Ухвала

20 травня 2021 року

м. Київ

справа № 522/4104/16-ц

провадження № 61-4123ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду

м. Одеси від 23 січня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду

від 18 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська боргова компанія» про визнання недійсним кредитного договору,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23 січня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 18 лютого 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 січня 2018 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

У березні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 січня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 18 лютого 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 05 квітня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху, надано строк до 23 квітня 2021 року для подання касаційної скарги у новій редакції із зазначенням підстав касаційного оскарження відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України, пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України.

У травні 2021 року до Верховного Суду на виконання вимог указаної ухвали касаційного суду, надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків та касаційна скарга у новій редакції.

Як на підставу касаційного оскарження заявниця посилається на те, що суди попередніх інстанцій застосували норми матеріального права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених Верховним Судом у постанові від 29 травня 2019 року у справі

№ 539/1582/16-ц та від 16 грудня 2020 року у справі № 910/9619/19 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України), а також на порушення судами норм процесуального права, зокрема суди необґрунтовано відхилили клопотання про призначення експертизи; встановили обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункти 3, 4 частини третьої статті 411 ЦПК України), та справу розглянуто за її відсутності, належним чином не повідомленої про дату, час і місце судового засідання (пункт 5 частини першої статті 411 ЦПК України).

Іншою підставою касаційного оскарження судових рішень, заявниця зазначає пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, зокрема відсутність висновку Верховного Суду щодо питання визначення критеріїв факту ухилення особи від проведення експертного дослідження та висновку щодо необхідності призначення експертного дослідження при оскарженні факту не підписання договору.

Проте вказані посилання заявниці на відсутність висновку не можна визнати належним обґрунтуванням касаційної скарги, оскільки заявницею не зазначено щодо застосування якої конкретно норми права відсутній висновок Верховного Суду. Саме по собі узагальнене посилання на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах, без зазначення конкретної норми права, яку неправильно застосували суди не дає підстав для відкриття касаційного провадження на підставі пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. Наведені у ній доводи підлягають перевірці за матеріалами справи, а тому згідно частини сьомої статті 394 ЦПК України наявні підстави для відкриття касаційного провадження.

Касаційне провадження у цій справі відкривається на підставі пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Керуючись статтями 389, 392, 394, 395, ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська боргова компанія» про визнання недійсним кредитного договору, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 січня

2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 18 лютого 2021 року.

Витребувати з Приморського районного суду м. Одеси цивільну справу

№ 522/4104/16-ц.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 21 червня 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г. І. Усик

І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак