ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2021 року м. Чернівці

справа № 725/2212/20

провадження 22-ц/822/73/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів: Височанської Н.К., Лисака І.Н.

секретар Собчук І.Ю.

розглянувши апеляційну скаргу державного реєстратора Карвацької Галини Федорівни, апеляційну скаргу Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного управління Чернівецької міської ради, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівців від 29 жовтня 2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного управління Чернівецької міської ради, державного реєстратора Карвацької Галини Федорівни, ОСОБА_1 про скасування рішення Державного реєстратора та запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

В травні 2020 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного управління Чернівецької міської ради, державного реєстратора Карвацької Г.Ф., ОСОБА_1 про скасування рішення Державного реєстратора та запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Відповідно до матеріалів первинної інвентаризації від 22.02.1966 року Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації житловий будинок АДРЕСА_1 мав загальну площу 58,0 м.кв., житлову 30,40 м.кв. та його забудовником був ОСОБА_3

У 1977 році в житловому будинку за вказаною адресою проведено реєстрацію поточних змін та зафіксовано загальну площу будинку 78,80 м.кв., житлову - 43,80 м. кв.

Відповідач ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.04.1978 року, набув у приватну власність все будинковолодіння АДРЕСА_1 . Свідоцтво зареєстроване Чернівецьким ОБТІ 05.04.1978 року номер запису 4575, у книзі №34 стор. 152.

В подальшому, на підставі договору купівлі-продажу від 17.07.1978 року, гр. ОСОБА_4 набула у власність 39/100 ідеальних часток будинковолодіння АДРЕСА_1 , придбавши зазначену частку будинку у відповідача ОСОБА_1 .

В липні 1979 року на підставі рішення Виконавчого комітету Першотравневої районної ради народних депутатів Чернівецької області №221/15 від 20.07.1979 року отримала дозвіл про поліпшення житлових умов у вищевказаному житловому будинку.

Висновком ЧКОБТІ про часткове співвідношення між співвласниками будинковолодіння АДРЕСА_1 запропоновано видати свідоцтва про право власності гр. ОСОБА_5 , яка користується 58/100 частин житлового будинку, ОСОБА_1 , який користується 42/100 частин житлового будинку.

06.09.2005 року ОСОБА_5 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно на 58/100 частин, яке зареєстроване у ЧКОБТІ 08.09.2005 року на праві приватної спільної часткової власності №11/969330.

Окрім того, заявою від 23.09.2005 року, посвідченою приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Блауш Н. З. відповідач ОСОБА_1 відмовився від здійснення переважного права купівлі 58/100 часток будинковолодіння, як його співвласник, відповідно до ст. 362 ЦПК України.

26.09.2005 року згідно договору купівлі-продажу, ОСОБА_4 , як продавець відчужує ОСОБА_2 , як покупцю, 58/100 ідеальних часток житлового будинку по АДРЕСА_1 .

03.10.2005 року ОСОБА_2 зареєстровано право власності на 58/100 часток житлового будинку, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №8520226.

У 2018 році позивачу випадково стало відомо про те, що відповідач ОСОБА_1 просить провести поділ земельної ділянки, яка належить йому на праві спільної сумісної власності, маючи нібито документ, на підставі якого йому належить 61/100 житлового будинку.

Позивач стверджувала, що із наявними в неї документами, які підтверджують її право власності на 58/100 часток житлового будинку звернулася до відповідача державного реєстратора Карвацької Г.Ф., яка пояснила, що реєстрація права власності відповідача ОСОБА_1 здійснена нею на підставі свідоцтва про право на спадщину від 04.04.1978 року та стверджувала, що у позивача з ОСОБА_1 немає спільного будинковолодіння, оскільки у нього окремий будинок без співвласника.

Вказувала, що при реєстрації права власності відповідача ОСОБА_1 на 61/100 часток державний реєстратор Карвацька Г.Ф. бачила суперечності з уже зареєстрованим за позивачем правом власності.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просила скасувати запис про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на 61/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , номер запису про право власності у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно :21480830, від 17.07.2017 року вчинений державним реєстратором Карвацькою Г.Ф. на підставі рішення індексний номер 36229096 від 20.07.2017 року.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівців від 29 жовтня 2020 року позов ОСОБА_2 до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного управління Чернівецької міської ради, державного реєстратора Карвацької Г.Ф. та ОСОБА_1 про скасування рішення державного реєстратора та запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно задоволено частково.

Скасовано запис про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на 61/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , номер запису про право власності у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 21480830 від 17.07.2017 року вчинений державним реєстратором Карвацькою Г.Ф. на підставі рішення індексний номер 36229096 від 20.07.2017р.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі державний реєстратор Карвацька Г.Ф., в інтересах якої діє ОСОБА_6 , просить скасувати рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівців від 29 жовтня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_7 , просить скасувати рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівців від 29 жовтня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

В апеляційній скарзі Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного управління міської ради просить рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівців від 29 жовтня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Державний реєстратор Карвацька Г.Ф. у своїй апеляційній скарзі не погоджується з судовим рішенням суду, оскільки воно прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а викладені висновки в мотивувальній частині судового рішення не відповідають обставинам справи, а також неправильно застосовані норми матеріального права та порушені норми процесуального права.

Звернувшись до суду з позовом, позивачка як на підставу для скасування рішення державного реєстратора та запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, зазначала що не в змозі зареєструвати належні їй 58/100 часток, через те що ОСОБА_8 протиправно зареєструвала ОСОБА_1 61/100 часток у спільному будинковолодінні.

Обставина, яку позивачка зазначає як підставу для скасування, взагалі не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки відповідно до ч.4 ст.357 ЦК України, співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову(прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

Доказів того, що саме ОСОБА_1 , володіючи на законних засадах, зареєстрованим у належний спосіб майном у вигляді 61/100 частки будинковолодіння порушує права ОСОБА_2 на належне їй майно у складі цього ж будинковолодіння позивачем не надано.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з судовим рішенням суду, оскільки воно прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Посилається на те, що маючи правові підстави, в тому числі документи, які підтверджують право власності на 61 /100 часток будинку, ОСОБА_1 звернувся до державного реєстратора із заявою про проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок. Державним реєстратором було проведено перевірку поданих документів та відповідно до Розділу ІV Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» І Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обмежень, затвердженого постановою Кабінетів Міністрів України №1127 від 25.12.2015 року прийнято рішення про реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на об`єкт нерухомості -61/100 житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами.

Тому вважає, що не має підстав для скасування запису про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на 61/100 часток, вчиненого державним реєстратором Карвацькою Г.Ф. на підставі рішення індексний №36229096 від 20.07.2017 року.

Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного управління міської ради в апеляційній скарзі не погоджується з судовим рішенням суду, оскільки воно прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права. Зазначає, що 17.07.1978 року заявником ОСОБА_1 було подано всі необхідні та достатні документи для державної реєстрації, а саме заяву про реєстрацію речових прав на нерухоме майно на будинок по АДРЕСА_1 .

В процесі розгляду заяви державний реєстратор здійснила всі необхідні реєстраційні дії, передбачені чинним, на той час законодавством для проведення державної реєстрації права власності на вищевказаний об`єкт нерухомого майна.

Співвласниці ОСОБА_2 , яка звернулася пізніше та отримала рішення про відмову було рекомендовано звернутися до суду з позовом про оскарження рішення державного реєстратора у частині зазначення частки майна по АДРЕСА_1 . Позивач на підтвердження свої вимог про скасування рішення державного реєстратора та запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, не довела на підставі належних і допустимих доказів, наявність обставин, які б вказували на відсутність підстав у ОСОБА_8 для реєстрації майна ОСОБА_1 на 61/100 часток у спільному будинковолодінні. Державний реєстратор Карвацька Г.Ф. не реєструвала щойно виникле право на 61/100 частку у майні, а тільки відтворила інформацію про зареєстроване 1978 році право власності ОСОБА_1 на 61/100 часток майна з паперових носіїв бази ЧКОБТІ у новому електронному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Також зазначає, що Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного управління міської ради не є юридичною особою публічного права та не може бути відповідачем по справі.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_2 подала відзив на апеляційні скарги. Просить апеляційні скарги залишити без задоволення. Посилається на те, що суд першої інстанції, оцінюючи докази по справі прийшов до вірного та обґрунтованого висновку, що державний реєстратор, приймаючи рішення про реєстрацію права власності на 61/100 часток будинковолодіння по АДРЕСА_1 та вносячи запис до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, не виконала вимог законодавства, оскільки не подала запит до органів влади, підприємств, установ та організації, які відповідно до законодавства проводили оформлення або реєстрацію прав, не витребувала інформацію, необхідну для такої реєстрації.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що 17.07.1978 року на підставі договору купівлі-продажу, що нотаріально посвідчений державним нотаріусом Чернівецької державної нотаріальної контори Прус Є.Г., ОСОБА_4 придбала у власність 39/100 ідеальних часток будинковолодіння АДРЕСА_1 у відповідача ОСОБА_1

В липні 1979 р. ОСОБА_4 на підставі рішення Виконавчого комітету Першотравневої районної ради народних депутатів Чернівецької області №221/15 від 20.07.1979р. отримала дозвіл про поліпшення житлових умов в житловому будинку АДРЕСА_1 .

Додатком №1 до рішення Виконавчого комітету Першотравневої районної ради народних депутатів Чернівецької області №538/17 від 02.10.1981р. отримала дозвіл про поліпшення житлових умов в житловому будинку АДРЕСА_1 .

На підставі вказаних рішень Виконавчого комітету Першотравневої районної ради народних депутатів Чернівецької області, письмової згоди відповідача ОСОБА_1 від 02.01.1979 року як співвласника будинковолодіння, інвентаризаційної справи від 24.02.2003р., креслень на прибудову, затверджених районним архітектором 15.04.2004 р. та поданих на розгляд міжвідомчої комісії, Висновку СЕС, зареєстрованого 24.03.2004р. №1462/02-02, експертного висновку протипожежної безпеки Першотравневого району м. Чернівці №79/04-2004 від02.04.2003р., заяви-згоди відповідача ОСОБА_1 від 15.04.2004р., акту державної технічної комісії про прийняття в експлуатацію індивідуального житлового будинку від 10.08.2005р., рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 23.08.2005р. №654/14 про затвердження акту державної технічної комісії про прийняття в експлуатацію житлових будинків з належними надвірними спорудами ОСОБА_4 та ОСОБА_1 запропоновано замінити існуючі правовстановлюючі документи на свідоцтва про право власності в будинку АДРЕСА_1 .

06.09.2005р. ОСОБА_5 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, форма власності приватна спільна-часткова 58/100 частин, яке зареєстровано у ЧКОБТІ 08.09.2005 року на праві приватної спільної часткової власності №11/969330, дата прийняття рішення та внесення запису до Реєстру прав власності 08.09.2005р., витяг про реєстрацію права власності №8286557 від 08.09.2005р., номер запису 4575, книга 34, стор. 152.

26.09.2005р. на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого нотаріусом, ОСОБА_5 - продавець, відчужує, а ОСОБА_2 - покупець, купує 58/100 ідеальних часток житлового будинку АДРЕСА_1 . Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.10.2005 року №852026.

Також в матеріалах справи наявна копія заяви ОСОБА_1 , посвідчена нотаріусом, про відмову від здійснення переважного права купівлі 58/100 часток будинковолодіня, як його співвласника, що передбачено ст. 362 ЦПК України.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину від 04.04.1978 року державним реєстратором Карвацькою Г.Ф. було здійснено реєстрацію права власності ОСОБА_1 на 61/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 20.07.2017 року.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог

і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частин першої третьої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційні скарги державного реєстратора Карвацької Г.Ф., Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного управління міської ради слід задовольнити частково, апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення з наступних підстав.

Позивач заявила вимогу про скасування запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного управління Чернівецької міської ради, державного реєстратора Карвацької Г.Ф., ОСОБА_1 .

За змістом статей 15 та 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Зазначені правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17-ц (провадження № 14-144цс18).

Відповідно до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно п.п.1, 3 ст. 10 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації.

Відповідно до ст. 15 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна є індивідуальний номер, який присвоюється кожному індивідуально визначеному об`єкту нерухомого майна при проведенні державної реєстрації права власності на нього вперше, не повторюється на всій території України і залишається незмінним протягом усього часу існування такого об`єкта. У разі переходу права власності на об`єкт нерухомого майна, його реєстраційний номер не змінюється.

Всупереч цьому, державним реєстратором внесено новий запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, відкрито новий розділ на будинковолодіння по АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_1 право власності на 61/100 індивідульну частку та змінено реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна.

Частиною першою статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачений певний порядок державної реєстрація прав та їх обтяжень.

Під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав, похідних від права власності, здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії.

Встановлено, що 26.09.2005р. на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого нотаріусом, ОСОБА_5 - продавець, відчужує, а ОСОБА_2 - покупець, купує 58/100 ідеальних часток житлового будинку АДРЕСА_1 . Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.10.2005 року №852026.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяжень є підставою для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України

у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (абзац перший частини другої статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127.

Перевірка документів на наявність підстав, зокрема, для прийняття відповідних рішень, є одним з етапів державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (пункт 4 частини першої статті18 вказаного Закону у тій же редакції).

Всупереч вказаним вимогам, державний реєстратор, приймаючи рішення про реєстрацію права власності на 61/100 часток будинковолодіння АДРЕСА_1 та вносячи відповідний запис до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, не виконала вимог законодавства, оскільки не подала запит до органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, не витребувала інформацію, необхідну для такої реєстрації.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частини перша та третя статті 13 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Відповідно до частини другої статті 48 ЦПК України позивачем

і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача.

Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного управління міської ради не є юридичною особою публічного права та не може бути відповідачем по справі.

Частиною першою статті 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободу та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Велика Палата Верховного Суду у пункті 36 постанови від 04 вересня

2018 року у справі № 823/2042/16 (провадження № 11-377апп18) дійшла висновку про те, що спір про скасування запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно треба розглядати як спір, пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно (пункт 36).

Позовна вимога про визнання незаконним та скасування запису про державну реєстрацію права власності на майно не може бути звернена до державного реєстратора, а звертається до особи, яка порушує право власності.

Подібних правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду

у постанові від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17, провадження № 14-397цс19.

Зазначеного не враховано судом першої інстанції.

Спір у позивача виник саме з ОСОБА_1 з приводу порушення останнім права власності позивача на майно внаслідок наявності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію ОСОБА_1 права власності на майно.

Враховуючи зазначені обставини, в позові ОСОБА_2 до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного управління Чернівецької міської ради, державного реєстратора Карвацької Г.Ф. про скасування запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно слід відмовити.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Судом першої інстанції порушені норми процесуального права, що відповідно до п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України є підставами для скасування рішення в частині задоволення позову ОСОБА_2 до державного реєстратора Карвацької Г.Ф., Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного управління Чернівецької міської ради та ухвалення в цій частині нового рішення про відмову в позові.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу державного реєстратора Карвацької Галини Федорівни та апеляційну скаргу Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного управління Чернівецької міської ради задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Першотравневого районного суду м.Чернівців від 29 жовтня 2020 року в частині задоволення позову ОСОБА_2 до державного реєстратора Карвацької Галини Федорівни, Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного управління Чернівецької міської ради скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного управління Чернівецької міської ради, державного реєстратора Карвацької Галини Федорівни про скасування запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови 18 січня 2021 року.

Головуючий І.Б. Перепелюк

Судді: Н.К. Височанська

І.Н. Лисак