Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2021 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Мирошниченка Ю. М. , за участю секретаря судового засідання Прилепо Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В:

І. Позиції сторін.

У лютому 2021 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Вказував, що 14.05.2020 року з вини відповідачки ОСОБА_2 сталась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої пошкоджено його автомобіль Toyota Camry, державний номер НОМЕР_1 під керуванням його сина ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП транспортний засіб знищено. Належний позивачу автомобіль застрахований у ПАТ «НАСК «ОРАНТА», яке виплатило страхове відшкодування у розмірі 130000 грн. Виходячи з цього, позивач просить стягнути з відповідачки 47314, 35грн. на відшкодування матеріальної шкоди, яка складається з різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою 40614, 35 грн., витрат за послуги евакуатора 3100 грн., та вартості експертної оцінки транспортного засобу 3600 грн., а також 50000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Відповідач позов визнав частково, зазначив, що позивачем не доведено обґрунтованість стягнення з нього витрат з евакуації транспортного засобу, товарний чек містить вартість як послуг з евакуації, так і послуг стоянки, що не передбачено законом. Визнав позов в частині різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою 40614, 35 грн. та відшкодування моральної шкоди 2000 грн.

ІІ. Факти.

Постановою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27.07.2020 року ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за те, що вона 14 травня 2020 року о 13-28 год. в Кальміуському районі м. Маріуполя Донецької області по вул. Мамина Сибіряка біля АЗС «Екстра», керуючи автомобілем DEAWOO, державний номерний знак НОМЕР_2 , виконуючи маневр повороту ліворуч не забезпечила безпеку руху, виїхала на полосу руху зустрічного напрямку та скоїла зіткнення з автомобілем Toyota, державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 . В результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальну шкоду (а.с.17).

Власником Toyota Camry, державний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_1 (а.с.33).

Відповідно до звіту від 29.06.2020 року № 65 про оцінку вартості матеріального збитку, різниця між вартість транспортного засобу Toyota Camry, державний номер НОМЕР_1 до та після ДТП складає 170614, 35 грн. (а.с.20-27).

Вартість авто товарознавчої оцінки вартості автомобіля склала 3600 грн. (а.с.31), вартість послуг евакуатора та автостоянки склала 3100 грн. (а.с.30).

Цивільно-правову відповідальність автомобілів сторін застраховано ПАТ «НАСК «ОРАНТА», страховий ліміт за шкоду, заподіяну майну складає 130000,00 грн., розмір франшизи складає 2500 грн. (а.с.18, 19).

ІІІ. Право.

Щодо матеріальної шкоди.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон), який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Статтею 22 Закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Шкодою, заподіяною в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого є, зокрема шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу (ст. 28 Закону)

Відповідно до статті 30 Закону транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Щодо моральної шкоди.

2Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Процесуальне право.

Нормами ст. 12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ст. 141 ЦПК України судових витрат розподіляються між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

ІV. Висновки суду.

Щодо матеріальної шкоди.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Сторонами не заперечується, що страховиком ПАТ «НАСК «ОРАНТА» виплачено позивачу страхове відшкодування в розмірі 130000 грн.

На підставі ст. 1194 ЦК України за недостатністю страхової виплати (страхового відшкодування) суд присуджує до стягнення позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в розмірі 40614, 35 грн. (фактичний розмір шкоди 170614, 35 грн. страховий ліміт 130000,00 грн.)

Відшкодування витрат за стоянку фізичного знищеного транспортного засобу не передбачено законом.

Враховуючи, що позивачем не доведено конкретний розмір витрат на евакуацію транспортного засобу, враховуючи, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, суд відмовляє у задоволенні вимоги про стягнення з відповідачки вартості послуг з евакуації.

Статтею 34 Закону передбачено обов`язок страховика направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

У разі неявки представника страховика у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Матеріали справи не містять доказів, що б свідчили про направлення позивачем повідомлення про настання страхового випадку, доказів ігноруванням страховиком зазначених вимог закону, а тому покладання лише на відповідача витрат на проведення експертизи суперечитиме принципам справедливості та змагальності.

Щодо відшкодування моральної шкоди.

Вирішуючи позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди суд виходить з розуміння загальнолюдських цінностей, усвідомлюючи, що участь у дорожньо-транспортній пригоді сама по собі має наслідком психоемоційний стрес, а душевні страждання, пов`язані з ушкодженням здоров`я, якого зазнав позивач, та пошкодженням майна, що знаходилося в його правомірному користуванні, презюмуються законом

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає з огляду на характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних), яких зазнав позивач.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що розумною та справедливою компенсацію моральної шкоди в даному випадку буде сума, яка дорівнює 4000 грн.

Щодо судових витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

Так, як вбачається із матеріалів справи, представництво інтересів позивача у суді першої інстанції на підставі договору про надання правової допомоги та ордеру здійснював адвокат Конишев А.Г.

Також представником позивача надано квитанцію сплачених витрат на професійну правничу допомогу від 02.04.2021 року, згідно з яким позивачем сплачено адвокату 3000,00 гривень згідно договору про надання правової допомоги.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного та фактичних обставин справи, виходячи з об`єму фактично виконаних робіт по наданню правової допомоги, суд вважає, що позивач поніс судові витрати на правову допомогу у цій справі.

Ураховуючи, що позовні вимоги задоволені частково на 45, 84% (розмір заявлених вимог 97314, 35 грн., задоволено на суму 44614, 35 грн.), тому з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу 1375, 20 грн. та судовий збір 446, 02 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 23, 979, 1167, 1194 ЦК України, ст. ст..12, 76, 81, 137, 141, 264, 265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 40614, 35 грн. (сорок тисяч шістсот чотирнадцять гривень 35 копійок) грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 4000 (чотири тисячі) грн. на відшкодування моральної шкоди

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1821, 22 грн. судових витрат.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Донецького апеляційного суду.

Суддя: Ю. М. Мирошниченко