справа № 216/6683/20
провадження №2/932/173/21
У Х В А Л А
08 лютого 2021 року м. Дніпро
Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Цитульський В.І., ознайомившись з матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, третя особа ОСОБА_2 про стягнення щаборгованості з виплати суддівської винагороди, -
У позовній заяві позивач просить стягнути із Територіального управління Державної судової адміністрації в Дніпропетровській області на її користь Ѕ частину суддівської винагороди її чоловіка, ОСОБА_2 , яку останньому не виплачено за квітень-серпень 2020 року у зв`язку із обмеженнями, введеними положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14.11.2019 № 294-IX зі змінами, Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 13.04.2020 № 553-IX, що визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 28.08.2020 №10-р/2020.
Спори, пов`язані з визначенням розміру суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання і їх виплатою є такими, що пов`язані з проходженням та звільненням з публічної служби. А тому на них поширюється юрисдикція адміністративного суду (п.48).
У даному спорі підлягає перевірці правильність нарахування та виплати, тобто визначення розміру, суддівської винагороди. На ці правовідносини поширюється юрисдикція адміністративного суду. При цьому не має значення чи здійснює орган, з яким виник спір, у правовідносинах з позивачем владні управлінські функції.
Не має значення, що позов подано не суддею а його дружиною, адже першочерговим та необхідним для вирішення спору є визначення розміру суддівської винагороди.
Визначення правильної юрисдикційності того чи іншого спору має важливе значення. Адже Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово звертав увагу на те, що кожен має право на суд, встановлений законом, тобто відповідний орган повинен мати повноваження вирішувати питання, що належать до його компетенції, на основі принципу верховенства права (рішення ЄСПЛ від 29 квітня 1988 року у справі «Белілос проти Швейцарії»); юрисдикцію суду має визначати закон (доповідь Європейської комісії від 12 жовтня 1978 року у справі «Занд проти Австрії»).
У відповідності до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
З огляду на наведене у відкритті провадження у даній справі слід відмовити.
Керуючись ст.186 ЦПК України, суддя -
Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, третя особа ОСОБА_2 про стягнення щаборгованості з виплати суддівської винагороди.
Роз`яснити ОСОБА_1 її право звернутися до суду з даним позовом в порядку передбаченому КАС України.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Відповідно до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Ухвалу складено та підписано 08.02.2021.
Суддя В.І.Цитульський