Справа № 226/207/21

Справа № 226/207/21
Провадження № 2/226/230/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2021 року м.Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Редько Ж.Є.,

при секретарі Попенко І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення недоотриманої пенсії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі за текстом УПФУ) про стягнення суми недоотриманої пенсії, в обґрунтування якого вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Макіївці Донецької області померла її мати ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді недоотриманої з 2014 року пенсії. 16.04.2020 вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію її матері в сумі 68420 грн 45 коп. 19.08.2020 її представник ОСОБА_3 через відділення поштового зв`язку отримав 61501 грн 50 коп., замість 68420 грн 45 коп. У виплаті 6918 грн 95 коп. відповідач їй відмовив, з чим вона не погоджується. Тому, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь недоотриману суму пенсійних виплат у розмірі 6918 грн 95 коп., успадкованих після смерті її матері, та понесені нею судові витрати зі сплати судового збору.

У заяві про збільшення позовних вимог представник ОСОБА_1 - адвокат Шилов В.В. вказав, що згідно з довідкою відповідача, наданою разом з відзивом на позов, розмір недоотриманої суми пенсії склав 20551 грн 45 коп., до суми якої увійшла і раніше висунута вимога про стягнення 6918 грн 95 коп., тому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь недоотриману суму пенсійних виплат у розмірі 20551 грн 45 коп. та судовий збір у розмірі 908 грн.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Шилов В.В. до суду не з`явилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, наполягаючи на позові, письмово повідомили суд про розгляд справи у їх відсутність.

Представник відповідача Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області до суду не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином, письмово повідомив суд про розгляд справи у його відсутність, надав відзив на позовну заяву, згідно з яким позовні вимоги не визнав, вказав, що внутрішньо-переміщена особа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувала на обліку в УПФУ як отримувач пенсії за віком з серпня 2014 року. Пенсія їй була виплачена з 01.08.2014 по 29.02.2016. Виплату пенсію ОСОБА_2 було призупинено до з`ясування дійсності її статусу внутрішньо-переміщено особи. За період з серпня 2014 року по жовтень 2019 року ОСОБА_2 було нараховано пенсію на загальну суму 105769 грн 60 коп., в тому числі за період з березня 2016 року по жовтень 2019 року 82052 грн 95 коп. Сума недоотриманої пенсії, яка увійшла до складу спадщини, визначена у довідці УПФУ від 03.02.2020 № 2526/05/25 з урахуванням трирічного строку від дати звернення нотаріуса, а саме 23.01.2020, й склала 68420 грн 45 коп. В серпні 2020 року позивачці виплачено недоотриману пенсію матері в сумі 61501 грн 50 коп. за період з 18.05.2017 по 31.10.2019 з урахуванням ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно з якою нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Тому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У відповіді на відзив представник позивача ОСОБА_3 вказав, що УПФУ незаконно припинило виплату пенсії ОСОБА_2 в односторонньому порядку, не повідомивши про це пенсіонерку, а тому пенсія повинна виплачуватися без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходу. Рішень про припинення та поновлення виплат відповідачем не видавалося. Позиція УПФУ є необґрунтованою та такою, що не відповідає законодавству.

Згідно з ухвалою судді від 29.01.2021 позовна заява ОСОБА_1 була залишена без руху для усунення недоліків.

Згідно з ухвалою судді від 10.02.2021 після усунення недоліків позовної заяви у справі відкрито загальне позовне провадження та призначене підготовче засідання.

Згідно з ухвалою судді від 05.04.2021 додаткова позовна заява ОСОБА_1 була повернута позивачу у зв`язку з невиконанням ч.5 ст.49 ЦПК України.

Згідно з ухвалою суду від 26.04.2021 підготовче засідання, під час якого сторонами були подані заяви по суті справи, у тому числі про збільшення позовних вимог після її повернення, закрито, справа призначена до судового розгляду по суті.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.04.2020, посвідченого державним нотаріусом Першої слов`янської державної нотаріальної контори, в.о.державного нотаріуса Першої макіївської державної нотаріальної контори Макаровою Н.І., зареєстрованого в реєстрі за № 1-81, спадкоємцем майна ОСОБА_2 , 1936 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , є її донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з недоотриманої пенсії у розмірі 68420 грн 45 коп., яка належала померлій на підставі довідки УПФУ від 03.02.2020 № 2526/05/25 (а.с.10).

Згідно зі службовим чеком від 19.08.2020 через поштове відділення виплачено 61501 грн 50 коп. недоотриманої суми пенсії (а.с.11).

Згідно з довідкою УПФУ сума нарахованої ОСОБА_2 пенсії за період з серпня 2014 року по жовтень 2019 року склала 105769 грн 60 коп.; сума виплаченої ОСОБА_2 пенсії за період з серпня 2014 року по лютий 2016 року склала 23716 грн 65 коп.; сума виплаченої спадкоємцю ОСОБА_4 пенсії її матері за період з травня 2017 року по жовтень 2019 року склала 61501 грн 50 коп.; сума несплаченої пенсії за період з березня 2016 року по квітень 2017 року склала 20551 грн 45 коп. (а.с.38).

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.11.1950), що набрала чинності для України з 11.09.1997 та є складовою її правової системи відповідно до вимог ст.9 Конституції України, закріплено принцип непорушності права власності, який означає право особи на безперешкодне, мирне володіння, користування та розпорядження належним йому майном відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно за ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

За приписами ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у ч.2 ст.36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали (ч.1).

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті суми пенсії ділиться між ними порівну (ч.2).

За відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини (ч.3).

З системного аналізу вищевказаних норм права слідує, що нарахована особі пенсія, яка не була їй виплачена, у разі смерті такої особи переходить у порядку спадкування до її спадкоємців у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Тлумачення ст.ст.1218, 1227 ЦК України свідчить про те, що законодавство допускає спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії. При цьому необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання відповідних сум.

Судом встановлено, що пенсія померлої ОСОБА_2 , яка нею недоотримана за життя, увійшла до складу спадщини після її смерті.

Позивач у порядку спадкування за законом набула право власності на вказані грошові кошти.

Оскільки позивач, як спадкоємець за законом, в установленому порядку прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_2 та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові кошти у сумі 68420 грн 45 коп. нарахованої, але не отриманої пенсії, суд вважає, що саме ця сума належить позивачу до виплати.

Беручи до уваги, що відповідачем частково виплачено позивачу спадкові кошти, вимога позивача є обґрунтованими щодо стягнення з УПФУ на свою користь недоотриманої суми належних їй коштів у розмірі 6918 грн 95 коп. (68420 грн 45 коп. - 61501 грн 50 коп.), а тому її позов у цій частині позовних вимог підлягає задоволенню.

Суд відхиляє доводи відповідача, які ґрунтуються на ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, оскільки вказана правова норма розповсюджується на пенсіонерів, які є власниками своїх особистих пенсій, тобто на тих, що не померли, та ніяким чином не стосується правовідносин з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Позивач успадкувала належні спадкоємцю суми пенсії відповідно до ст.1227 ЦК України у тому розмірі, в якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті за останні три роки. Дата звернення спадкоємця до УПФУ з вимогою про виплату нарахованої за життя спадкодавця пенсії не впливає на розмір виплат та не надає органам Пенсійного фонду України права на обмеження цих виплат.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.02.2020 у справі № 428/5418/18 (провадження № 61-48756св18) та має бути застосована і у цій справі, виходячи з тотожності правовідносин сторін.

Що стосується вимог позивача про стягнення недоотриманої пенсії її матері у розмірі 13632 грн 50 коп. (20551 грн 45 коп. - 6918 грн 95 коп.), суд виходить з такого.

Пред`являючи до стягнення суму, що є більшою від різниці між розміром спадкового майна, зазначеного у свідоцтві про право на спадщину за законом, та виплаченою відповідачем суми, позивач фактично вимагає визнання за нею права власності у порядку спадкування на недоодержану пенсію померлої матері в сумі більшій, ніж зазначено у свідоцтві про право на спадщину, та стягнення цієї суми з відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке згідно з ч.1 ст.1298 ЦК України видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Тобто, зверненню до суду із вимогами про визнання права власності у порядку спадкування має передувати відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Крім того відповідно до п.4.14 гл.10 розділу П Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє у тому числі склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину.

Отже на нотаріуса покладено обов`язок щодо встановлення складу спадкового майна.

Суд вважає, що посилання позивача на необхідність стягнення на її користь недоотриманої пенсії в сумі 13632 грн 50 коп. є необґрунтованим, оскільки нотаріусом їй видано свідоцтво про право на спадщину, яка складається з недоотриманої пенсії в розмірі 68420 грн 45 коп. Сума в розмірі 13632 грн 50 коп., про стягнення якої просить позивач, перевищує залишок несплаченої суми, яка увійшла до складу спадщини. Постанови про відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану суму недоотриманої пенсії матеріали справи не містять. За таких обставин у позивача відсутні перешкоди для оформлення своїх спадкових прав у нотаріальному порядку.

Оскільки позовні вимоги про стягнення з відповідача недоотриманої пенсії ОСОБА_2 у розмірі 13632 грн 50 коп. є необґрунтованими, суд приходить до висновку про відмову у їх задоволенні.

Судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно сумі задоволених вимог в порядку, передбаченому ст.141 ЦПК України, у розмірі 306 грн 00 коп.

На підставі ст.ст.1216, 1218, 1227, 1296 ЦК України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», керуючись ст.ст.12, 13, 76, 141, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстрації як переміщеної особи: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (юридична адреса: вул.Центральна, 13, м.Мирноград, Донецька область, ) про стягнення недоотриманої пенсії задовольнити частково.

Стягнути з Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 недоотриману суму пенсії в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 6918 (шість тисяч дев`ятсот вісімнадцять) грн 95 коп.

Стягнути з Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 306 грн (триста шість) грн 00коп.

У задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 13632 грн 50 коп. відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ж.Є.Редько