Ухвала

20 травня 2021 року

м. Київ

справа № 750/5173/17

провадження № 61-12163св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Тітова М. Ю.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову Чернігівського апеляційного суду від 23 липня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 травня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 496 254, 46 грн заборгованості за тілом кредиту; 505 808, 03 грн заборгованості за відсотками; 187 056, 56 грн пені за прострочення сплати відсотків по кредиту; 232 878, 64 грн пені за прострочення сплати тіла кредиту; 152 846, 37 грн інфляційних втрат за прострочення сплати заборгованості за тілом кредиту та 181 095, 98 грн інфляційних втрат за прострочення сплати відсотків по кредиту, а всього 1 756 140, 04 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь держави 7 695, 54 грн судового збору.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 23 липня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 травня 2018 року змінено:

- в частині визначення розміру заборгованості по пені за прострочення сплати відсотків по кредиту з 187056,56 грн до 281017,98 грн та пені за прострочення сплати тіла кредиту з 232878,64 грн до 388764,38 грн;

- в частині визначення розміру інфляційних втрат за прострочення сплати відсотків по позиці з 181095,98 грн до 184496,02 грн ;

- в частині визначення загальної суми заборгованості по позиці з 1756140,04 грн до 2009187,24 грн

Скасовано рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 травня 2018 року в частині розподілу та стягнення судових витрат.

В іншій частині рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 травня 2018 року залишено без змін.

Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір за розгляд справи судом першої та апеляційної інстанцій в розмірі 20 000 грн.

У серпні 2020 року ФОП ОСОБА_2 одав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить постанову Чернігівського апеляційного суду від 23 липня 2020 року скасувати та справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Чернігівського апеляційного суду від 23 липня 2020 року без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 04 вересня 2020 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу з суду першої інстанції. У задоволенні клопотання ФОП ОСОБА_2 про зупинення виконання постанови Чернігівського апеляційного суду від 23 липня 2020 року відмовлено.

В ухвалі Верховного Суду від 04 вересня 2020 року зазначено, що касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України: суд апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц,від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16, від 21 серпня 2019 року у справі № 727/9352/17, від 12 грудня 2018 року у справі № 703/1181/16-ц, від 20 березня 2019 року у справі № 761/26293/16-ц, у постановах Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі № 6-1138цс15, від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1120цс15, відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах та судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 ЦПК України).

У вересні 2020 року справа надійшла до Верховного Суду та 28 вересня 2020 року передана судді-доповідачу Дундар І. О.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Керуючись статтями 34, 260, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, призначити до судового розгляду Верховного Суду ускладі колегії суддівДругої судової палати Касаційного цивільного суду у кількості п`яти суддів в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному вебпорталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. Ю. Тітов