ними спільного позову.

За змістом положень ст.ст. 2, 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», особа може мати декілька місць проживання, однак проведенням реєстрації свого місця проживання у конкретному жилому приміщенні особа сама визначає його як постійне місце проживання.

Частиною другою ст.405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Суд не бере до уваги ті обставини, на якій посилається позивач ОСОБА_10 ( відповідач по первісному позову), що останній витрачав кошти на покращення житла (квартири АДРЕСА_1 ), те, що за його кошти було здійснено ремонт в квартирі, факт того, що позивач ОСОБА_2 ( за первісним позовом), чинила йому перешкоди та унеможливлювали його доступ до житла, оскільки перелічені вище факти не підтверджуються жодними письмовими доказами, зокрема копіями квитанцій на придбання будівельних матеріалів, повідомлень в органи поліції з приводу протиправних дій власника квартири, ( рапортів працівників поліції), тощо, а відтак заявлені позовні вимоги ОСОБА_10 є безпідставними та приходить до висновку, що всі доводи та заперечення відповідача ОСОБА_10 (позивача за зустрічним позовом) не спростовують вище зроблених висновків суду, а тому до уваги судом не приймаються.

Враховуючи викладені обставини справи та правові норми, надавши оцінку сукупності узгоджених між собою доказів та зазначивши, що їх достатньо, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1 , що є підставою для задоволення первісного позову та відмови у задоволенні зустрічного позову.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 133, 141, 280, 284, 354ЦПК України, ст. 319, 405 ЦК України, у відповідності до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір», суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , інтереси якої представляє адвокат Гирич О.В., ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_13 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задоволити.

Визнати ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Молдови, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з відповідача ОСОБА_5 ) судові витрати в користь позивачів сплачені при поданні позову до суду, тобто судовий збір в розмірі 908,00 грн.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 ) до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Сторони у справі:

Позивач - ОСОБА_1 , місце реєстрації - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Позивач - ОСОБА_2 , місце реєстрації - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Позивач - ОСОБА_3 , місце реєстрації - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 .

Позивач - ОСОБА_4 , місце реєстрації - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 .

Відповідач - ОСОБА_5 ) місце реєстрації - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - невідомий.

Суддя Гарасимків Л.І.