11 січня 2021 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Першко О.О.,
секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Рівному цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення грошових коштів.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що 05 травня 2020 року маючи намір придбати квартиру АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_2 на праві приватної власності, передала останньому в якості завдатку, перед укладенням договору купівлі-продажу за квартиру грошові кошти в сумі 500 доларів США. Факт передачі грошових коштів підтверджується розпискою, написаною власноручно відповідачем. Перед підписанням розписки, відповідач запевнив її, що дана квартира належить йому на праві приватної власності і він має намір продати її позивачу. Відповідно до розписки та усної домовленості, решту коштів позивач повинна була передати відповідачу до 01 червня 2020 року, а відповідач в свою чергу був зобов`язаний зняти оголошення з сайтів продажу та не відчужувати квартиру нікому крім позивача. В подальшому позивачу стало відомо, що 02 червня 2020 року відповідач продав квартиру. Вказує, що на телефонні дзвінки відповідач перестав відповідати, а письмові вимоги про повернення коштів повертались без вручення. Просить стягнути з відповідача на її користь грошові кошти в сумі 500 дол. США.
У судове засідання позивач не з`явилася при цьому подала до суду заяву з клопотанням про розгляд справи без її участі в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду, враховуючи, що його місце проживання невідоме, був повідомлений належним чином, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив не подав і позивач не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи згідно ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивача.
Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 05 травня 2020 року ОСОБА_2 в якості завдатку за квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , отримав від ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 500 дол. США, про що складено відповідну розписку.
Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що з відповідачем була домовленість укласти договір купівлі-продажу квартири, проте в подальшому такий договір укладено не було, в зв`язку із відчуженням квартири відповідачем іншій особі.
Частиною 1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частина 1 ст.628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 635 ЦК України передбачено, що попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.
Згідно зі ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.
Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.
З аналізу зазначеної норми матеріального права випливає, що завдаток видається кредиторові боржником у разі укладення договору.
Отже, гроші, передані майбутнім покупцем потенційному продавцю за усною чи письмовою домовленістю, але до укладення основного договору, ще не є завдатком, не виконують забезпечувальної функції, а відтак їх видача не має правових наслідків для продавця, відповідно норми ч. 1 ст. 570 ЦК України.
Другим критерієм відмінності завдатку від авансу є умова обов`язкового дотримання сторонами форми укладення договору, встановленої законом.
Викладені положення закону є підставою для обґрунтованого висновку про те, що основними критеріями відмінності завдатку як одного із засобів забезпечення виконання зобов`язань від авансу, як однієї з форм розрахунків є: забезпечення завдатком тільки дійсного, тобто укладеного сторонами цивільно-правового зобов`язання; обов`язкове дотримання сторонами встановленої законом форми укладення договору, який забезпечений завдатком; винне ухилення одної зі сторін від виконання укладеного з дотриманням встановленої законом форми договору, який забезпечений завдатком.
Таким чином, за умови відсутності хоча б одного з вищенаведених критеріїв, передані однією стороною другій стороні грошові суми або рухоме майно у рахунок належних за договором платежів є не завдатком, а авансом.
Тобто, ч. 2 ст. 570 ЦК України визначає презумпцію авансу, який не виконує забезпечувальної функції, а є лише способом платежу і фактично попередньої оплати, а також підлягає поверненню у всіх випадках у разі не виконання або неналежного виконання договору, або його не укладення.
Таким чином, при вирішенні питання щодо стягнення з відповідача грошових коштів у заявленому позивачем розмірі, суд виходить з того, що внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може бути лише у випадку наявності зобов`язання, яке мало б випливати з основного договору, тобто договору купівлі-продажу квартири.
Судом встановлено, що між сторонами була досягнута домовленість щодо купівлі-продажу квартири, позивач у рахунок попередньої оплати вартості зазначеного нерухомого майна передала відповідачу кошти у розмірі 500 дол. США, як авансовий платіж в рахунок сплати вартості об`єкта нерухомого майна, однак договір купівлі-продажу квартири не був укладений, тому наявні правові підстави для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 внесеного позивачем авансу у розмірі 500 дол. США.
Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 13 лютого 2013 року в справі № 6-176цс12.
Правила ст. 571 ЦК України про залишення завдатку особі, яка його одержала, або стягнення з неї подвійної суми завдатку застосовуються у випадках, коли між сторонами укладено договір, який він не виконується з вини якоїсь із сторін.
Приймаючи до уваги встановлені по справі обставини, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення аванс в розмірі 500 доларів США, що за курсом НБУ станом на час ухвалення судового рішення становить 14 142 грн. 35 коп. (28,2847 грн. за 1 долар США).
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 840 грн.80 коп.
Керуючись статтями 526, 530, 610, 611, 625, 628, 638, 641, 644, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 500 (п`ятсот) доларів США.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач - ОСОБА_2 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Повне судове рішення складено 11 січня 2021 року.
Суддя О.О. Першко