Провадження номер 2/752/6788/21
УХВАЛА

14.05.2021 суддя Голосіївського районного суду м. Києва Чередніченко Н.П., розглянувши матеріали позовної заяви розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» про визнання дій незаконними, визнання відсутності зобов`язань, та визнання правочину таким, що не був вчинений, -

ВСТАНОВИВ:

до суду надійшов позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» про визнання дій незаконними, визнання відсутності зобов`язань, та визнання правочину таким, що не був вчинений.

Вивчивши матеріали позову, вважаю, що позивачу слід надати строк для усунення недоліків позову за наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою, розмір судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (908,00 грн.), а за подання до суду позовної заяви майнового характеру розмір судового збору складає - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто не менше 908,00 грн. та не більше 11350,00 грн.

Крім того, ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Так, з прохальної частини позову вбачається, що позивачем було пред`явлено шість вимог немайнового характеру, а саме: визнати вимоги відповідача до позивача щодо сплати заборгованості за договором незаконними; визнати відсутність фінансової заборгованості за договором; визнати відсутність зобов`язань за договором; визнати відсутність цивільних прав та зобов`язань у позивача перед відповідачем; визнати правочин щодо надання коштів між позивачем та відповідачем таким, що не укладався, визнати договір про надання коштів у позику між позивачем та відповідачем таким, що не укладався.

До матеріалів позову стороною позивача було долучено докази про сплату судового збору за одну вимогу немайнового характеру в сумі 908,00 грн., однак, докази сплати судового збору за інші п`ять вимог немайнового характеру позивачем суду надано не було.

Твердження позивача про те, що прохальна частина містить декілька пунктів, які по суті є одною позовної вимогою, суд до уваги не приймає, оскільки, зі змісту підстав та предмету позову вбачається, що вимоги позивача хоч і випливають із договору позики (фінансового кредиту), однак, мають різну правову природу, а відтак є самостійними вимогами немайнового характеру, за які законом передбачена сплата судового збору за кожну вимогу окремо.

Європейський суд з прав людини в рішеннях від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia»)).

З огляду на викладене, стороні позивача слід надати суду посилання на докази сплати судового збору у встановленому законом розмірі за п`ять вимог немайнового характеру.

Крім того, стороною позивача подано заяву без додержання вимог, викладених в ст. 175 ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 3 п. 2 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Однак, в позові не зазначено номер і серію паспорта позивача.

Крім того, прохальна частина позову не містить дати договорів та/або правочинів, які, на думку позивача, між сторонами укладено не було.

Частиною 1 статті 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що позивачем не сплачено судовий збір за всі пред`явлені вимоги немайнового характеру, та позов оформлено із порушенням вимог ст.ст. 175-177 ЦПК України, вважаю, що позов підлягає залишенню без руху із наданням позивачу (представнику) строку для усунення виявлених недоліків.

Враховуючи вищевикладене, керуючись Законом України «Про судовий збір», ст. ст. 175, 177, 185, 260 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» про визнання дій незаконними, визнання відсутності зобов`язань, та визнання правочину таким, що не був вчинений, - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення виявлених недоліків, але не більше п"яти днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

Запропонувати позивачу подати документи та виправити недоліки, вказані в мотивувальній частині цієї ухвали, а саме: подати суду позов у відповідності до правил ст.ст. 175-177 ЦПК України, зокрема, із врахуванням недоліків, викладених в мотивувальній частині даної ухвали, а також надати докази на підтвердження сплати судового збору у визначеному законом розмірі за пред`явлені позовні вимоги немайнового характеру.

В разі якщо позивачем не буде усунуто недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.П. Чередніченко