Провадження № 2-о/760/334/21
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

17 травня 2021 року Солом`янський районний суд міста Києва в складі судді

Зуєвич Л.Л., розглянувши заяву ОСОБА_1 /далі - ОСОБА_1 / (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ), заінтересована особа: Солом`янський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) /далі - Відділ держреєстрації актів цивільного стану/ (; адреса: 03067, м. Київ, бульв. Вацлава Гавела, буд. 1/28), про встановлення факту смерті,

В С Т А Н О В И В:

13.05.2021 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла вказана заява, датована 13.05.2021, за підписом представника ОСОБА_1 - адвоката Рясенчук Т.М. (діє на підставі ордеру), в якій ставиться питання про встановлення факту смерті бабусі заявника - ОСОБА_2 /далі - ОСОБА_2 / ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), громадянки України, місце народження: АДРЕСА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Донецьк у віці 89 років, причина смерті: «атеросклеротична хвороба серця».

Заява обґрунтована необхідністю подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документа - свідоцтва про смерть згідно законодавства України.

Вказана заява подана в порядку ст. 317 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

В заяві міститься посилання на те, що заявника звільнено від сплати судового збору на підставі п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (далі - ЗУ «Про судовий збір»).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.05.2021 для розгляду зазначеної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л. Відповідну заяву фактично передано судді по реєстру 17.05.2021.

Дослідивши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Щодо надання доказів родинних зв`язків

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

При зверненні до суду із заявою про встановлення факту смерті заявником не було дотримано вимог ч. 1 ст. 317 ЦПК України, оскільки до заяви не додано доказів родинних зв`язків між заявником та померлою особою.

Так, належних та допустимих доказів проте що заявник є внуком ОСОБА_2 до суду не надано, тому суд позбавлений можливості упевнитися, в тому, що заявник має право на звернення до суду з даною заявою.

У разі виправлення недоліків, заявнику слід надати до суду заяву в новій редакції з відповідними уточненнями, а також її копії та копії всіх документів, доданих до неї, для надіслання заінтересованим особам, як передбачено ст. 177 ЦПК України.

Щодо судового збору

Згідно з правовою позицією Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду викладеною, зокрема, в постановах від 20.11.2019 у справі № 243/12928/18 (провадження № 61-5728св19), від 14.11.2019 у справі № 350/2002/18, ухвалах від 25.01.2019 у справі № 243/9106/18, від 04.10.2019 у справі № 242/4145/19, відповідно до п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються - у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Тобто, у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, заявники мають пільги виключно тоді, коли такі обставини призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Зокрема, в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20.11.2019 у справі № 243/12928/18 (провадження № 61-5728св19) зазначено наступне: «заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті її чоловіка подана у зв`язку з необхідністю оформлення недоотриманої пенсії та спадщини, а не у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно. Отже, ОСОБА_1 не має пільг зі сплати судового збору відповідно до пункту 21 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що така заява подана ним у зв`язку з необхідністю отримання свідоцтва про смерть, а не у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Отже, ОСОБА_1 не має пільг зі сплати судового збору передбачених п. 21 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До заяви ОСОБА_1 не додано ні документів про сплату судового збору, ні документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (зокрема, в порядку ст. 5 ЗУ «Про судовий збір»).

Частиною 2 ст. 185 ЦПК України встановлено, що якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на вказане суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до п.п. 4, п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», за подання до суду заяви у справах окремого провадження, фізичною особою, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15.12.2020 № 1082-IX, прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2021 становить 2 270,00 грн, то за подання до суду даної заяви, розмір судового збору становить - 454,00 грн.

Суму судового збору необхідно сплатити за наступними реквізитами: рахунок № UA0026010, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030101, отримувач коштів: ГУК у Солом`янському районі м. Києва/22030101. Докази сплати судового збору необхідно надати суду.

Щодо наявності/відсутності порушення прав третіх осіб та спору про право

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (рішення ЄСПЛ у справі «Шульга проти України»).

Національним судам належить функція керування провадженнями таким чином, щоб вони були швидкими та ефективними (рішення ЄСПЛ у справі «Скордіно проти Італії»).

Як зазначалось, ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою в порядку окремого провадження в якій просить встановити факт смерті своєї бабусі - ОСОБА_2 .

Суд бере до уваги, що встановлення факту смерті може тягнути вагомі правові наслідки, в тому числі майнового характеру, тому суд не може підійти формально до вирішенні відповідного питання.

Крім того, суд враховує як документ консультативного характеру Постанову Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, в п. 6 якого зазначено, що судам слід мати на увазі, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, повинні розглядатись у порядку, передбаченому главою 37 ЦПК України, за участю заявників і заінтересованих осіб.

Суд звертає увагу, що звертаючись до суду з заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , заявником не зазначено в заяві, чи є у померлого діти або близькі родичі, які, у випадку їх наявності, мають бути зазначені в заяві як заінтересовані особи. Також, заявник має повідомити суд, про те чи порушує встановлення даного факту права та інтересів третіх осіб та чи пов`язано з подальшим вирішенням спору про право.

У разі виправлення недоліків у вказаній частині, суд пропонує заявнику надати до суду заяву в новій редакції або уточнення (додаткові обґрунтування) до вже поданої заяви з відповідними доказами, а також її копії та копії всіх документів, доданих до неї, для надіслання заінтересованим особам, як передбачено ст. 177 ЦПК України.

Підсумки

Викладене дає підстави для висновку, що подана заява ОСОБА_1 від 13.05.2021 не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку на усунення встановлених недоліків.

Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається.

При цьому суд роз`яснює, що під поняттям «усунення недоліку» розуміється подання в суд документу про сплату судового збору, а не сплата у встановлений строк без своєчасного надання суду доказу (документу) про сплату (відповідна правова позиція викладена, зокрема, в ухвалі Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 910/10366/17).

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 317, 259-261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Солом`янський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту смерті, - залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити заявнику, що у разі не усунення недоліків заяви, заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л. Л. Зуєвич