справа № 489/6751/20
провадження №2/489/951/21
21 травня 2021 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді Коваленка І.В.,
секретар судового засідання Коденко К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Нік-Екобуд» (далі ТОВ «БК «Нік-Екобуд»), третя особа без самостійних вимог на предмет спору Громадська організація «Миколаївська обласна організація УТОГ» (далі ГО «Миколаївська організація УТОГ»), про стягнення заборгованості по заробітній платі
У грудні 2020 року позивач, яка є інвалідом 3 групи зі слуху з дитинства, звернулася до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача заборгованість із заробітної плати у сумі 106085,14 грн. та судовий збір в сумі 1061,00 грн.
Як на підставу позовних вимог вказала, що працювала на Миколаївському учбово-виробничому підприємстві глухих за адресою: м.Миколаїв, вул. 10-а Воєнна, 63, по виготовленню меблів, оскільки є інвалідом групи зі слуху з дитинства. На вказаному підприємстві працювала понад 20 років.
10.04.2019 ГО «Миколаївська організація УТОГ» уклала з ТОВ «БК «Нік-Екобуд» договір оренди нерухомого майна № 214/182-05. До нерухомого майна ввійшло нерухоме майно Миколаївського учбово-виробничого підприємства глухих та 17.04.2019 всіх працівників було переведено до ТОВ «БК «Нік-Екобуд» на ту ж саму посаду із збереженням заробітної плати в розмірі 4723,00 грн. З 17.04.2019 по липень 2019 вона щомісячно отримувала заробітну плату в розмірі 4723,00 грн. З серпня 2019 року продовжувала працювати, але виплату заробітної плати відповідач припинив. Під час затримки заробітної плати неодноразово з іншими працівниками вона зверталася до директора ТОВ «БК «Нік-Екобуд» із вимогами вплатити заборговану заробітну плату, але до кінця 2019 року заробітну плату так і не отримала.
У зв`язку із порушенням прав на оплату праці звернулася до голови ГО «Миколаївська організація УТОГ» про допомогу у вирішенні питання з виплати заробітної плати ТОВ «БК «Нік-Екобуд». В свою чергу, голова ГО «Миколаївська організація УТОГ» звернувся до прокуратури щодо порушення керівництвом ТОВ «БК «Нік-Екобуд» вимог трудового законодавства в частині невиплати працівника (особам з інвалідністю зі слуху) заробітної плати. Звернення ГО «Миколаївська організація УТОГ» було перенаправлено до управління Держпраці Миколаївської області. Згідно відповіді управління Держпраці Миколаївської області від 07.08.2020 № кол-275-02/2 за адресою: АДРЕСА_1 ТОВ «БК «Нік-Екобуд» відсутнє, за телефоном керівник не відповідає, проведення в межах повноважень інспектора праці інспекційне відвідування на предмет додержання вимог законодавства з питань праці неможливе.
Згідно наданої на адвокатський запит відповіді Управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повідомило, що страхувальник ТОВ «БК «Нік-Екобуд» звітував про нарахування заробітної плати та здійснення відрахувань на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за ОСОБА_1 за періоди квітень-грудень 2019 року. Згідно карток особових рахунків ТОВ «БК «Нік-Екобуд» має борг по сплаті єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з жовтня 2019 року. Станом на 01.12.2020 страховий стаж ОСОБА_1 враховується з квітня по вересень 2019 року.
Вказана інформація є підтвердженням того, що вона працювала і за неї звітувало ТОВ «БК «Нік-Екобуд» з квітня по вересень 2019 року, але фактично вона працювала до грудня 2019 року.
Надати довідку про прийняття на роботу в ТОВ «БК «Нік-Екобуд» та про розмір заробітної плати та розмір заборгованості не має можливості, так як вся документація знаходиться в сейфі у керівника підприємства, який на роботу не з`являється.
Посилаючись на наведені обставини та не виплату заробітної плати за період з серпня по 31.12.2020, тобто за 518 днів, позивач просить стягнути на свою користь заборгованість із заробітної плати в розмірі 106085,14 грн.
Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 26.01.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.
У судове засідання, призначене на 11.05.2021, сторони повторно не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Направлена на адресу відповідача судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання.
У поданій до суду письмовій заяві позивач просила розглянути справу за її відсутності та задовольнити позовні вимоги, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач причини неявки суду не повідомив та відзиву не надав.
За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.
Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи та встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Із матеріалів справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 є інвалідом 3 групи з дитинства (по слуху), що підтверджується довідкою МСЕК серії 12 ААА № 257660.
10.04.2019 між ГО «Миколаївська організація УТОГ» уклала з ТОВ «БК «Нік-Екобуд» договір оренди нерухомого майна № 214/182-05, переданого в оренду нерухомого майна ввійшло нерухоме майно Миколаївського учбово-виробничого підприємства глухих.
З адресованого ГО «Миколаївська організація УТОГ» до управління Держпраці Миколаївської області листа від 23.06.2020 № 01-15/085 вбачається, що до Громадської організації звернулася група осіб з інвалідністю зі слуху 3 групи з дитинства, в т.ч. ОСОБА_2 , які з 17.04.2019 прийняті на роботу в ТОВ «БК «Нік-Екобуд» на посадах прибиральника, облицювальника кромки, складальник меблів, оббійника меблів з посадовим окладом 4723,00 грн. Період квітень липень 2019 нечуючі робітники ТОВ «БК «Нік-Екобуд» отримували заробітну плату. Але з серпня 2019 року Товариство перестало сплачувати їм заробітну плату і не повернуло працівникам трудові книжки. Посилаючись на порушення трудового законодавства ГО «Миколаївська організація УТОГ» просила розглянути вказане звернення.
З відповіді управління Держпраці у Миколаївській області від 07.08.2020 слідує, що Управлінням 22.07.2020 здійснено спробу проведення інспекційного відвідування ТОВ «БК «Нік-Екобуд» за його місцезнаходженням з метою перевірки фактів, викладених у зверненні. В результаті перевірки встановлено, що за адресою місцезнаходження ТОВ «БК «Нік-Екобуд» підприємство відсутнє. Про інше місцезнаходження підприємства Управлінню не відомо. Одночасно Управлінням роз`яснено, що порушення роботодавцем відносно працівника законодавства про працю є індивідуальним трудовим спором, який можливо вирішити в судовому порядку.
Згідно відповіді Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області від 27.07.2020, наданої голові ГО «Миколаївська організація УТОГ» фактів кримінального чи адміністративного правопорушення не встановлено, у зв`язку із чим подальшу перевірку по зверненню припинено.
Направлене ГО «Миколаївська організація УТОГ» до Миколаївської місцевої прокуратури № 2 звернення про порушення ТОВ «БК «Нік-Екобуд» вимог законодавства про працю України відносно працівників інвалідів зі слуху 3 групи листом від 02.07.2020 № 32-3699р-20 перенаправлено до управління Держпраці у Миколаївській області.
Вирішуючи даний спір суд виходить з наступного правового регулювання.
Частиною четвертою статті 43 Конституції України передбачено право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.
Згідно з частинами першою, третьою статті 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про оплату праці», частиною першою статті 94 Кодексу законів про працю України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.
У Рішенні від 15.10.2013 № 8-рп/2013 у справі № 1-13/2013 Конституційний Суд України зазначив, що поняття «заробітна плата» й «оплата праці», які використані у законах, що регулюють трудові правовідносини, є рівнозначними в аспекті наявності у сторін, які перебувають у трудових відносинах, прав і обов`язків щодо оплати праці, умов їх реалізації та наслідків, що мають настати у разі невиконання цих обов`язків (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини). Крім того, Конституційний Суд України у тому ж рішенні дійшов висновку, що під заробітною платою, що належить працівникові, або, за визначенням, використаним у частині другій статті 233 КЗпП України, належною працівнику заробітною платою необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, установлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат (абзац восьмий пункту 2.1 мотивувальної частини).
Статтею 47 КЗпП України передбачено обов`язок власника або уповноваженого ним органу в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.
У частині першій статті 116 КЗпП України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
За змістом частини першою статті 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Статтею 110 КЗпП України встановлено, що при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; сума заробітної плати, що належить до виплати.
Отже, виходячи з положень КЗпП України, Закону України «Про оплату праці», заробітна плата працівникам виплачується за умови виконання ними своїх функціональних обов`язків на підставі укладеного трудового договору з дотриманням установленої правилами внутрішнього трудового розпорядку тривалості щоденної (щотижневої) роботи за умови провадження підприємством господарської діяльності. Нарахування та виплата заробітної плати працівникам проводиться на підставі документів з первинного обліку праці та заробітної плати: штатний розклад, розцінки та норми праці, накази та розпорядження (на виплату премій, доплат, надбавок тощо), табель обліку використаного часу, розрахунково-платіжна відомість.
Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Згідно з частинами третьою, четвертою статті 12, частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Таким чином, при з`ясуванні, якими доказами кожна сторона буде обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо невизнаних обставин, суд повинен виходити з принципу змагальності цивільного процесу, за яким кожна сторона несе обов`язки щодо збирання доказів і доказування тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, якщо інше не встановлено процесуальним законом.
Згідно положень статей 115, 116 КЗпП України відсутність заборгованості перед позивачем має довести саме роботодавець, але це не звільняє позивача процесуального обов`язку доведення наявності права на отримання відповідних сум.
За положеннями частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Враховуючи встановлені процесуальним законом межі судового розгляду та наявні у справі докази, які підтверджують наявність трудових відносин позивача з відповідачем по 31.12.2019, а також невиплату позивачу заробітної плати з липня по грудень 2019 року, відповідно на користь позивача підлягає стягненню заробітна плата за вказаний період.
Щодо розміру заборгованості по заробітній платі, то як вбачається з матеріалів справи її місячний розмір для позивача складає 4723,00 грн., який відповідачем не спростовано та яку позивач отримувала по липень 2019 року.
Щодо вимог в частині стягнення заробітної плати з січня по грудень 2020 року, у зв`язку із неповернення трудові книжки, такі вимоги задоволенню не підлягають. Як вказує позивач, фактично вона працювала по грудень 2019 року, тому не повернення їй роботодавцем трудової книжки є підставою для стягнення з відповідача середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, що передбачено частиною п`ятою статті 235 КЗпП України, але таких вимог позивач не заявляла.
Так як при зверненні до суду позивач сплати судовий збір в сумі 1061,00 грн., а позовні вимоги задоволено частково відповідно з відповідача на користь позивача на підставі статті 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам в сумі 236,15 грн.
Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265, 280 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення невиплаченої заробітної плати задовольнити частково.
У іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відомості про учасників справи:
позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .
Повний текст судового рішення складено 21.05.2021.

Суддя І.В.Коваленко