Справа № 541/397/21
Номер провадження 2/541/419/2021
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14 травня 2021 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Городівського О.А.,

за участю секретаря судового засідання - Непокупної Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в :

25.02.2021 ОСОБА_1 звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у неї народився син ОСОБА_3 , батьком якого є відповідач по справі. В свідоцтві батько вказаний як ОСОБА_4 , оскільки на той час відповідач мав таке прізвище та ім`я. Згодом, у 2018 році він змінив своє прізвище та ім`я на ОСОБА_2 . На даний час дитина проживає разом із матір`ю за адресою АДРЕСА_1 . З 2018 року відповідач перестав піклуватися про сина, з власної ініціативи не виконує батьківські обов`язки, не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Тому, позивачка звернулася до суду із позовом і просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 3000 грн, з подальшою індексацією, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді від 04.03.2021 прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 29).

В судове засідання позивачка не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала, просила їх задовільнити в повному обсязі (а.с.34).

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день розгляду справи повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву не подав.

Згідно ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до положень ст.ст. 280, 281 ЦПК України, судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлено ухвалу суду від 14.05.2021 про проведення заочного розгляду справи.

Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В свідоцтві про народження матір`ю записана ОСОБА_1 , батьком ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження, витягом із державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої ст.135 СК України (а.с.8,10).

ОСОБА_4 у 2018 році змінив своє прізвище та ім`я на ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою посольства Республіки Ірак в Україні (а.с.17-19).

Дитина проживає разом із матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується актом підтвердження фактичного місця проживання особи від 18.02.2021(а.с.9).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є громадянином України, що підтверджується довідкою №53/2015 про реєстрацію особи громадянином України від 17.03.2015 (а.с.11).

Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Частиною 1 статті 3 Конвенції про захист прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 1989 року та ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 27 Конвенції про захист прав дитини визначено, що батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно зі ч.2 ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Частиною 3 ст. 181, ч. 2 статті 182 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно до положень ст. 184 Сімейного Кодексу України, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків брати участь у матеріальних витратах незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Тобто обов`язок по утриманню неповнолітніх дітей не може бути покладений виключно на матір або на батька дітей. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість та обов`язок надання утримання другим із батьків.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, з урахуванням законодавчо встановленого обов`язку обох батьків утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, суд вважає, що заявлені позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню.

Виходячи із встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, який становить для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2021 року 2395 гривень, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивачки та стягнути із відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина в розмірі 3000 грн щомісяця із подальшою індексацією до повноліття дитини. На думку суду, саме такий розмір аліментів, який буде надходити від одного з батьків буде достатнім для задоволення потреб дитини, з урахуванням матеріальної можливості самої позивачки витрачати власні кошти на утримання сина.

При ухваленні рішення суд бере до уваги, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

На підставі положень ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позивачем позову, тобто з 25.02.2021.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, що зумовлює стягнення з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн.

Керуючись ст.ст. 80, 180-183, 184,191 СК України, ст.ст.12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 273, 208, 201 352, 430, ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 в повному обсязі.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина Республіки Ірак, РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_1 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти, у твердій грошовій сумі розміром 3000 (три тисячі) гривень щомісяця, починаючи з 25 лютого 2021 року до досягнення дитиною повноліття. Сума визначених аліментів підлягає щорічній індексації відповідно до закону.

Стягти з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати - судовий збір на користь держави в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Відповідач може подати письмову заяву про перегляд заочного рішення протягом 30 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з моменту виготовлення повного тексту рішення.

Суддя О. А. Городівський