Справа № 369/8027/20
Провадження №2-о/369/22/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2021 року м. Київ

року Києво - Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Дубас Т.В.,

при секретарі Мазурик Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області, Боярська міська рада, про встановлення факту проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду, заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного Фонду в Київській області, Боярська міська рада, із заявою про встановлення факту проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю

Свою заяву мотивує наступним.

ОСОБА_1 , 1965 р.н., постійно проживає в м. Боярка, яка належить до зони посиленого радіоекологічного контролю в розумінні Додатку № 1 до Постанови Кабінету міністрів Української РСР від 23 липня 1991 р. за № 106. На підтвердження цього факту їй оформлено посвідчення особи, яка постійно проживала на території зони посиленого радіоекологічного контролю в 1986-1993 роках.

Відповідно до закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи такі громадяни за умови, що вони за станом на 01.01.1993 року прожили або відпрацювали в цій зоні не менше 4 років, мають право на пільги у вигляді дострокової державної пенсії (із зниженням загальновстановленого пенсійного віку).

Всі органи місцевого самоврядування, до яких вона особисто зверталася, для оформлення відповідної довідки про постійне проживання вимагають або паспортний документ з відміткою про прописку/реєстрацію, або довідку ЖЕКу (в разі проживання в багатоквартирному будинку) чи оригінал домової книги (в разі проживання в приватному будинку).

Після вилучення паспорту громадянина СРСР у зв`язку з обміном на паспортний документ громадянина України мені важко документально підтвердити, що в період з 1986 по 1993 року я дійсно проживала в м. Боярка.

В паспортному документі України відсутні відмітки про реєстрацію до 1995 року.

До того ж, в 1993 році частина будинку в АДРЕСА_1 , в якому вона проживала до цього, була продана. Будинкову книгу за адресою проживання в період 1986-1993 роки надати не може, оскільки нинішня власниця ОСОБА_2 , вкрай неконтактна особа, категорично відмовляється навіть її показати, не кажучи вже про відвідання ЦНАПу задля оформлення засвідченого витягу та отримання відповідної довідки.

При цьому прошу врахувати, що вона з перших днів свого життя постійно проживала в місті Боярка Києво-Святошинського району: в 1974-1983 роках навчалася в Боярській середній школі № 3, після її закінчення в 1983-1985 рр. працювала в дитячій консультації Центральної районної поліклініки м. Боярка, в 1985 році поступила на педіатричний факультет Київського медичного інституту (університету) ім. акад. О.О.Богомольця, який закінчила в 1992 році, в 1992-1993 рр. була інтерном в Київській обласній клінічній лікарні № і за адресою вул. Баггавутівська, і м. Київ, з 1993 по 2006 роки за направленням працювала в Київській обласні дитячій лікарні, розташованій по вул. Карла Маркса,83 (нині вулиця Хрещатик) в місті Боярка.

На підтвердження фактичного проживання в м. Боярка надає копію амбулаторної картки пацієнта з Боярської ЦРЛ, в якій зазначені всі мої адреси проживання.

В якості доказу проживання просить суд прийняти Депутатський Акт, в якому зазначена адреса та період мого проживання.

Черговим доказом проживання в м. Боярка в період безпосередньо після Чорнобильської катастрофи є свідоцтво про народження її доньки ОСОБА_3 в 1988 році в м.Боярка та видана їй Києво-Святошинською РДА довідка про постійне проживання в зоні підвищеного радіаційного контролю № 2556.

Оригінали всіх документів, на які вона посилаюся в заяві, будуть надані на огляд суду в судовому засіданні на його вимогу. Інші докази в розпорядженні заявника відсутні, і він не планує їх подавати.

Підтвердження факту її проживання в м. Боярка в період 1986-1993 рр. в судовому порядку потрібно їй для подальшого звернення до територіального управління ПФУ для оформлення пенсії за віком як особи, що має статус постраждалого від наслідків аварії на ЧАЕС.

Просить суд: встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в період з 26.04.1986 року по 01 січня 1993 року в місті Боярка Києво-Святошинського району.

Ухвалою судді від 06.07.2020 було відкрито провадження у справі у порядку окремого провадження та призначено судове засідання у справі.

В судовому засідання 25.02.2021 заявниця ОСОБА_1 свою заяву підтримала та просила задовольнити.

Заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області, Боярська міська рада в судове засідання 25.02.2021 не з`явились. Про час і місце розгляду справи належним чином попереджені.

В судовому засіданні 25.02.2021 було оголошено перерву до 18 год. 00 хв. 25.02.2021. В подальшому учасники справи в судове засідання не з`явилися. Причини неявки суду невідомі.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши письмові докази по справі та покази свідків, проаналізувавши норми діючого законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов до наступного висновку.

Із поданої заяви вбачається, що заявник ОСОБА_1 вказує, що в даному випадку наслідком встановлення факту проживання заявника у м.Боярка в певний період часу, буде призначення їй пенсії зі зниженням пенсійного віку.

Отже, в даному випадку порушується питання про право заявника на призначення пенсії, що залежить від певних обставин встановлення факту проживання у м.Боярка.

Згідно із ч.4 ст.315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

З огляду на наведене, суд вважає, що в даному випадку дійсно вбачається спір про право ОСОБА_1 на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, через що даний спір має вирішуватись в порядку позовного провадження.

Враховуючи наведене, провадження у даній справі слід закрити.

Керуючись ст.315 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області, Боярська міська рада, про встановлення факту проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду, а також через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Т.В. Дубас