Справа № 450/4331/20 Провадження № 2/450/120/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2021 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Покидько Л.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, у якому просить визнати за ним в порядку спадкування право власності на земельну частку (пай) площею 1,72 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі в с. Городиславичі Пустомитівського району Львівської області. Мотивував своїй позовні вимоги тим, що ОСОБА_2 за час свого життя набув право власності на вказану земельну частку. Право на земельну частку (пай) належало його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . На час смерті останньої діяли норми ЦК Української РСР від 18 липня 1963 року, відповідно до ст. 548 якого для прийняття спадщини було необхідним, щоб спадкоємець її прийняв. Оскільки ОСОБА_3 за час свого життя на випадок своєї смерті своїми майновими правами не розпорядилася, її майно було успадковано сином ОСОБА_2 , оскільки він проживав з нею станом на день її смерті. Інших спадкоємців у неї не було. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, внаслідок чого відкрилася спадщина, яка включає в себе майнові права на земельну частку (пай). ОСОБА_2 на випадок своєї смерті заповіт не склав. Повідомив, що він є спадкоємцем першої черги майна померлого, інші спадкоємці, які б претендували на спадщину, відсутні. Повідомив, що він постійно проживав з ОСОБА_2 на день його смерті, а тому фактично прийняв спадщину. З огляду на вказане, просив позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою судді від 18 грудня 2020 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано десятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків, описаних в такій.

12 січня 2021 року позивач подав до суду клопотання, яким усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою судді від 13 січня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 16 березня 2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

18 березня 2021 року від позивача до суду надійшло клопотання, у якому він просив залучити до участі у справі належного відповідача Давидівську сільську раду Львівського району Львівської області.

Ухвалою від 27 квітня 2021 року клопотання позивача задоволено частково, відповідача Підберізцівську сільську раду Пустомитівського району Львівської області замінено належним відповідачем Давидівською сільською радою Львівського району Львівської області.

Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, однак 10 лютого 2021 року подав до суду заяву, у якій просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив такі задовольнити.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання явку повноважного представника не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності або про відкладення судового розгляду не подав.

Зважаючи на відсутність згоди позивача, у відповідності із ст. 280 ЦПК України, суд вважає за доцільне не проводити судового розгляду при заочному розгляді справи.

Оскільки в судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь у справі, суд у відповідності зі ст. 247 ЦПК України, розглядає справу без фіксування судового засідання технічними засобами.

Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РН № 444401 стверджується, що ОСОБА_3 належала на праві власності земельна частка (пай) площею 1,72 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі в сільськогосподарському кооперативі «Городиславський» в с. Городиславичі Пустомитівського району Львівської області.

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 13 березня 1999 року, вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Городиславичі Пустомитівського району Львівської області.

Сином ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 10 липня 1953 року.

Довідкою Миколаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 888 від 02 листопада 2020 року встановлено, що ОСОБА_3 до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала в АДРЕСА_1 . Разом з нею до дня її смерті спільно, постійно і безперервно проживав її син ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 548 ЦК Української РСР в редакції від 27 грудня 1996 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

За ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР в редакції від 27 грудня 1996 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння

спадковим майном.

Таким чином, ОСОБА_2 прийняв спадщину, яка відкрилася внаслідок смерті ОСОБА_3 .

05 вересня 1965 року ОСОБА_2 одружився з ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 , виданим 05 вересня 1965 року.

ОСОБА_2 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що встановлено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданим 24 квітня 1970 року.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 05 травня 2011 року, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого Франківським районним у м. Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 09 червня 2016 року, вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Львів.

У відповідності до положень ст. 1220 ЦК України в день смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина після його смерті.

За ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 3 статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Довідкою з місця проживання про склад сім`ї і прописки № 2205 від 03 грудня 2020 року, виданою ЛКП «Магістральне», стверджується, що ОСОБА_2 до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 проживав та був зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 .

Разом з ОСОБА_2 проживав та був зареєстрований ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що встановлено довідкою ЛКП «Магістральне» № 2204 від 03 грудня 2020 року.

Будинковою книгою для прописки громадян, що проживають по АДРЕСА_2 , встановлено, що ОСОБА_1 на день смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 проживав разом з ним за вищевказаною адресою.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , оскільки спільно з ним проживав на час відкриття спадщини.

Відтак, ОСОБА_1 , спільно проживаючи зі своїм батьком ОСОБА_2 на день його смерті, на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину, яка відкрилася після його смерті.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли свої підтвердження під час судового розгляду і підлягають до задоволення. Відтак, за позивачем ОСОБА_1 слід визнати право власності на земельну частку (пай) площею 1,72 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі в с. Городиславичі Пустомитівського району Львівської області, в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_2 .

За ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 89, 141, 142, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 16, 1218, 1220, 1223, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 548, 549 ЦК Української РСР в редакції від 27 грудня 1996 року, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай) площею 1,72 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі в с. Городиславичі Пустомитівського району Львівської області в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_2 .

Стягнути з Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мусієвський В.Є.