__________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/3357/13-ц
Провадження № 6/947/15/21
УХВАЛА

24.05.2021

Київський районний суд м. Одеси

У складі судді Калашнікової О.І.

При секретарі Якубовській О.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу за заявою Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва Андрія Олександровича про встановлення порядку виконання рішення суду,-

ВСТАНОВИВ:

19 березня 2020 року до Київського райсуду м. Одеси надійшла заява Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області про встановлення порядку виконання рішення суду, ухваленого 25 червня 2013 року по справі за №520/3357/13-ц за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. У відповідності до вимог ст.33 ЦПК України заяву розподілено на розгяд судді Калашніковій О.І.

Ухвалою Київського райсуду м. Одеси від 01.04.2020 року заяву виконавця прийнято до провадження і одночасно зупинено провадження по даній справі, тому як справа за №520/3357/13-ц перебувала в апеляційному суді Одеської області за апеляційною скаргою АТ «УкрСиббанк» на ухвалу Київського райсуду м. Одеси від 14.11.2019 року про відмову банку у видачі дублікатів виконавчих листів.

28.01.2021 року апеляційний суд Одеської області виніс постанову про видачу АТ «УкрСиббанк» дублікатів виконавчих листів №520/3357/13-ц. 06.04.2021 року провадження по справі за заявою виконавця відновлене. Ухвалою суду від 22.04.2021 року суд залучив до участі по даній справі виконавчий комітет Авангардної селищної ради Овідідопольського району Одеської області, як орган опіки та піклування.

В сьогоднішньому судовому засіданні приватний виконавець Цинєв А.О. вимоги підтримав і просив суд встановити порядок виконання рішення Київського райсуду м.Одеси, ухваленого 25 червня 2013 року по справі за №520/3357/13-ц про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 боргу за договором кредиту на користь АТ «УкрСиббанк» шляхом надання дозволу на реалізацію (продаж) на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження нерухомого майна, належного боржнику житлового будинку з господарськими спорудами та земельної ділянки площею 0,1174 га, що розташовані в АДРЕСА_1 .

Боржники до суду не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи сповіщались судом неодноразово, причини неявки суду не повідомили, пояснень за заявою виконавця не надали.

Від АТ «УкрСиббанк» і виконкому Авангардської селищної ради до суду надійшли заяви про розгляд справи за відсутності їх представника.

Судом встановлено :

Заочним рішенням Київського райсуду м.Одеси, ухваленим 25.06.2013 року по справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту вимоги банку задоволені і з відповідачів на користь позивача стягнуто в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором №0 від 19 жовтня 2006 року у розмірі 407 745 грн. 63 коп., що еквівалентно 51 012,84 долари США та 8725 грн. 09 коп., з яких:- заборгованість за кредитом - 349 105 грн. 55 коп., що еквівалентно 43 676,41 доларів США;- заборгованість по відсотках - 58 640 гр. 08 коп., що еквівалентно 7336,43 долари США;- пеня за прострочення сплати кредиту - 3407 грн., 25 коп. ; - пеня за прострочення сплати процентів - 5317 грн., 84 коп., а разом - 416 470 грн. 72коп. У рівних частках з відповідачів на користь позивача стягнуті судові витрати в сумі 3441 грн.

Рішення суду набрало законної сили і представник Банку 30.07.2013 року отримав виконавчі листи №520/3357/13-ц, після чого звернувся до виконавчої служби з заявою про примусове виконання рішення суду. Виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих листів №520/3357/13-ц неодноразово закривались виконавцями з підстав, визначеними п.9 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції, що діяла у 2015-2017 роках.

26.09.2019 року Приватним виконавцем Цинєвим А.Д. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 60162474 з примусового виконання виконавчого листа №520/3357/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 407745 грн. на користь АТ «УкрСиббанк» і постанову про відкриття виконавчого провадження №60163649 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «УкрСиббанк» судових витрат в сумі 3441 грн. В той же день - 26.09.2019 року постанови про відкриття виконавчих проваджень надіслані сторонам виконавчого провадження рекомендованими листами з повідомленням про вручення за адресою, вказаною у виконавчому документі.

Постановами про відкриття виконавчого провадження боржника зобов`язано надати декларацію про майно та доходи, у якій повинні бути зазначені достовірні відомості про доходи та місце роботи, достовірні відомості про кошти у гривнях та іноземній валюті, інші цінності (дорогоцінні метали, ювелірні вироби тощо), у тому числі про кошти на рахунках і вкладах у банках та інших фінансових установах, про рахунки в цінних паперах у депозитарних установах, що знаходяться на території України та за її межами, з зазначенням назви відповідної установи та її адреси; достовірні відомості про майно, у тому числі про майно, що перебуває у спільній власності (місцезнаходження, технічна характеристика тощо); достовірні відомості про майно, що перебуває в заставі/іпотеці або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні від інших осіб (місцезнаходження майна, його характеристика тощо); достовірні відомості про майнові права, на які може бути звернено стягнення, зокрема частки у статутному капіталі юридичних осіб, в тому числі майнові права, що є предметом застави/іпотеки; тощо.

На виконання вимог заяви стягувача про накладення арешту на все майно боржника з метою реального виконання вимог виконавчого документу в межах суми боргу виконавець 26.09.2019 року виніс постанову про накладення арешту на майно боржника.

Одночасно з відкриттям виконавчого провадження приватним виконавцем було направлено запити до реєструючих установ з метою встановлення майнового стану боржника.

Згідно довідки Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 30.09.2019 року, боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно довідки ДФС за боржником відсутні відкриті розрахункові рахунки в банках та відсутні джерела отримання доходу. Згідно довідки ПФУ боржник пенсію не отримує та не працює за трудовими та цивільно-правовими договорами. Відповідно до інших відповідей з реєструючих установ, рухомого майна яке належить боржнику на праві власності не виявлено, що підтверджується довідками Державного агентства рибного господарства, Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області,Регіонального сервісного центру в Одеській області, Головного управління Держгеокадастру в Одеській області.

Вході проведення виконавчих дій Приватний виконавець отримав відомості про наявність у боржника на праві власності нерухомого майна. Так,згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_1 належить на праві власностіжитловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який вона придбала у ОСОБА_3 . Також, боржник придбала у ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,1174 га за цією ж адресою (кадастровий номер :02:001:0018), але не здійснила державну реєстрацію та не оформила право власності на земельну ділянку за собою.

Згідно до умов Іпотечного договору від 19.10.2006 року, який посвідчено приватним нотаріусом Рєка Л.А. та зареєстровано у реєстрі за №337-06, ОСОБА_1 передала у іпотеку стягувачу вищевказаний житловий будинок та земельну ділянку.

Приватний виконавець 26.09.2019 року виніс постанову про арешт майна боржника, якою було накладено арешт в тому числі і на вказаний житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами.

В ході проведення виконавчих дій, 17.10.2019 року приватним виконавцем було описано та накладено арешт на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ,який належить на праві власності ОСОБА_1 .

05.01.2020 року Приватний виконавець направив звернення до Виконавчого комітету Авангардівської селищної ради з проханням надати відповідний дозвіл на реалізацію арештованого майна, що належить боржнику, оскільки згідно довідки Новодолинської сільської ради від 18.10.2019 року, у житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з 09.10.2006 року зареєстрована неповнолітня особа - син боржниці ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Рішенням Виконавчого комітету Авангардівської селищної ради від 29.01.2020 року виконавцю відмовлено у наданні дозволу щодо звернення стягнення на нерухоме майно, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , з тих підстав, що виконавець не надав доказів, що свідчать про відсутність загрози житловим правам неповнолітньої особи.

Посилаючись на положення ч.1 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження, ст..435 ЦПК України виконавець звернувся до суду з поданням про встановлення порядку виконання рішення суду. На обґрунтування своїх вимог, виконавець надав копії матеріалів зведеного виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №520/3357/13-ц і фото таблиці будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_1 , що підтверджують доводи виконавця - будинок знаходиться в нежилому стані: частково відсутні вікна, відсутнє опалення, водопостачання та електропостачання, відсутні двері та ворота, а ділянка перебуває у занедбаному стані.

Дослідивши надані виконавцем докази і наведені доводи суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», За наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Порядок і підстави відстрочення і розстрочення виконання, зміна чи встановлення способу і порядку виконання визначені у ст..435 ЦПК України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

За положеннями частин першої і третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до Іпотечного договору від 19.10.2006 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» і ОСОБА_1 в забезпечення зобов`язання за Кредитним договором № від 19.10.2006 року, передано в іпотеку житловий будинок з господарськими спорудами загальною площею 222,2 кв.м. та земельну ділянку площею 0,117 га, що розташовані по АДРЕСА_1 .

Згідно з абз. 3 п. 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» відповідно до частини першої статті 590, статті 578 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави/іпотеки здійснюється лише за рішенням суду, якщо для укладення такого договору щодо майна фізичної особи вимагалось отримання згоди чи дозволу іншої особи чи органу.

Відповідно до абз. 4 п. 23 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» стягнення на нерухоме майно (будинок, квартиру, інше приміщення та земельну ділянку) звертається за відсутності у боржника достатніх коштів чи рухомого майна з додержанням вимог статті 63 Закону про виконавче провадження, крім звернення стягнення на предмет іпотеки, яке здійснюється на підставі рішення суду або виконавчого напису нотаріуса (стаття 33 Закону України від 5 червня 2003 року № 898-IV "Про іпотеку").

Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов`язки суб`єктів матеріальних правовідносин цивільної справи.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Розділом VII цього Закону визначається загальний порядок звернення стягнення на майно боржника. Серед іншого, відповідно до частини першої статті 48 цього Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Стаття 48 цього Закону передбачає черговість задоволення вимог стягувачів, згідно з якою в першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна.

Положеннями статті 51 Закону України «Про виконавче провадження» визначено особливості звернення стягнення на заставлене майно. Зокрема, згідно із частиною сьомою цієї статті примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Отже, за змістом цієї статті підставою для застосування положень Закону України «Про іпотеку» до спірних правовідносин є звернення стягнення на предмет іпотеки, тобто його арешт, вилучення та примусова реалізація в розумінні частини першої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, норми Закону України «Про виконавче провадження» допускають звернення стягнення на предмет іпотеки в ході процедури виконавчого провадження без судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, в межах процедури стягнення коштів з іпотекодавця на користь іпотекодержателя.

Якщо за судовим рішенням з відповідача стягнуто кредитну заборгованість, то суд не може змінити спосіб виконання такого рішення суду на звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки виконання рішення суду про стягнення заборгованості має виконуватися за рахунок усього майна, що належить боржнику.

Відповідно до порядку примусового звернення стягнення коштів з боржника, врегульованого Законом України «Про виконавче провадження», першочергово звертається стягнення на відповідні кошти боржника, рухоме майно, а за його відсутності - на об`єкти нерухомості.

Оскільки статтею 575 ЦК України іпотеку визначено як окремий вид застави, норми Закону України «Про виконавче провадження» дозволяють звернути стягнення на іпотечне майно для задоволення вимог іпотекодержателя.

Таким чином, норми Закону України «Про виконавче провадження» дозволяють державному виконавцю передавати на реалізацію предмет іпотеки в ході примусового виконання рішень судів про стягнення на користь іпотекодержателя заборгованості, яка випливає із забезпечених іпотекою зобов`язань, за таких умов: відсутність у боржника будь-якого іншого майна, на яке можна першочергово звернути стягнення; наявність заборгованості виключно перед іпотекодержателем; дотримання порядку реалізації майна,визначеного Законом України «Про іпотеку».

Такий правовий висновок було зроблено Верховним Судом у Постанові від 21.11.2019 року справа №754/19912/14-ц, провадження №61-623св19, який в силу ст. 417 ЦПК України є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

Таким чином, передача на реалізацію предмета іпотеки в ході примусового виконання рішення суду дозволяє виконавцю передавати предмет іпотеки без рішення суду але за певних умов, і однією з таких умов є відсутність у боржника будь-якого іншого майна, на яке можна першочергово звернути стягнення.

Надані виконавцем письмові документи свідчать, що боржник ОСОБА_1 іншого майна, на яке можна першочергово звернути стягнення не має. Наявність реєстрації за будинком неповнолітньої особи і відсутність дозволу органу опіки та піклування на реалізацію цього будинку, не дозволяє виконавцю передати предмет іпотеки на реалізацію. Наявні у виконавчому провадженні акти виходу виконавця за місцем реєстрації неповнолітнього ОСОБА_4 ,2004 року свідчать, що будинок АДРЕСА_1 не придатний для проживання, і тому в будинку ніхто не проживає. Сама боржниця у цьому будинку не зареєстрована. З огляду на викладене, суд погоджується з доводами виконавця що реалізація іпотечного майна не порушить права та інтереси неповнолітнього ОСОБА_5 , 2004 року народження.

Керуючись ст..435 ЦПК України, суд ,-

У х в а л и в:

Встановити порядок виконання рішення Київського райсуду м. Одеси, ухваленого 25 червня 2013 року по справі за №520/3357/13-ц шляхом надання дозволу на реалізацію (продаж) на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження нерухомого майна житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями і земельної ділянки площею 0,1174 га (кадастровий номер :02:001:0018), що розташовані по АДРЕСА_1 , належних на праві власності божниці ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Київський райсуд м. Одеси протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Калашнікова О. І.