Справа № 347/1847/20
Провадження № 2/347/73/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 року Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Драч Д.С.,

за участі секретаря Терлюжак Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась в суд із позовом до відповідача про стягнення аліментів мотивуючи свої вимоги тим, що 23.11.2012 року у виконкомі Верхньоясенівської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області між сторонами був укладений шлюб. В шлюбі з відповідачем народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 15.03.2016 року шлюб було розірвано, діти залишені проживати із ОСОБА_1 . В даний час сторони проживають окремо і спільне господарство не ведуть. Зважаючи на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей позивач вимушена звернутись до суду із позовом про стягнення із відповідача на утримання дітей аліментів у розмірі по 2000 гривень щомісячно на кожну дитину.

Позивач в судове засідання не з`явилась, у позовній заяві та доданій до неї заяві просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив, в якому просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги про стягнення аліментів визнає частково, погоджується сплачувати аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, оскільки на державній роботі не працює, має мінливий дохід, працює по людях на деньках, не є підприємцем, інших доходів немає.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав: рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 15.03.2016 року шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 23 листопада 2012 року у виконкомі Верхньоясенівської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області, розірвано (а.с.7).

Судом встановлено, що батьком неповнолітніх дітей є ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3) та копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4).

Згідно довідки Розтоківської сільської ради №733 від 28.09.2020 року: діти ОСОБА_4 та ОСОБА_3 знаходяться на утриманні матері ОСОБА_1 (а.с.5).

Факт проживання неповнолітніх дітей сторін ОСОБА_4 та ОСОБА_3 із матір`ю не заперечується та не спростовується відповідачем.

Враховуючи відсутність добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації їх обов`язку щодо утримання і матеріального забезпечення дітей наявні правові підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Відповідно із ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частинами 1, 2 ст.184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Так, суд бере до уваги те, що відповідач не працевлаштований, не є приватним підприємцем, інших доходів не має, позивач працездатна.

Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів і ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11.03.2020 року у справі №759/10277/18).

Щодо розміру аліментів слід зазначити, що відповідно до ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» та п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»: максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50% заробітної плати цієї особи. Мінімальна заробітна плата станом на час звернення до суду із позовом становила 5000 гривень, а на момент розгляду справи - становить 6000 гривень.

Враховуючи, що відповідач стверджує, що він на даний час не працює, має мінливий дохід, а позивачем даний факт визнано у позовній заяві суд виходить саме з цієї суми встановленої законом мінімальної заробітної плати. 50% від 5000 гривень складає - 2500 гривень, а з 6000 гривень 3000 гривень. Прожитковий мінімум для неповнолітньої дитини віком від 6 до 18 років становить 2318 гривень, а на момент розгляду справи - 2395. 50% від 2395 гривень складає 1197,50 гривні. Отже, запропонована відповідачем сума аліментів відповідає передбаченому законом мінімальному розміру аліментів на одну дитину. Так, розмір аліментів не повинен перевищувати 3000 гривень на обох дітей та не бути меншим 1197,50 гривні на одну дитину.

У разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів їх розмір може бути зменшено або збільшено за рішенням суду (ч.1 ст.192 СК України).

З урахуванням того, що батьки мають рівні права та обов`язки щодо забезпечення дітей, недоведеність позивачем спроможності відповідача виплачувати на утримання дитини аліментів у розмірі саме по 2000 гривень щомісяця та/або витрат відповідача на придбання нерухомого або рухомого майна вартістю понад десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, наявності у відповідача майна чи майнових прав, суд приходить до висновку, що з що з ОСОБА_2 слід стягувати аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття.

Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тому аліменти слід присудити з 12.10.2020 року, тобто з дня пред`явлення позивачем вказаного позову.

Крім цього, враховуючи норми ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави.

На підставі ст.ст.141, 180-185, 191 СК України, керуючись ст.ст. 81, 89, 263-265, 430 ч. 1 п.1 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: с. Буковець Верховинського району Івано-Франківської області, ІПН: НОМЕР_3 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН: НОМЕР_4 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі по 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок судового збору; отримувач коштів - ГУК в Івано-Франківські області/ТГ Косів/22030101. Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37951998. Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП). Рахунок отримувача: UA0009644. Назва суду, який користується доходним рахунком: Косівський районний суд Івано-Франківської області.

Стягнення аліментів розпочати з 12.10.2020 року.

Копію рішення надіслати сторонам.

Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: Д.С. Драч