МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 945/1522/20
Провадження № 2/945/298/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 року

Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Шаронової Н.О., за участю секретаря судового засідання Карабут В.В., розглянувши в місті Миколаєві у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товарна Біржа "РІКо - Альянс", про визнання договору купівлі - продажу нерухомого майна дійсним, -

встановив:

23 вересня 2020 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товарна Біржа " РІКо - Альянс", про визнання договору купівлі - продажу нерухомого майна дійсним.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 12 березня 2002 року вони з відповідачем уклали договір купівлі - продажу нерухомого майна.

Відповідно до вказаного договору купівлі - продажу нерухомого майна, відповідач ОСОБА_2 продала, а позивач ОСОБА_1 купила квартиру АДРЕСА_1 .

Зазначений договір купівлі - продажу нерухомого майна було зареєстровано на Товарній Біржі " РІКо - Альянс".

Оскільки спірний договір купівлі - продажу нерухомого майна, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не був посвідчений нотаріально, позивач ОСОБА_1 просить суд визнати зазначений договір купівлі - продажу нерухомого майна дійсним.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, при цьому з поданого до суду одночасно з позовною заявою клопотання вбачається, що позивач позовні вимоги підтримує та просить розглянути справу без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, при цьому 12 січня 2021 року також подала суду заяву, в якій визнала позов і просила розглядати справу за її відсутності.

Представник третьої особи - Товарної Біржі " РІКо - Альянс" у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце судового засідання третя особа повідомлена вчасно та належним чином, про причини своєї неявки представник третьої особи суд не повідомив.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд встановив таке:

12 березня 2002 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір № 5-43 купівлі - продажу нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 .

Вказаний договір купівлі - продажу нерухомого майна укладений і зареєстрований на Товарній Біржі " РІКо - Альянс" у "Журналі реєстрації біржових угод" за № 5-43 від 12 березня 2002 року, без подальшого нотаріального посвідчення, про що зазначено в договорі.

18 березня 2002 року, на підставі зазначеного вище договору купівлі - продажу, за ОСОБА_1 у Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації зареєстроване право власності на придбану нею квартиру - реєстровий номер 12 (а. с. 6, 12).

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про товарну біржу" (далі - Закон) товарна біржа є організацією, що об`єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов`язаних з ним торговельних операцій.

Відповідно до ст. 2 Закону Товарна біржа здійснює свою діяльність за принципами: рівноправності учасників біржових торгів; застосування вільних (ринкових) цін; публічного проведення біржових торгів.

Згідно з положеннями ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Оскільки спірні правовідносини між сторонами виникли 12 березня 2002 року, для їх врегулювання застосуванню підлягає Цивільний кодекс Української РСР в редакції 1963 року.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 128 Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), чинного на момент виникнення правовідносин, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. 153 ЦК УРСР договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах.

Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦК УРСР за договором купівлі - продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню.

Згідно з ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних і фізичних осіб, затверджена наказом Державного комітету України будівництва, архітектури та житлової політики України від 9 червня 1998 року № 121, передбачала підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, зареєстрованих на біржі.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України 2004 року, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь - якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

З огляду на те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 при укладенні договору, дійшли взаємної згоди за всіма його істотними умовами і виконали свої зобов`язання, що підтверджується укладеним в письмовій формі договором купівлі-продажу нерухомого майна, а також беручи до уваги те, що що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі

За таких обставин, позовні вимоги позивача є обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачу належить повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а також стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Керуючись ст. ст. 12, 13, ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 142, ч. ч. 1, 4 ст. 206, ст. ст. 258, 259, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товарна Біржа "РІКо - Альянс", про визнання договору купівлі - продажу нерухомого майна дійсним, - задовольнити.

Визнати договір купівлі - продажу нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , укладений 12 березня 2002 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкою с. Суворівка, Новоодеського району, Миколаївської області (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ; номер і серія паспорта НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою с. Ново-Красне, Первомайського району Миколаївської області (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; номер і серія паспорта НОМЕР_3 ), зареєстрований на Товарній Біржі "РІКо - Альянс" у "Журналі реєстрації біржових угод" за № 5-43 від 12 березня 2002 року, - дійсним.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Суворівка, Новоодеського району, Миколаївської області (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ; номер і серія паспорта НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Ново - Красне, Первомайського району Миколаївської області (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; номер і серія паспорта НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Фінансовому органу Управління Державної казначейської служби України у Миколаївському районі Миколаївської області повернути позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженці с. Ново - Красне, Первомайського району Миколаївської області (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; номер і серія паспорта НОМЕР_3 ) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ОСОБА_1 при поданні позову за квитанцією № 0.0..1 від 23 вересня 2020 року, що складає 420 грн. 40 коп.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду.

Суддя Н. О. Шаронова