ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2021 року

м.Суми

Справа №577/382/20

Номер провадження 22-ц/816/71/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Левченко Т. А.

сторони:

позивач Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»

на заочне рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 30 вересня 2020 року, в складі судді Ярмак О.М., ухвалене в м. Конотоп,

в с т а н о в и в:

07 січня 2020 року АТ «Державний ощадний банк України» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) у розмірі 36883 грн 78 коп.

Заочним рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 30 вересня 2020 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) від 04 лютого 2019 року, яка утворилася станом на 30 вересня 2020 року, в розмірі 95 грн 97 коп, що включає в себе 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) в розмірі 77 грн 43 коп та 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в розмірі 18 грн 54 коп.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України» понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 06 грн 31 коп.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, АТ «Державний ощадний банк України» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в частині відмови у стягненні судового збору у повному розмірі скасувати та ухвалити нове судове рішення в цій частині, яким стягнути з ОСОБА_1 на його користь витрати по оплаті судового збору в розмірі 2102 грн. Також просить стягнути з відповідача на користь банку судовий збір за подання апеляційної скарги.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Вважає безпідставним стягнення судом з відповідача на користь АТ «Державний ощадний банк України» судового збору пропорційно задоволеним вимогам, оскільки банком 17 серпня 2020 року було уточнено позовні вимоги у зв`язку із зменшенням суми заборгованості ОСОБА_2 з 36883 грн 78 коп до 95 грн 97 коп, яку і визначено судом до стягнення. Ухвалою суду від 21 серпня 2020 року відмовлено у прийнятті заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог у зв`язку із закриттям підготовчого судового засідання ухвалою від 14 квітня 2020 року, яка в порушення ч. 5 ст. 272 ЦПК України банкові не надсилалася.

Вказує, що провадження у справі було відкрите ухвалою суду від 26 лютого 2020 року та справа призначена до розгляду у підготовчому судовому засідання на 26 березня 2020 року, в подальшому 11 березня 2020 року Постановою КМУ на всій території України було введено карантин і за заявою банку розгляд справи призначено на 14 квітня 2020 року, у зв`язку із продовженням дії карантину банк просив суд проводити підготовче судове засідання без участі його представника. 22 квітня 2020 року банком було отримано лист про призначення справи до розгляду на 19 травня 2020 року, однак не повідомлено про те, чи було проведено підготовче судове засідання.

19 травня 2020 року розгляд справи відкладено на 23 червня 2020 року і станом на цю дату боржник частково погасив заборгованість, що і стало підставою для уточнення позовних вимог.

В іншій частині рішення суду не оскаржується, тому на підставі ч. 1 ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_1 до апеляційного суду не направив.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції, стягуючи з відповідача на користь банку 06 грн 31 коп компенсації судового збору, мотивував свій висновок тим, що при задоволенні позову на 0,03% відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір стягується пропорційно до задоволених позовних вимог, а присудження стягнення понесених позивачем у справі витрат з відповідача у повному обсязі можливе лише на підставі ч. 3 ст. 142 ЦПК України за його заявою у разі відмови позивача від позову та закриття провадження у справі, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, однак позивач не відмовився від позову.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції ухвалене рішення в оскаржуваній частині з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 142 ЦПК України визначено порядок розподілу витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду.

За змістом ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Судом встановлено, що звертаючись до суду за захистом свого порушеного права, позивач заявив вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 36883 грн 78 коп.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26 лютого 2020 року було відкрите провадження у справі, постановлено розгляд справи провести за правилами загального позовного провадження та призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 26 березня 2020 року (а.с. 55).

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26 березня 2020 року підготовче судове засідання у справі було відкладене за клопотанням представника позивача на 14 квітня 2020 року (а.с. 72, 76).

14 квітня 2020 року представник банку ОСОБА_3 заявив клопотання про проведення підготовчого судового засідання без участі представника позивача (а.с. 89).

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 14 квітня 2020 року закрите підготовче провадження у цивільній справі за позовом АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення 36883 грн 78 коп заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с. 94). В ухвалі суд зазначив, що позивач підтримує вимоги в повному обсязі. Справа призначена до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 19 травня 2020 року.

У подальшому за заявою позивача розгляд справи неодноразово відкладався (а.с. 100, 103, 107, 110, 131).

19 серпня 2020 року була подана заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якій вказано, що позов підтримує в повному обсязі (а.с. 119).

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження.

З матеріалів справи вбачається, що до закінчення підготовчого судового засідання позивач не звертався до суду із заявою про уточнення позовних вимог.

19 серпня 2020 року, вже після закриття підготовчого провадження у цивільній справі за позовом АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , до суду надійшла заява представника АТ «Ощадбанк» адвоката Ющенко Ю.А. про уточнення позовних вимог, оскільки за час перебування справи у суді змінився розмір заборгованості та становить 95 грн 97 коп, з яких: 77,43 грн 3% річних від простроченої суми заборгованості, 18,54 грн інфляційні витрати, а не 36883 грн 78 коп, як заявлялося у позові. Також заявив клопотання про стягнення на користь АТ «Ощадбанк» судових витрат у сумі 2102 грн (а.с. 120-130).

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21 серпня 2020 року відмовлено у прийнятті до розгляду заяви АТ «Ощадбанк» про зменшення розміру позовних вимог. Постановлено подальший розгляд справи проводити в межах позовних вимог, за якими розпочато розгляд справи по суті (а.с. 133).

30 вересня 2020 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області розглянуто позовну заяву АТ «Ощадбанк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб 36883 грн 78 коп, та в порядку часткового задоволення позову визначено до стягнення з відповідача на користь банку заборгованість у розмірі 95 грн 97 коп, в іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Враховуючи викладене, при частковому задоволенні позову суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про розподіл судових витрат між сторонами у порядку ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених позовних вимог, стягнувши з відповідача на користь позивача 06 грн 31 коп судового збору.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для розподілу судових витрат на підставі ч. 3 ст. 142 ЦПК України, оскільки позивач не відмовлявся від позову, суду не надані докази про задоволення відповідачем вимог банку після пред`явлення позову, уточнюючи позов, банк підтримав частину вимог, тоді як ст. 142 ЦПК України передбачена можливість присудження стягнення на користь позивача понесених ним витрат з відповідача, якщо унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, позивач не підтримає свої вимоги (а не їх частину).

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів та ухвалив рішення в оскаржуваній частині з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду в оскаржуваній частині без змін.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, при відмові у задоволенні апеляційної скарги не підлягає стягненню з відповідача на користь банку судовий збір за подання апеляційної скарги.

Крім того, оскаржуючи в апеляційному порядку заочне рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 30 вересня 2020 року в частині відмови у стягненні судового збору у повному розмірі, АТ «Ощадбанк» було сплачено 3153 грн судового збору за апеляційний перегляд справи (а.с. 190), однак Пленум ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справі у п. 22 постанови від 17 жовтня 2014 року № 10 роз`яснив, що у разі оскарження рішення суду лише в частині відшкодування чи розподілу судових витрат, що не пов`язано з позовними вимогами і не стосується суті спору, сторона не повинна оплачувати за таку скаргу судовий збір.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що процедуру повернення коштів помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів визначає Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року за № 787.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 367 - 369, п.1 ч.1 ст. 374, ст. ст. 375, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» залишити без задоволення.

Заочне рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 30 вересня 2020 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О.Ю.Кононенко

Судді: О.І. Собина

Т.А. Левченко