Справа № 349/1794/20
Провадження № 2/349/84/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13 січня 2021 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Лошак О.О.

з участю секретаря судового засідання Гошко І.В.

розглянув у відкритому підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу №349/1794/20 за позовом ОСОБА_1 до Нижньолипицької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю ,

встановив:

В грудні 2020 року ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Падучак І.І., звернулася до суду до Нижньолипицької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області з позовом про визнання права власності за набувальною давністю на домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 .

В обгрунтування позову зазначено, що позивач з 2000 року проживає у домоволодінні, що розташоване по АДРЕСА_1 . Позивачка неодноразово зверталася до виконавчого комітету Нижньолипицької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області з заявою, щоб визнати за нею право власності на вказане домоволодіння. Однак, в позасудовому порядку їй не вдалося набути право власності на спірне домоволодіння та було рекомендовано звернутися з відповідним позовом до суду. Вважає, що має всі законні підстави бути визнаною власником нерухомого майна за набувальною давністю, оскільки добросовісно, відкрито та безперервно володіє домоволодінням тривалий час, майно не належить на праві власності жодній іншій особі, а тому просить позов задовольнити.

Відповідач заперечень проти позову не подав.

Ухвалою суду від 14 грудня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, справу призначено до підготовчого засідання.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче засідання не з`явилася. До суду надійшло письмове клопотання представника позивача адвоката Падучак І.І. про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи у їхній відсутності.

Відповідач Нижньолипицька сільська рада Рогатинського району Івано-Франківської області подала заяву про розгляд справи за відсутності її представника, в якій зазначила, що не заперечує щодо задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в підготовче засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

За змістом частин 3 та 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 більше десяти років, а саме з 2000 року, вільно та безперешкодно користується вказаним майном.

Даний факт підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Нижньолипицької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області №364 від 12 листопада 2020 року.

Згідно копій квитанцій за спожиту електроенергію ОСОБА_1 добросовісно кожного місяця протягом тривалого часу сплачує рахунки за спожиту електроенергію по АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації №508 від 02 листопада 2020 року реєстрація права власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 не проводилась. Станом на 20 жовтня 2020 року дане домоволодіння має наступні технічні характеристики: А житловий будинок загальною площею 47,1 м2, житловою площею 36,6 м2, Б літня кухня загальною площею 34,2 м2, В стайня-стодола загальною площею 43,6 м2, № 1 ворота загальною площею 7,1 м2, № 2 огорожа загальною площею 39,8 м2, № 3 криниця загальною площею 9,0 м/п.

З копії технічного паспорта ТОВ «Технічна інвентаризація та оцінка нерухомості», виданого на ім`я ОСОБА_1 вбачається, що загальна площа спірного домоволодіння становить 47,1 кв.м., а житлова площа - 36,6 кв.м.

Згідно висновку про вартість об`єкта оцінки оцінювача ОСОБА_2 від 13 листопада 2020 року ринкова вартість зазначеного домоволодіння без врахування вартості земельної ділянки становить 44 300,00 грн.

За ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

В п.9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК) .

Враховуючи вимоги статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю (п. 11 Постанови).

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади (п. 13 Постанови).

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") (п. 14 Постанови).

Таким чином враховуючи, що ОСОБА_1 добросовісно заволоділа майном, а саме домоволодінням, яке розташоване у АДРЕСА_1 і понад 10 років продовжує відкрито, безперервно володіти, майно не належить на праві власності іншій особі, а тому позов слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 200, 206, 263-265 ЦПК України,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Нижньолипицької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на житловий будинок загальною площею 47,1 м2, житловою площею 36,6 м2, літню кухню загальною площею 34,2 м2, стайню-стодолу загальною площею 43,6 м2, ворота загальною площею 7,1 м2, огорожу загальною площею 39,8 м2, криницю загальною площею 9,0 м/п , який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: Івано-Франківська область, Рогатинський район, с.Нижня Липиця, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Нижньолипицька сільська рада Рогатинського району Івано-Франківської області, місцезнаходження: Івано-Франківська область, Рогатинський район, с.Нижня Липиця , .

Повний текст рішення складено 13 січня 2021 року.

Суддя О.О.Лошак