Провадження № 4-с/756/80/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2021 року місто Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Ткач М.М.,

за участі секретаря судового засідання - Бондаренко Н.Ю.,

скаржника - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії/бездіяльність державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ),

УСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року скаржник ОСОБА_1 звернувся до Оболонського районного суду м. Києва зі скаргою на дії/бездіяльність державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначає, зокрема, що 16 березня 2021 року, Подільським РВДВС м. Києва на підставі виконавчого провадження №64805551 було накладено арешт на грошові кошти скаржника, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та /або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать позивачу у сумі 1120,18 грн. На час подачі даної заяви, відділом не було направлено ОСОБА_1 постанову про відкриття виконавчого провадження №64805551, разом з цим, ідентифікатор доступу до системи АСВП - скаржнику невідомий, а тому вважає, що дії відділу є незаконними, а постанова про арешт коштів підлягає скасуванню. Одночасно скаржник зазначає, що Закон України «Про виконавче провадження» надає можливість скаржнику добровільно виконати рішення суду. При цьому, він перебуває на обліку як безробітний. Крім того, зазначається, що ухвалу суду Оболонського районного суду від 12.10.2020 по справі №756/10524/20 скасовано. Сума судового збору становить 420,40.Оскільки дана ухвала скасована, судові витрати повинні бути зменшені на суму сплаченого судового збору. Крім того, повідомляє, що судовий лист по вищезазначеній справі на підставі якого здійснено відповідачем арешт коштів скаржника, не направлено скаржнику, то це дає підстави вважати, що Оболонський районний суд діє всупереч інтересам громадян нашої Держави. Окрім цього, судовий лист винесено завчасно, до винесення рішення касаційної інстанції по даній справі. З огляду на зазначене, скаржник просить суд визнати дії Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), незаконними. Закрити виконавче провадження №64805551 від 16.03.2021.

Ухвалою суду від 21.04.2021 було відкрито провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії/бездіяльність державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). Призначено судове засідання на 27 квітня 2021 року о 11:00 год. в приміщенні Оболонського районного суду м. Києва (м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, 2-Є, 2-й поверх, каб. 3). Зобов`язано Подільський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) надати копії належним чином засвідчених матеріалів виконавчого провадження №64805551 щодо виконання виконавчого листа, виданого Оболонським районним судом м.Києва у справі за №2/756/5267/20.

Згідно довідки секретаря судового засідання від 27.04.2021 (а.с.51 том 2), справа №4-с/756/80/21 за скаргою ОСОБА_1 на дії/бездіяльність державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), яка була призначена до розгляду на 27.04.2021 о 11:00 год. Була знята з розгляду, у зв`язку з відсутністю поштових марок для направлення судової повістки сторонам по справі про дату та час судового засідання. Розгляд справи було перенесено на 19.05.2021 о 12:00 год.

13.05.2021 на електронну адресу суду від ОСОБА_1 надійшов лист (а.с.58 том 2) про повідомлення на електронну адресу Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про призначення розгляду скарги у Оболонському районному суду м.Києва на 19.05.2021 о 12:00 год.

18.05.2021 на електронну адресу суду від державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Харитоненко К.В. надійшов відзив на скаргу ОСОБА_1 (а.с.59-71 том 2), який зареєстрований Оболонським районним судом м.Києва 19.05.2021, разом з доданими до нього матеріалами виконавчого провадження №64805551 та аудіо файлом запису розмови з боржником від 17.03.2021. У поданому відзиві державний виконавець просить суд відмовити у задоволенні скарги, при цьому, серед іншого зазначає, що ОСОБА_1 стало відомо про наявність відкритого виконавчого провадження 17.03.2021, станом на 18.05.2021 боржником рішення суду не виконано, дії спрямовані на фактичне виконання рішення- не вчиняються. Скаржник ухиляється від виконання покладених на нього зобов`язань, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження» та разом з тим намагається уникнути справляння заборгованості до державного бюджету. Відповідно до Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №388/7709 від 21.05.2003, сторони виконавчого провадження мають право знайомитися з матеріалами виконавчого провадження, внесеними до вказаного реєстру, за адресою в мережі Інтернет згідно ідентифікатора доступу. На підставі вищевикладеного, державний виконавець зазначає, що позивач має безперешкодний доступ до матеріалів виконавчого провадження №64805551.

19.05.2021 на електронну адресу суду від державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Харитоненко К.В. надійшли письмові доповнення до відзиву від 18.05.2021 (а.с.72-76 том 2), у яких, зокрема, зазначається, що постанову про відкриття виконавчого провадження №64805551 направлено за адресою боржника за вихідним номером 23038 від 12.03.2021. Поштове відправлення до відділу не поверталось. Постанову про арешт коштів боржника №64805551 направлено за адресою боржника за вихідним номером 24550 від 16.03.2021.Поштове відправлення до відділу не поверталось. Крім того, зазначено, що станом на 19.05.2021 від ОСОБА_1 жодних повідомлень, заяв та інших звернень, що підтверджують виконання рішення- не надходило. Кошти на депозитному рахунку відділу - відсутні. Відтак, станом на день розгляду скарги, підстави для закінчення виконавчого провадження у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» - відсутні.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 підтримав заявлені ним вимоги у поданій скарзі та просив їх задовольнити. Крім того, просив суд долучити до матеріалів судового провадження Протокол створення та перевірки кваліфікованого електронного підпису (а.с.77 том 2).При цьому заперечив, щодо долучення до матеріалів відзиву на скаргу та доповнень до відзиву від 18.05.2021 поданих державним виконавцем.

Суд постановив протокольну ухвалу: «Долучити до матеріалів судового провадження вищезазначені документи, при цьому, не брати до уваги лише аудіофайл запису розмови з боржником від 17.03.2021, оскільки судом була надано можливість ОСОБА_1 ознайомитися з поданими державним виконавцем документами, окрім того, дані документи були надані на виконання ухвали суду від 21.04.2021 відповідно до якої судом було запропоновано відділу, при наявності, до часу проведення судового засідання подати письмові пояснення на скаргу та зобов`язано надати копії належним чином засвідчених матеріалів виконавчого провадження №64805551 щодо виконання виконавчого листа, виданого Оболонським районним судом м.Києва у справі за №2/756/5267/20.

Державний виконавець, рішення якого оскаржуються, у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав.

З огляду на викладене, керуючись приписами ч. 2 ст. 450 Цивільного процесуального кодексу України (далі-ЦПК України), суд ухвалив розглянути скаргу ОСОБА_1 за його відсутності та державного виконавця, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасника судового процесу, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (ч.2 ст. 18 ЦПК України).

Згідно з положеннями ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад обов`язковості виконання судового рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод обов`язковість судових рішень також гарантується.

Судом встановлено, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2020 року у справі №756/10524/20 позовні вимоги ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 25.08.2020 та до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання ОСОБА_2 в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 щомісячно починаючи з 25.08.2020 та до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 трьох років. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір в розмірі 840, 80 грн (а.с. 145-148, том 1).

Постановою Київського апеляційного суду від 21 січня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без задоволення, а рішення Оболонського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2020 року без змін. Відповідно до даної постанови, вона набрає законної сили негайно з моменту прийняття і оскарженню в касаційному до Верховного Суду не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст.389 ЦПК України (а.с. 17-28, том 2).

За таких обставин, рішення Оболонського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2020 року у справі №756/10524/20, яким зокрема, стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір в розмірі 840, 80 грн не скасовано та набрало законної сили.

Так, посилаючись на рішення Європейського Суду з прав людини від 05 липня 2012 року у справі «Глоба проти України», Верховний Суд у постанові від 10 вересня 2018 року у справі № 905/3542/15 підкреслив, що основна мета виконавчого провадження - виконання судового рішення, яке у державі, що визнала верховенство права, не може залишатися невиконаним на шкоду одній із сторін, а держава повинна вжити усіх необхідних кроків, у межах своєї компетенції, для виконання остаточного рішення суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 грудня 2018 року у справі № 904/7326/17 звернула увагу на те, що виконання судового рішення має бути зручним насамперед для стягувача і не створювати для нього зайвих перешкод і витрат. Виконання судового рішення є прямим обов`язком боржника.

Судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим до виконання незалежно від факту звернення виконавчого документа до примусового виконання. Не виконання судового рішення у добровільному порядку змушує сторону, на користь якої прийнято судове рішення, звернутися у встановленому законом порядку до примусового виконання рішення, що створює для іншої сторони несприятливі наслідки, у тому числі у вигляді обов`язку сплати виконавчого збору (постанова Верховного Суду від 18 жовтня 2018 року у справі № 442/2670/17).

Відповідно до чіткої й усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін (рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції», п. 40). Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок (рішення у справі «Immobiliare Saffi» проти Італії», заява №22774/93, п. 66, ECHR 1999-V).

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини,які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків,встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Законом України "Про виконавче провадження", в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі статтею 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Як убачається із матеріалів справи, супровідним листом від 15.02.2021 Оболонським районним судом на адресу Подільського РВ ДВС у м. Києві було направлено виконавчий лист про стягнення судового збору з ОСОБА_1 на користь держави по справі №2/756/5267/20 (а.с.34 том 2).

Одночасно, слід зазначити, що чинним законодавством України не передбачено направлення виконавчого листа на адресу боржника.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Водночас, слід зазначити, що якщо раніше був передбачений строк для самостійного виконання судового рішення - до 7 днів з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, то Закон України "Про виконавче провадження", в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, такого порядку не передбачає.

Постановою державного виконавця Подільського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Харитоненко К.В. від 12.03.2021 року відкрито виконавче провадження №64805551 з примусового виконання виконавчого листа Оболонського суду м. Києва №2/756/5267/20 від 15.02.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 840, 80 грн.

Постановою державного виконавця Подільського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Харитоненко К.В. від 16.03.2021 року накладено арешт на грошові кошти скаржника, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та /або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику, у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 1120,18 грн.

Боржник мотивує свою скаргу, зокрема, тим, що державним виконавцем не було надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову про накладення арешту на кошти боржника та не встановлено факт їх отримання, що свідчить про бездіяльність державного виконавця.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Виходячи з аналізу вказаної статті, боржник має бути належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження, а державний виконавець повинен не лише направити боржнику копію постанови про відкриття виконавчого провадження, але й встановити факт отримання ним копії цієї постанови.

Згідно із копією витягу з журналу вихідної кореспонденції наданого державним виконавцем, копія постанови про відкриття виконавчого провадження №64805551 була направлена за адресою боржника за вихідним номером 23038 від 12.03.2021. Проте жодного підтвердження направлення постанови про відкриття виконавчого провадження або її вручення боржнику засобами поштового зв`язку з рекомендованим повідомленням матеріали виконавчого провадження не містять, що підтверджує і сам державний виконавець у доповненнях до відзиву від 18.05.2021, які були отримані судом 19.05.2021. Неповідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження свідчить про обмеження його прав.

Разом з тим, слід резюмувати, що порушення державним виконавцем порядку надіслання сторонам виконавчого провадження копій процесуальних документів саме по собі не є достатньою підставою, з якою законодавець пов`язує скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, проте не направлення виконавцем в установленому законом порядку постанови про відкриття виконавчого провадження може бути підставою для визнання неправомірними таких дій (бездіяльності) державного виконавця.

Отже, суд приходить до висновку про визнання протиправною, в межах предмету скарги, бездіяльності державного виконавця Подільського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві щодо не направлення боржнику ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження №64805551 від 12.03.2021 рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Щодо доводів скаржника про не направлення постанови про накладення арешту на кошти боржника від 16.03.2021, слід зазначити, що як убачається із копії витягу з журналу вихідної кореспонденції наданого державним виконавцем, на виконання вимог положень ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», копія зазначеної постанови була направлена за адресою боржника простою кореспонденцією за вихідним номером 24550 від 16.03.2021, оскільки як зазначалося вище, направлення даної постанови рекомендованим поштовим відправленням не вимагається. Відтак, у цій частині скарги, слід відмовити.

Відносно закриття виконавчого провадження №64805551 з примусового виконання виконавчого листа по справі №2/756/5267/20, слід зазначити наступне.

Закон України "Про виконавче провадження", в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, такої процесуальної дії, як закриття виконавчого провадження не передбачає.

Стаття 39 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, містить вичерпний перелік підстав, які надають державному виконавцю право закінчити виконавче провадження, до таких випадків, належить: 1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення; 2) затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення; 3) припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника; 4) прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 6) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі або оплатно вилучена; 7) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів; 9) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; 10) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ; 11) надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону; 12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини; 13) непред`явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 41 цього Закону; 14) якщо стягнені з боржника в повному обсязі кошти не витребувані стягувачем протягом року та у зв`язку з цим перераховані до Державного бюджету України; 15) якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна (за виконавчим документом про звернення стягнення на заставлене майно), недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставодержателя, а також якщо майно, яке є предметом іпотеки, передано іпотекодержателю або придбано ним відповідно до вимог Закону України "Про іпотеку" за виконавчим документом про звернення стягнення на майно, яке є предметом іпотеки; 16) погашення, списання згідно із Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", її дочірньою компанією "Газ України", Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), перед постачальниками електричної енергії за спожиту електричну енергію, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням; 17) списання згідно з пунктами 2-3, 2-4 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України в повному обсязі сум податкового боргу (у тому числі штрафних санкцій та пені), що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа; 18) списання згідно з пунктом 9-15 розділу VIII Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" сум недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (у тому числі штрафних санкцій та пені), що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа.

Закінчення виконавчого провадження без належних правових підстав грубо порушує права стягувача на неупереджене, ефективне, своєчасне і в повному обсязі виконання судового рішення.

Позиція скаржника про те, що він перебуває на обліку як безробітний не є підставою для закінчення виконавчого провадження.

Як убачається з матеріалів, заборгованість в рамках виконавчого провадження, яке є предметом розгляду, скаржником не сплачена, рішення суду не виконано, при цьому, боржником не наведено суду обґрунтованих підстав для закінчення виконавчого провадження.

Окрім того, суд не має права зобов`язувати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Положення Закону України «Про виконавче провадження» наділяють орган державної виконавчої служби дискреційними повноваженнями щодо закінчення виконавчого провадження і суд не може підміняти собою орган державної влади.

Відповідно до статей 76, 77, 78, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, беручи до уваги вищевикладене в своїй сукупності, суд вважає, що скаргу ОСОБА_1 на дії/бездіяльність державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) слід задовольнити частково. Визнати протиправною, в межах предмету скарги, бездіяльність державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) щодо неналежного направлення боржнику ОСОБА_1 документів виконавчого провадження №64805551. В іншій частині вимог слід відмовити.

Керуючись ст. 4, 5, 76-81, 258-260, 354, 450-451 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії/бездіяльність державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) - задовольнити частково.

Визнати протиправною, в межах предмету скарги, бездіяльність державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) щодо неналежного направлення боржнику ОСОБА_1 документів виконавчого провадження №64805551.

В іншій частині вимог - відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали суду складено 21 травня 2021 року.

Суддя М.М. Ткач