РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2021 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.

за участю секретаря Романенко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про зняття арешту,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на ту обставину, що у вересні 2020 року позивачу стало відомо, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна наявне обтяження: реєстраційний номер 2505407, тип обтяження: арешт, зареєстрований: 18.10.2005 за №2505470 реєстратором: Перша Херсонська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: постанова АВ 467597, 14.10.2003 державна виконавча служба, об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно, власник: ОСОБА_1 . Позивач ніколи не була суб`єктом будь-яких боргових зобов`язань. Про існування постанови АВ 467597 від 14.10.2003 року, видану державною виконавчою службою Дніпровського районного управління юстиції, позивачу до вересня 2020 року не було відомо. Виконавче провадження боржником якого є ОСОБА_1 станом на 21.09.2020 року на виконанні не перебувають. Зазначене обтяження порушує права позивача на розпорядження належним їй нерухомим майном. У зв`язку з цим, позивач просить зняти арешт з нерухомого майна, зареєстрований 18.10.2005 року 12:58:48 за №2505470 реєстратором: Перша Херсонська державна нотаріальна контора, 73008, Херсонська область, м.Херсон, вул.Миру, 37, тип обтяження: арешт (архівний запис); підстава обтяження: постанова АВ 467597, 14.10.2003, Державна виконавча служба Дніпровського районного управління юстиції, Єдігаров , об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно, власник ОСОБА_1 , причина відсутності коду: архівний запис; реєстраційний номер обтяження 2505470. Стягнути з Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) () на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. Стягнути з Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) витрати на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Ухвалою суду від 13.10.2020 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач в судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог. В останнє судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позов задовольнити, на стягненні судових витрат не наполягав.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. В останнє судове засідання не з`явився, надав до суду відзив, згідно якого просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявне обтяження: реєстраційний номер 2505407, тип обтяження: арешт, зареєстрований: 18.10.2005 за №2505470 реєстратором: Перша Херсонська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: постанова АВ 467597, 14.10.2003 державна виконавча служба, об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно, власник: ОСОБА_1 . Позивач ніколи не була суб`єктом будь-яких боргових зобов`язань.

З постанови про арешт майна боржника та оголошення заборон на його відчуження вбачається, що державним виконавцем Едігаровим Е.М. при примусовому виконанні в/л №2-2801 від 26.11.2002 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ЖЕК-9 заборгованості по квартплаті у сумі 435,55 грн. встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1 .

Листом №56654 від 22.09.2020 року Дніпровським районним відділом державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) повідомлено позивачу, що перевіркою даних автоматизованої системи виконавчого провадження станом на 21.09.2020 року на виконанні не перебувають виконавчі провадження боржником якого є ОСОБА_1 . Арешт накладений 18.10.2005 року по постанові АВ №467597 від 14.10.2003 року на ОСОБА_1 знищено. Згідно п.9.9. порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби та акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання становить 3 роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановам про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 рік.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1,2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.2 ст.30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Відповідно до ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно.

Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.

Оцінюючи усі докази, досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.12, 13, 19, 81, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст.16, 316, 317, 319, 321 ЦК України, ст.ст.56, 59 Закону України «Про виконавче провадження», суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про зняття арешту задовольнити.

Зняти арешт з нерухомого майна, зареєстрований 18.10.2005 року 12:58:48 за №2505470 реєстратором: Перша Херсонська державна нотаріальна контора, 73008, Херсонська область, м.Херсон, вул.Миру, 37, тип обтяження: арешт (архівний запис); підстава обтяження: постанова АВ 467597, 14.10.2003, Державна виконавча служба Дніпровського районного управління юстиції, Єдігаров , об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно, власник ОСОБА_1 , причина відсутності коду: архівний запис; реєстраційний номер обтяження 2505470.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області в порядку ст. 355 ЦПК України.

У відповідності до п.п.15.5 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.І. Майдан