Дата документу 20.05.2021
Справа № 501/1519/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Пушкарського Д.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Тимко М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Іллічівського міського суду Одеської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову (до відкриття провадження у справі), -

В С Т А Н О В И В:

До Іллічівського міського суду Одеської області звернулась ОСОБА_1 із заявою про забезпечення позову (до відкриття провадження у справі) в якій просить:

- зупинити стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича, вчиненого 17.07.2020 за №2812.

Заява мотивована тим, що з постанови державного виконавця Чорноморського міського відділу ДВС ПМУМЮ (м. Одеса) про звернення стягнення на заробітну плату від 16.04.2021р. в межах відритого виконавчого провадження №АСВП 65103899 заявнику стало відомо, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. посвідчено виконавчий напис №2812 від 17.07.2020 про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» грошової суми в розмірі 10319,74 грн.

З вказаним виконавчим написом заявник не згодна і має намір звертатися до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки вважає, що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог Конституції України, Цивільного кодексу України, Закону України «Про нотаріат», Наказу Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», Постанови Кабінету міністрів України від 29.06.1999р. №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

У зв`язку із відсутністю документів, на підставі яких посвідчено виконавчий напис №2812 від 17.07.2020 про стягнення з ОСОБА_1 грошової суми в розмірі 10319,74 грн., а також копії самого виконавчого напису, на сьогоднішній день заявник позбавлена можливості надати обґрунтування конкретних порушень закону при посвідченні даного конкретного виконавчого напису, а також можливості подати сам позов.

Постановою державного виконавця Чорноморського міського відділу ДВС ПМУМЮ (м. Одеса) від 16.04.2021 в межах відритого виконавчого провадження №АСВП 65103899 звернуто стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 .

Таким чином, на сьогоднішній день відбувається примусове виконання у виконавчому провадженні на виконання виконавчого документа, який буде предметом оскарження.

В разі задоволення позову кошти, які були стягнуті в межах вказаного виконавчого провадження, будуть вважатися такими, що стягнуті протиправно, повернення їх потребуватиме здійснення додаткових процесуальних заходів з боку Заявника, а перспективна наявність таких коштів на рахунках стягувача є сумнівною, отже, невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав Позивача.

За вказаних підстав заявник вимушена звернутися до суду із заявою про забезпечення позову до відкриття провадження по справі.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Суд зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ст.4 ЦПК України).

Так, з постанови державного виконавця Чорноморського міського відділу ДВС ПМУМЮ (м. Одеса) від 16.04.2021 вбачається, що при примусовому виконанні виконавчого напису №2812 від 17.07.2020 про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» грошової суми в розмірі 10319,74 грн. було звернуто стягнення на заробітну плату боржника.

Будь-яких інших доказів на підтвердження обставин, викладених в заяві про забезпечення позову, заявником не надано.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд, за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання, тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, аналізуючи зазначені правові норми, та враховуючи, що позивачем не надано доказів, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, і що відповідач буде ухилятись від виконання такого рішення суду, доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову є передчасною та необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.259-260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову (до відкриття провадження у справі).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя