Головуючий суду 1 інстанції - Форощук О.В.
Доповідач -Карташов О.Ю.
Справа № 431/2301/20
Провадження № 22-ц/810/259/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року місто Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя Карташов О.Ю.

судді Гаврилюк В.К., Коновалова В.А.

за участю секретаря судового засідання Залюшного О.Г.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

третя особа - приватний нотаріус Старобілського районного нотаріального округу Луганської області Басова Ольга Володимирівна

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку

апеляційну скаргу

ОСОБА_2

на рішення Старобільського районного суду Луганської області від 11 січня 2021 року, ухвалене у складі судді Форощука О.В., в залі судових засідань Старобільського районного суду Луганської області в м. Старобільську

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Старобілського районного нотаріального округу Луганської області Басова Ольга Володимирівна про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу понад п`ять років, визнання особи спадкоємцем четвертої черги спадкоємців за законом, про зміну черговості та одержання права спадкування за законом разом зі спадкоємцем першої черги та визнання права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Старобілського районного нотаріального округу Луганської області Басова О.В. про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу понад п`ять років, визнання особи спадкоємцем четвертої черги спадкоємців за законом, про зміну черговості та одержання права спадкування за законом разом зі спадкоємцем першої черги та визнання права власності на нерухоме майно

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3 , з яким вона перебувала у незареєстрованому шлюбі з 28 листопада 2000 року по день його смерті, а саме по ІНФОРМАЦІЯ_2 . Право на спадкування за законом у першій черзі після смерті ОСОБА_3 , має його донька - ОСОБА_2 , а вона ОСОБА_1 - у четвертій черзі. Із спадкодавцем ОСОБА_3 вона проживала однією сім`єю, була пов`язана спільним побутом, мала взаємні права та обов`язки, а саме, вона з ним постійно спілкувалася, радила йому з приводу певних життєвих ситуацій які складалися у них в процесі спільного проживання, поздоровляла його зі святами, матеріально забезпечувала спадкодавця коли він хворів, прибирала приміщення, готувала їжу. Вони разом робили поточний ремонт будинку і всі ці дії тривали увесь час їх спільного проживання. На час відкриття спадщини спадкодавцю ОСОБА_3 , виповнилося 74 роки. Незадовго до своєї смерті він хворів, не міг самостійно піклуватися про себе і потребував від неї постійної допомоги. У зв`язку з цим ним опікувалася ним та при заповненні декларації № 001-9 МТЗ-2Т00 про вибір лікаря який надає первинну медичну допомогу від 06.11.2019 року вона записана як довірена особа пацієнта для повідомлення у разі настання екстреного випадку з пацієнтом. Його рідна донька ОСОБА_2 проживала зі своєю сім`єю окремо в АДРЕСА_1 і не доглядала свого батька ОСОБА_3 навіть перед його смертю. Раніше вона зверталася до Старобільського районного суду Луганської області із заявою про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю. Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 12 грудня 2019 року її заява була задоволена та судом було встановлено факт її спільного проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 в період з 28 листопада 2000 року по 15 листопада 2019 року. Не погодившись з даним рішенням відповідачкою ОСОБА_2 була подана апеляційна скарга на дане рішення та постановою Луганського апеляційного суду від 26 травня 2020 року рішення Старобільського районного суду Луганської області від 12 грудня 2019 року було скасоване, її заява залишена без розгляду та було роз`яснено право на звернення до суду в порядку позовного провадження.

З огляду на зазначене, вважає що довела наявність спілкування між нею та ОСОБА_3 , у період з 28 листопада 2000 року по день його смерті а саме по ІНФОРМАЦІЯ_2 , допомоги йому по господарству, ведення спільного господарства, наявність взаємних прав та обов`язків і вважає, що це є достатніми доказами на підтвердження факту її проживання з ОСОБА_3 , однією сім`єю, та вважає, що має право на зміну черговості одержання права на спадкування відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК України, а саме впевнена, що суд може визнати за нею як спадкоємцем за законом четвертої черги право на спадкування у першій черзі разом із донькою спадкодавця ОСОБА_2 .. З огляду на наведене просить суд встановити факт проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу понад 5 років з 01.02.2005 року до часу відкриття спадщини ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . Визнати ОСОБА_1 спадкоємцем четвертої черги спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . Змінити черговість та визнати за нею ОСОБА_1 право спадкування щодо майна спадкодавця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у першій черзі разом із донькою спадкодавця ОСОБА_2 . Визнати за нею, ОСОБА_1 право власності на будинок АДРЕСА_2 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 11 січня 2021 року ухвалено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Басова Ольга Володимирівна про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу понад п`ять років, визнання особи спадкоємцем четвертої черги спадкоємців за законом, про заміну черговості та одержання права на спадкування за законом разом зі спадкоємцем першої черги та визнання права власності на нерухоме майно задовольнити частково.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянки України, уродженки с. Лиман Старобільського району Луганської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженцем с. Чмирівка Старобільського району Луганської області - однією сім`єю без реєстрації шлюбу понад 5 років, а саме з 01.02.2005 року до часу відкриття спадщини ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати ОСОБА_1 спадкоємцем четвертої черги спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Змінити черговість та визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 право на спадкування щодо майна спадкодавця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Чмирівка Старобільського району Луганської області - у першій черзі разом із донькою спадкодавця ОСОБА_2 .

Відмовити в задоволенні решти позовних вимог.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить суд скасувати рішення Старобільського районного суду Луганської області від 11 січня 2021 року та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції встановив факт, що має юридичне значення без належних, допустимих та достатніх доказів, без врахування норм чинного законодавства. Суд першої інстанції помилково дійшов висновку про наявність у відносинах ОСОБА_1 з ОСОБА_3 ознак, притаманних сім`ї, усупереч нормам чинного законодавства змінив черговість спадкування. Також судом першої інстанції не наведено аргументів в обґрунтування висновку про безпорадний стан ОСОБА_3 .

В судовому засіданні ОСОБА_2 , її представник ОСОБА_4 підтримали доводи апеляційної скарги, просили задовольнити її в повному обсязі, рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити по справі нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. ОСОБА_2 в установленому законом порядку спадщину, після смерті батька, прийняла, свідоцтво про право на спадщину отримала 05.06.2020 року на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 та на три земельні ділянки.

В судове засідання позивач не з`явилася про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином.

Третя особа приватний нотаріус Басова О.В. в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача, її представника, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам не відповідає, з огляду на таке.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до копії паспорту громадянина України, ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 у с. Лиман Старобільського району Луганської області та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 . Відповідно до копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_3 дійсно помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Чмирівка Старобільського району Луганської області.

Відповідно до копії довідки - характеристики, виданої ОСОБА_1 № 03/98 від 20.03.2020 року, житловий будинок АДРЕСА_2 зареєстрований в бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі під реєстровим номером 51 за ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, видане Старобільською ДНК від 29.04.2015 року р№ 2-184.

Відповідно до наданих копій медичної документації (виписка із медичної карти стаціонарного хворого № 3058 від 19.06.2018 року, протокол дослідження від 09.07.2019 року, висновки езофагогастродуоденоскопії № 5429 від 09.07.2019 року) ОСОБА_3 дійсно у 2018 році перебував на стаціонарному лікуванні у терапевтичному відділенні Старобільського РЦ ПМСП з діагнозом внегоспітальна лівостороння нижньодольова пневмонія. Крім того, мав ознаки хронічного холециститу, ознаки хронічного панкреатиту, спленомегалії, ознаки хронічного двостороннього пієлонефриту, кісту правої нирки, СКД, аденому передміхурової залози. Вогнищевий атрофічний антральний гастрит, ознаки НЕРХ, дуодено-гастральний рефлюкс.

Відповідно до копії декларації № 001-9 МТЗ-2Т00 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу від 06.11.2019 року ОСОБА_1 записана як довірена особа пацієнта для повідомлення у разі настання екстреного випадку з пацієнтом.

Відповідно до копії нотаріально посвідченої заяви свідка ОСОБА_5 , ОСОБА_1 дійсно мешкала з ОСОБА_3 в період з 28.11.200 року по 15.11.2019 року за адресою: АДРЕСА_3 , однією сім`єю як чоловік і дружина, без укладення шлюбу та вели спільне господарство та побут. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер. ОСОБА_1 його поховала. Аналогічні нотаріально посвідчені пояснення надав свідок ОСОБА_6 .

Відповідно до копії довідки, наданої депутатом Чмирівської сільської ради по виборчому округу № 2 ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 проживав без реєстрації з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у АДРЕСА_3 зі слів ОСОБА_1 з 28.11.2000 року по 15.11.2019 року.

Відповідно до копії постанови Луганського апеляційного суду від 26.05.2020 року по справі № 431/6902/19. заяву ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 з 28.11.2000 року по 15.11.2019 року за адресою: АДРЕСА_3 залишено без розгляду.

Відповідно до пояснень, наданих приватним нотаріусом Басовою О.В. від 15.10.2020 року, 05.06.2020 року ОСОБА_2 звернулась до неї з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, свідоцтво про право на спадщину було видано 05.06.2020 року на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 та на три земельні ділянки.

Відповідно до довідки, наданої Старобільським ОУ ПФУ Луганської області, ОСОБА_1 дійсно отримала допомогу на поховання за померлого ОСОБА_3 у розмірі 30689,30 грн. 18.11.2020 року. Крім того, розмір пенсії ОСОБА_1 за період з січня 2019 року по грудень 2019 року складає 23358,04 грн. Розмір пенсії померлого ОСОБА_3 за період з січня 2019 року по листопад 2019 року складає 162920,01 грн.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 , про встановлення факту її проживання з ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу підлягають задоволенню в період з 01.02.2005 року по 15.11.2019 року.

Посилаючись на норми чинного законодавства суд дійшов висновку про зміну черговості та визнання за ОСОБА_1 право на спадкування щодо майна спадкодавця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Чмирівка Старобільського району Луганської області у першій черзі разом із донькою спадкодавця ОСОБА_2 .

Щодо позовних вимог про визнання права власності в порядку спадкування за законом, суд першої інстанції зазначив, що оскільки позивач не отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , то позовні вимоги щодо визнання права власності за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті заявлено передчасно, а відтак і про достатність правових підстав для відмови у задоволенні позову в цій частині.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, адже до них він дійшов поспішно, з певним порушенням норм матеріального та процесуального права з огляду на наступне.

У абзаці 1 частини другої статті 3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства (частина четверта статі 3 СК України)

Відповідно до частини першої статті 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що «згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї» членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що «вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України)».

Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на зазначене суд першої інстанції помилково дійшов висновку про встановлення факту проживання однією сім`єю.

Згідно інформації від Управління соціального захисту населення Старобільської РДА № від 15.05.2020 р. № 01-10/1626, ОСОБА_1 надавала відомості для отримання субсидії, де зазначала що станом на 2014 рік (і по теперішній час) проживає одна та крім власних доходів, інших - не має.

Згідно довідки виконавчого комітету Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області від 04.06.2020 року № 788, ОСОБА_3 на момент смерті проживав та був зареєстрований по АДРЕСА_2 .

Таким чином, ОСОБА_1 не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту спільного проживання однією сім`єю з померлим ОСОБА_3 протягом п`яти останніх років.

Відсутні докази того, що між сторонами під час їх проживання в спірний період існували усталені стосунки, що притаманні сім`ї, що вони були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет.

Щодо висновків суду першої інстанції про наявність підстав для зміни черговості спадкування, колегія суддів зазначає наступне.

Як зазначено в Постанові Верховного Суду від 18.07.2018 у справі № 713/1528/16-ц сам факт спільного і тривалого проживання однією сім`єю не є достатньою підставою для застосування положень частини другої статті 1259 ЦК України.

Верховний Суд роз`яснив, що підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкоємцем, тобто надання : йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами, тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом.

Для задоволення такого позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин.

У пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Проте, як вірно зазначено в апеляційній скарзі, позивачем не було подано до суду першої інстанції жодного медичного документу, з якого вбачається наявність каліцтва спадкодавця, його інвалідності або немічності. У наданих до суду медичних документах, не має рекомендації щодо потреби у ОСОБА_3 в постійному нагляді та догляді.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, та зазначено судом першої інстанції розмір пенсії позивача за 2019 рік складає 23 358, 04 грн, а спадкодавця - 162 920, 01 грн.

З огляду на зазначене, ОСОБА_1 не мала можливості надавати матеріальне утримання у зв`язку з недостатністю власних доходів та відсутністю інших джерел доходу крім пенсії, отримувала державну допомогу у виді житлової субсидії.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для зміни черговості спадкування та надання ОСОБА_1 права на спадкування разом із спадкоємцями першої черги, оскільки встановлено, що ОСОБА_3 не перебував у безпорадному стані і не потребував опіки з боку сторонніх осіб.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

Рішення Старобілського районного суду Луганської області від 14 січня 2021 року підлягає скасуванню, з ухваленням по справі нового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Старобілського районного суду Луганської області від 14 січня 2021 року скасувати, ухвалити по справі нове судове рішення.

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Старобілського районного нотаріального округу Луганської області Басова Ольга Володимирівна про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу понад п`ять років, визнання особи спадкоємцем четвертої черги спадкоємців за законом, про зміну черговості та одержання права спадкування за законом разом зі спадкоємцем першої черги та визнання права власності на нерухоме майно відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі - 1260 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 21 травня 2021 року.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді В.К. Гаврилюк

В.А. Коновалова