Ухвала

21 травня 2021 року

м. Київ

справа № 373/462/19

провадження № 61-4515ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Коротенка Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 29 вересня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 лютого 2021 року у справі за позовом Першого заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації та Державного підприємства «Переяслав-Хмельницький державний агролісгосп» до Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_1 про визнання недійсним розпорядження та договору оренди земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року перший заступник керівника Бориспільської місцевої прокуратури Київської області звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недійсним розпорядження Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації від 31 травня 2012 року № 245, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди ОСОБА_1 для сінокосіння і випасання худоби та передано на умовах довгострокової оренди земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 0,9496 га, розташовану на території Циблівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області;

визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 12 липня 2012 року, укладений між Переяслав-Хмельницькою районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення (кадастровий номер :02:015:0100), загальною площею 0,9496 га для сінокосіння і випасання худоби на території Циблівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області.

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області рішенням від 29 вересня 2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 10 лютого 2021 року, в задоволенні позову відмовив.

17 березня 2021 року заступник керівника Київської обласної прокуратури подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 29 вересня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 лютого 2021 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 05 квітня 2021 року визнано підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 29 вересня 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 10 лютого 2021 року за клопотанням заступника керівника Київської обласної прокуратури, неповажними. Касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали, а саме - заявнику слід було подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням поважних підстав для цього та надати відповідні докази, а також надати квитанцію (платіжне доручення) про сплату судового збору, та роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, за ідентифікатором поштового відділення 556, заявник отримав вказану ухвалу 08 квітня 2021 року.

На виконання вимог вказаної ухвали до Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків, які заявником здані на пошту 16 квітня 2021 року. Вимоги ухвали заявником виконано.

В касаційній скарзі заступник керівника Київської обласної прокуратури заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що в судовому засіданні апеляційного суду 10 лютого 2021 року було проголошено лише вступну та резолютивну частини оскаржуваного судового рішення, дата складання повного тексту постанови апеляційного суду не зазначена, засобами поштового зв`язку на адресу Київської обласної прокуратури не направлялася у зв`язку із відсутністю у суду фінансування та видана прокурору наручно лише 16 березня 2021 року, що підтверджується копією супровідного листа від 16 березня 2021 року № 40/03-3(ж)вих. 21.

Клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвалених у цій справі судових рішень свідчать про поважність причин пропуску цього строку та наявність підстав для його поновлення, оскільки оскаржуване судове рішення від 10 лютого 2021 року заявник отримав 16 березня 2021 року.

В касаційній скарзі заступник керівника Київської обласної прокуратури, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 29 вересня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 лютого 2021 року, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Як на підставу касаційного оскарження судових рішень заявник посилається на те, що апеляційний суд в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18, від 06 червня 2018 року у справі № 372/1387/13, від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16, від 07 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц, від 07 листопада 2018 року у справі № 488/6211/14-ц, від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц, від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц, від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц, від 22 травня 2018 року у справі № 469/1203/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц, від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц та постановах Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 488/5476/14-ц, від 30 травня 2018 року у справі № 368/1158/16-ц, від 30 січня 2018 року у справі № 707/2192/15-ц, від 13 листопада 2019 року у справі № 361/6829/16, від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18, від 26 липня 2018 року у справі № 926/1111/15, від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16, від 04 лютого 2020 року у справах № 911/3311/17, № 911/3577/17, № 911/3579/17, № 911/3738/17, № 911/3574/17, № 911/3897/17;

- суди встановили обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини третьої статті 411 ЦПК України).

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оплачена судовим збором, зокрема, містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Оскільки викладені в касаційній скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, необхідно відкрити касаційне провадження у даній справі та витребувати матеріали справи.

Разом із цим, заступник керівника Київської обласної прокуратури в касаційній скарзі заявив клопотання про розгляд касаційної скарги за участю прокурора Офісу Генерального прокурора.

Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Таким чином, питання виклику учасників справи у судове засідання суд вирішує з урахуванням конкретних обставин справи та встановленої необхідності надання пояснень учасниками справи.

Положення частин п`ятої та шостої статті 279 ЦПК України, якою врегульовано порядок розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження в суді першої інстанції, не застосовуються при касаційному розгляді, оскільки суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Оскільки розгляд справи Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та необхідність виклику учасників справи для надання пояснень відсутня, підстав для задоволення клопотання про розгляд касаційної скарги за участю прокурора Офісу Генерального прокурора немає.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Клопотання заступника керівника Київської обласної прокуратури про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити заступнику керівника Київської обласної прокуратури строк на касаційне оскарження рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 29 вересня 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 10 лютого 2021 року.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою заступника керівника Київської обласної прокуратури на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 29 вересня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 лютого 2021 року.

Витребувати з Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області цивільну справу № 373/462/19 за позовом Першого заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації та Державного підприємства «Переяслав-Хмельницький державний агролісгосп» до Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_1 про визнання недійсним розпорядження та договору оренди земельної ділянки.

Відмовити в задоволенні клопотання заступника керівника Київської обласної прокуратури про розгляд касаційної скарги за участю прокурора Офісу Генерального прокурора.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.

До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:А. Ю. Зайцев
В. С. Жданова

Є. В. Коротенко