Справа № 214/6364/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2021 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Євтушенка О.І.,

секретар судового засідання Гливук М..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку виконання заяву Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про відстрочення виконання судового рішення, -

за участю:

представника відповідача Бершадської Л.С.,

ВСТАНОВИВ:

Представник Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області Бойко В.Г. звернувся до суду із заявою 30 березня 2021 року, в якій просить суд надати відстрочку виконання рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 листопада 2020 року, яким стягнуто з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 25 000 грн. та 840,80 грн. судового збору в дохід держави, яке постановою Дніпровського апеляційного суду від 16 березня 2021 року залишено без змін.

В обґрунтування вимог заяви представник зазначив, що згідно зі ст.4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку із тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом. Фонд є некомерційною самоврядною організацією, що діє на підставі статуту, який затверджується його правлінням. З 12 березня 2020 року в Україні запроваджено карантин через спалах у світі коронавірусу, який подовжено постановою Кабінету Міністрів України № 641 від 22 липня 2020 року. Відповідно до пп.2 п.5 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» Фонд соціального страхування України на період карантину здійснює такі страхові виплати: допомога по тимчасовій працездатності; допомога по вагітності і пологах; щомісячні страхові виплати потерпілим від нещасних випадків на виробництві; професійних захворювань та членам їх сімей; витрати на лікування потерпілих від нещасних випадків на виробництві або професійних захворювань; витрати на протезування та придбання спеціальних засобів пересування; допомога на поховання. Інші виплати на період карантину не передбачені. З огляду на викладене та з метою запобігання обмеження прав значної кількості потерпілих в отриманні соціальної допомоги, представник просила суд надати відстрочку виконання рішення до закінчення дії карантину.

За результатами автоматизованого розподілу на підставі протоколу 30 березня 2021 року матеріали заяви передано судді Євтушенку О.І. як попередньо визначеному складу суду.

Відповідно до ч.2 ст.435 ЦПК України, заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

У розумінні ч.2 ст.128 ЦПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Представник відповідача ОСОБА_2 заяву підтримала та просила розгляд заяви проводити в письмовому провадженні.

Представник позивача адвокат Меланчук І.В. подав заяву про розгляд заяви без його участі та просив відмовити в задоволенні заяви Управління фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області Бойка В.Г. про відстрочку виконання рішення. Свою позицію мотивував тим, що представником відповідача не надано суду жодних доказів на підтвердження неможливості виконання судового рішення. До того ж будь-яких обмежень щодо виконання судових рішень, ухвалених в період дії карантину, запровадженого в Україні, діючим законодавством не встановлено.

За даних обставин з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи суд вважає за можливе заяву про відстрочення виконання рішення суду розглянути за відсутності учасників справи на підставі наявних доказів, оскільки їх неявка в силу ст.435 ЦПК України не перешкоджає цьому.

Суд, дослідивши вимоги заяви, письмові матеріали цивільної справи, надавши оцінку наведеним в заяві обставинам, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 листопада 2020 року позовні вимоги представника ОСОБА_1 адвоката Меланчука Ігоря Віталійовича до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про відшкодування моральної шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров`я задоволено частково: стягнуто з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 25 000 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ушкодження його здоров`я (без нарахування та утримання податку з доходів фізичних осіб та інших зборів і платежів); стягнуто з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в дохід держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 16 березня 2021 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Згідно зі ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Положеннями ч.1, ч.2 ст.18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Таким чином, при набранні рішенням законної сили воно є обов`язковим до виконання на всій території України, а державна виконавча служба або приватні виконавці як органи примусового виконання зобов`язані прийняти всі необхідні заходи для його виконання.

За змістом ст.435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом) встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Зазначена процесуальна норма кореспондується з приписами ст.ст.33, 36 Закону України «Про виконавче провадження» та пов`язує можливість відстрочення виконання рішення у «виняткових випадках» за умови доведення заявником існування конкретних обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять це неможливим у певний строк. Вказаний інститут призначений для захисту інтересів боржника. При цьому, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

У п.10 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26 грудня 2003 року №14 передбачено, що суду у вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, керуючись особливим характером обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо). При цьому Верховний Суд не дає роз`яснень щодо цих підстав, підкреслюючи роль судового розсуду в оцінці цих обставин.

Згідно положень ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, розстрочка, відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим, за умови надання достатніх доказів існування таких обставин стороною, яка звернулася до суду із відповідною заявою.

Звертаючись із заявою про відстрочення виконання рішення суду від 30 березня 2021 року, представник заявника (боржника) посилається на те, що пп.2 п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» обмежено здійснення страхових виплат Фондом соціального страхування лише виплатами допомоги по тимчасовій працездатності; допомоги по вагітності і пологах; щомісячні страхові виплати потерпілим від нещасних випадків на виробництві; професійних захворювань та членам їх сімей; витрати на лікування потерпілих від нещасних випадків на виробництві або професійних захворювань; витрати на протезування та придбання спеціальних засобів пересування; допомоги на поховання.

Проте суд не може погодитись з таким висновком заявника, оскільки визначена судом сума моральної шкоди за наслідками розгляду судового спору не може вважатись добровільною страховою виплатою, що має бути здійснена Фондом відповідно до вимог вказаного закону.

Виходячи з вимог ст.129-1 Конституції України у взаємозв`язку із нормами ст.18 ЦПК України, рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 листопада 2020 року набрало законної сили і є обов`язковим до виконання для відповідача. Жодних обмежень щодо виконання судових рішень на період дії карантину, запровадженого в Україні, діючим законодавством не передбачено.

Таким чином судом не встановлено наявності виняткових обставин, передбачених ст.435 ЦПК України, які можуть бути підставою для відстрочки виконання рішення суду, пов`язаного із стягненням з боржника сум в рахунок відшкодування моральної шкоди.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні заяви Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області за недоведеністю.

Керуючись ст.ст.18, 260, 261, 351-354, 435, п.15 Перехідних положень ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про відстрочення виконання судового рішення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з моменту її підписання шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвалу складено та підписано 19 травня 2021 року.

Суддя О.І. Євтушенко