Справа № 946/261/21
Провадження № 6/946/53/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2021 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Пащенко Т.П.

при секретарі Топтигіної О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про звернення стягнення на нерухоме майно боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку,-

ВСТАНОВИВ:

18.01.2021 року головний державний виконавець Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Міністерства юстиції України звернувся до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, посилаючись на те, що на примусовому виконанні Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби знаходиться виконавче провадження №60403629, 60403425 від 23.10.2019 року з примусового виконання виконавчого листа №522/9063/16, що виданий 07.10.2019 року Приморським районним судом м.Одеса про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в розмірі 409160,94 грн. Згідно відповіді Ізмаїльської державної нотаріальної контори №127/01-16 від 12.02.2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийняли спадщину від померлого ОСОБА_4 на домоволодіння, розташоване в АДРЕСА_1 . У зв`язку з тим, що частка боржника у праві власності на домоволодіння, розташоване в АДРЕСА_1 не визначена, державним виконавцем 21.10.2020 року направлено до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області подання про визначення частки боржника у спільному майні з метою визначення частки у праві спільної власності боржника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок АДРЕСА_2 . 12.11.2020 року ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області №946/1143/20 визначено наявність у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/3 частин житлового будинку АДРЕСА_1 . Право власності на вказане нерухоме майно боржника на теперішній час не зареєстроване. Отже, на теперішній час єдиною можливістю примусово виконати рішення суду залишається звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку. З огляду на зазначене, державний виконавець просить суд дозволити звернути стягнення на нерухоме майно ОСОБА_1 , а саме: 1/3 частин житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 18.04.1989 року №2/727, виданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, та дозволити звернути стягнення на нерухоме майно ОСОБА_2 , а саме: 1/3 частин житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 18.04.1989 року №2/727, виданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

В судовому засіданні державний виконавець подання підтримав та просив суд його задовольнити у повному обсязі.

Вислухавши державного виконавця, дослідивши матеріали подання, суд дійшов наступного висновку.

07.10.2019 року Приморським районним судом м.Одеси виданий виконавчий лист на виконання рішення суду №522/9063/16 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором займу про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики від 18.03.2013 року у розмірі 409160 грн. 94 коп. за розрахованим позивачем курсом 24,0499 грн. за 1 долар США, за яким відкрито виконавчі провадження №60403629 та №60403425 (а.с.2).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.04.1989 року ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 є власниками житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.18).

Під час розгляду цивільної справи №946/6805/20 за поданням Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визначення частки боржника у спільному майні судом було встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийняли спадщину від померлого ОСОБА_4 на домоволодіння, розташоване в АДРЕСА_1 .

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12.11.2020 року, справа №946/6805/20 визначено частку ОСОБА_1 у праві спільної сумісної власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в розмірі однієї третини та визначено частку ОСОБА_2 у праві спільної сумісної власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в розмірі однієї третини (а.с.20).

Під час проведення виконавчих дій було встановлено, що право власності боржники на вказане домоволодіння не зареєстрували в установленому законом порядку, що підтверджується Інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Законом України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії ч. 1 ст.18).

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

За приписами ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Як передбачено частиною 6 статі 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Згідно вимог ч.4 ст. 334 ЦК України, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ч.4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам. У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Відповідно до ч.10 ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

На цей час боржниками у добровільному порядку вимоги стягувача не задоволені та державним виконавцем проведені всі можливі заходи по виконавчому провадженню, однак вони не призвели до задоволення вимог стягувача, що заподіює суттєву шкоду його охоронюваним правам та інтересам.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що наявні всі правові підстави для задоволення заяви головного державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про звернення стягнення на нерухоме майно боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку.

Керуючись ст.ст. 209, 210, 440 ЦПК України, ст.ст.18, 48, 50 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII, суд, -

УХВАЛИВ:

Подання головного державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про звернення стягнення на нерухоме майно боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку задовольнити.

Дозволити державному виконавцю звернути стягнення на нерухоме майно ОСОБА_1 , а саме: 1/3 частин житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 18.04.1989 року №2/727, виданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Дозволити державному виконавцю звернути стягнення на нерухоме майно ОСОБА_2 , а саме: 1/3 частин житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 18.04.1989 року №2/727, виданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, особи, які не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Суддя: Т.П.Пащенко