провадження №: 2/752/6937/21
У Х В А Л А

17.05.2021 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Мазур Ю.Ю., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про невідкладне відновлення прав і свобод людини шляхом грошової компенсації, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2021 позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до Державної казначейської служби України про невідкладне відновлення прав і свобод людини шляхом стягнення за рахунок держави грошової компенсації у розмірі 240000000 гривень.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суддя вважає необхідним позовну заяву залишити без руху, виходячи з наступного.

Вказану заяву обґрунтував тим, що він в 2021 році дізнався, про те, що Голосіївський районний суд м. Києва узурпував владу в Україні з метою вбити й пограбувати постраждалого ОСОБА_1 . Крім того, зазначив, що Голосіївський районний суд міста Києва відмовився виконати рішення Київського апеляційного суду, та своїми протизаконними діями Голосіївський районний суд міста Києва завдав матеріальних збитків, шкоди здоров`ю потерпілому ОСОБА_1 в розмірі 240000000 грн.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

За приписами частини першої статті 48 ЦПК України, сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.

Однак, в порушення вищезазначеної норми статті, позивач зазначив себе як «постраждалий» та не вказав серію та номер паспорту, що посвідчує його особу.

Крім того, позивач у своїй позовній заяві просить в 72 години визнати потерпілим ОСОБА_1 з наданням прав і обов`язків відповідно до статті 55 Конституції України та зобов`язати відповідача виплатити компенсацію за допущену судову помилку потерпілому ОСОБА_1 в розмірі: 240000000 грн., згідно зі ст. 50, 56 Конституції України.

Відповідно до п. 4, п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів-зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Крім того, як зазначає Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Таким чином, позивач не зазначив посилань на норму матеріального права, якою передбачався би відповідний спосіб захисту порушеного права, а відтак, на підставі вищевикладеного суддя приходить до висновку, що вказані позовні вимоги не відповідають способу захисту визначених положенням ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Крім того, в позовній заяві позивач просить невідкладно відновити права і свободи людини шляхом грошової компенсації.

Позов це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, звернена через суд або інший орган цивільної юрисдикції про захист порушеного, оспореного чи невизнаного права або інтересу, який здійснюється у певній, визначеній законом, процесуальній формі.

Позов як складне явище має декілька елементів, до яких відносяться: предмет, підстава, зміст. Предмет позову це частина позову, яка складає матеріально-правову вимогу позивача до відповідача. Підстава позову це частина позову, яка відображає обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що стверджують позов. Зміст це частина позову, яка відображає звернену до суду вимогу про здійснення певних дій, пов`язаних із застосуванням конкретних способів захисту порушеного, оспореного чи невизнаного права.

Значення елементів позову полягає у тому, що за ними визначаються межі судового розгляду, адже суд відповідно до ст. 13 ЦПК розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог.

Разом з цим, у своїх позовних вимогах, позивач просить виплатити компенсацію у розмірі - 240000000 грн., однак в позові не викладено обставини та зміст, зокрема, в чому полягає шкода, яка вона (моральна чи матеріальна), якими саме діями, рішеннями чи бездіяльністю завдана така шкода та яким чином розрахована зазначена шкода, із посиланнями на докази в підтвердження обґрунтування заявлених вимог.

Позовна заява містить лише загальні посилання на наявність підстав, на думку позивача, для відшкодування компенсації, та відповідно, не містить відомостей у чому саме полягає заподіяна останньому моральна шкода.

Пункт 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України зазначає, що позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

При цьому, пунктом 4 Постанови від 31 березня 1995 року визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, у чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується, окрім вказівки на те, у чому полягає ця шкода та якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві. У разі недотримання позивачем зазначених вимог суд вправі залишити позовну заяву без руху.

Таким чином, позовна заява ОСОБА_1 не містить посилання на відповідні норми матеріального права, якими передбачається відповідний спосіб захисту, обставин завданої (моральної чи матеріальної) шкоди та яким чином розрахована зазначена шкода, із посиланнями на докази в підтвердження обґрунтування заявлених вимог.

Згідно п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, вона не містить підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно ст. 185 ЦПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статями 175 і 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день її первісного подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Недоліки необхідно усунути шляхом: уточнення найменування сторін по справі, уточнення змісту позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав та/або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів; уточнення обставин завданої матеріальної та/або моральної шкоди та розрахунок зазначеної шкоди із посиланнями на докази в підтвердження обґрунтування заявлених вимог; зазначення підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про неможливість відкриття провадження до усунення вказаних недоліків, а тому заяву слід залишити без руху та позивачу надати строк для їх усунення.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про невідкладне відновлення прав і свобод людини шляхом грошової компенсації - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Ю. Мазур