Справа № 143/985/20
11.01.2021 року м. Погребище
Погребищенський районний суд Вінницької області, у складі:
головуючого - судді Бойка А. В.,
з участю секретаря Мельніченко Т. Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Погребище цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Погребищенська міська рада про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання, -
26.08.2020 до Погребищенського районного суду Вінницької області звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що він являється власником житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_1 .
У вищевказаному будинку зареєстрований, але з 2004 року не проживає відповідач по справі ОСОБА_2 - син позивача, чим перешкоджає позивачу, у належному володінні та розпорядженні майном.
Узгодити питання, щодо зняття відповідача ОСОБА_2 з реєстраційного обліку немає можливості, оскільки відповідач до нього не приїжджає. Особистих речей відповідача в житловому будинку немає, перешкод у здійсненні користування жилим приміщенням відповідачу не чинили.
Тому позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
В судове засідання позивач не з`явився, надіслала до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином і в установленому законом порядку повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, згідно положень ч. 11 ст. 128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, що підтверджується матеріалами справи. Заяв про розгляд справи без його участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав.
Згідно з п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
З`ясувавши позицію позивача дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.
Беззаперечно встановлено, що позивач згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а. с. 11) являється власником житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_1 .
Окрім позивача в зазначеному будинку зареєстрований ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно з Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання відповідач ОСОБА_2 понад 15 років у житловому будинку, розташованому в АДРЕСА_1 не проживає.
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно з ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно із ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час (Правова позиція ВСУ у справі №6-709цс1616 від листопада 2016 року).
Таким чином, оскільки відповідач ОСОБА_2 з 2004 року в житловому будинку, що в АДРЕСА_1 не проживає, поважні причини відсутності його в житловому будинку, які перелічені в ст. 71 Житлового Кодексу України, відсутні, то його необхідно визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов задовільнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особою, що втратила право користування домогосподарством, розташованим в АДРЕСА_1 .
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з часу його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя