ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
У Х В А Л А

20 травня 2021 року

м. Харків

справа № 2-4216/11

провадження № 22-ц/818/1250/21

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Котелевець А.В.,

суддів Бурлака І.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря Кравченко О.О.,

учасники справи:

заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест»,

заінтересовані особи - Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Московський відділ Державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Київський відділ Державної виконавчої служби міста Харкова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків),

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Остащенко Олесі Миколаївни представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 06 жовтня 2020 року в складі судді Скотаря А.Ю.,

у с т а н о в и в:

В серпні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» (далі ТОВ «ФК «Гефест») звернулось до суду з заявою про заміну первісного стягувача Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (далі ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») на його правонаступника ТОВ «ФК «Гефест».

Заява мотивована тим, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 01 березня 2012 року в задоволені позову ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_1 до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , про визнання кредитного договору недійсним - задоволено. Визнано недійсним з моменту укладення кредитний договір № 277/09-Ф від 20 вересня 2007 року з додатком та договір про внесення змін до кредитового договору № 277/09-Ф від 20 вересня 2007 від 25 вересня 2008 року з додатками, укладені між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 .

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 07 серпня 2012 року, рішення Московського районного суду м. Харкова від 01 березня 2012 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором кредиту задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором № 277/09-Ф від 20 вересня 2007 року в розмірі 3 164 898,39 грн; 1700,00 грн судового збору; 120 грн витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи. В задоволенні зустрічного позову відмовлено. Виконавчий лист на час звернення з заявою про заміну стягувача на примусовому виконанні не знаходиться.

23 серпня 2019 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «ФК «Гефест» укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відступило ТОВ «ФК «Гефест», а ТОВ «ФК «Гефест» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором № 277/09-Ф від 20 вересня 2007 року укладеним між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 . Посилаючись на вказані обставини, заявник просив замінити ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на ТОВ «ФК «Гефест».

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 06 жовтня 2020 року заяву ТОВ «ФК «Гефест» залишено без задоволення.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що ТОВ «ФК «Гефест» не доведено наявності відкритого виконавчого провадження або наявності у заявника виконавчих листів № 2-4216/11.

25 листопада 2020 року Остащенко Олеся Миколаївна представник ТОВ «ФК «Гефест» подала апеляційну скаргу, у зв`язку з чим справа була призначена до розгляду в суді апеляційної інстанції.

20 травня 2021 року ОСОБА_4 в судовому засіданні заявив клопотання про витребування доказів.

Клопотання мотивовано тим, що в 2014 році заставне майно було повернуто ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та реалізовано. Зазначив, що після цього вирішувалось питання про закриття кредитної справи за кредитним договором № 277/09-Ф від 20 вересня 2007 року та списання заборгованості, яка залишилась. Вказав, що ніяких документів по кредитній справі ним отримано не було.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_4 просив витребувати з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» кредитну справу яка заводилась на підставі кредитного договору № 277/09-Ф від 20 вересня 2007 року, укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 .

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стаття 81 ЦПК України надає право сторонам та іншим учасникам справи подавати докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини сьомої статті 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав бо виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із статтю 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду першої інстанції. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Статтею 84 ЦПК України передбачений порядок витребування доказів, який визначає, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом у строк, зазначений у статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Оскільки, 23 серпня 2019 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «ФК «Гефест» укладено договір про відступлення прав вимоги за кредитним договором № 277/09-Ф від 20 вересня 2007 року, укладеним між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 , а відповідач не має можливості отримати оригінали вказаних доказів самостійно, суд апеляційної інстанції вважає, що з метою з`ясування обставин, що мають значення для справи, клопотання ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 84, 389 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_4 задовольнити.

Витребувати з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» оригінал або належним чином завірену копію кредитної справи яка заводилась за кредитним договором № 277/09-Ф від 20 вересня 2007 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 .

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту її підписання суддями і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено 21 травня 2021 року.

Головуючий А.В. Котелевець

Судді І.В.Бурлака

В.Б.Яцина