Справа № 697/1910/20
Провадження № 2/697/111/2021
06 травня 2021 року м. Канів
Канівський міськрайонний суд Черкаської області
в складі: головуючого судді Євтушенко Б.В,
з участю секретаря удового засідання Дашковської Н.І.,
розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ у натурі реальної частки майна, що є у спільній частковій власності,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про виділ у натурі реальної частки майна, що є спільній частковій власності. В обгрунтування позову зазначила, що сторони є співвласниками будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки, що розміщена за даною адресою. Даний будинок із земельною ділянкою сторони отримали на підставі догвоору дарування. Порядок володіння спільною частковою власністю створює для позивача додаткові незручності, на даний час між сторонами не досягнуто згоди, щодо порядку користування спільним будинком, наразі відсутній реальний розподіл даного будинку. Просить суд виділити їй в натурі зі спільної часткової власності 1/2 частку житлового будинку з масандрою, прибудовами, надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: у житловому будинку «А-1»: приміщення 2-І веранда площею 8,4 кв.м.; приміщення 2-1 коридор, площею 7,0 кв.м; приміщення 2-2 житлова кімната площею 19,6 кв.м.; приміщення 2-3 кухня площею 9,0 кв.м.; приміщення 2-4 ванна кімната площею 3,7 кв.м. На території двору: гараж позначений на плані земельної ділянки літерою «б» та сарай позначений літерою «б1», приміщення п/г погріб. Крім того просить виділити в натурі зі спільної часткової власності 1/2 частку земельної ділянки, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , та належить їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії АЗ № 046964, виділивши у власність земельні ділянки, які позначені на схемі аналітичного висновку літерами II, III, IV, V.
У ході розгляду справи проведено наступні процесуальні дії:
Провадження у справі відкрито ухвалою суду від 11.11.2020, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.
Ухвалою суду від 17.03.2021 закрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.04.2021.
20.04.2021 ухвалою суду прийнято відмову позивача ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_2 в частині вимоги - виділ позивачу в натурі зі спільної часткової власності 1/2 частку земельної ділянки, що розташована за адресою АДРЕСА_1 та належить їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії АЗ № 046964, виділивши у власність земельні ділянки, які позначені на схемі аналітичного висновку літерами II, III, IV, V. Судове засідання відкладено на 06.05.2021.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.
Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги в частині виділення ОСОБА_1 в натурі зі спільної часткової власності 1/2 житлового будинку з масандрою, прибудовами, надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 : у житловому будинку «А-1»:приміщення 2-І веранд площею 8,4 кв.м.; приміщення 2-1 коридор, площею 7,0 кухня кв.м.; приміщення 2-2 житлова кімната площею 19,6 кв.м.; приміщення 2-3 кухня площею 9,0 кв.м; приміщення 2-4 ванна кімната площею 3,7 кв.м. На території двору: гараж позначений на плані земельної ділянки літерою «б» та сарай позначений літерою «б 1», приміщення п/г погріб - підтримує та просить їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явилася, будучи належно повідомленою про день, час та місце розгляду справи. Ухвалу про прийняття справи до розгляду та відкриття провадження, якою визначено строк подачі відзиву на позовну заяву та копію позовної заяви з додатками відповідачу було направлено на адресу зареєстрованого місця проживання. До суду повернулися конверти з поштовою відміткою «адресат відсутній», тому відповідач був повідомлений шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. Відзиву на позову заяву, заяв та клопотань від відповідача не надходило.
Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, приходить до наступного.
Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожній особі гарантується право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права або застосування інших способів захисту, встановлених законом, зокрема поділу (виділу) в натурі майна, що є у спільній частковій власності.
Судом встановлено, що сторонам належить житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування від 23.12.1998, зареєстрованого в Реєстрі ( а.с. 26) .
З технічного паспорту на житловий будинок інвентарний номер АДРЕСА_1 вбачається, що сторони є співвласниками даного будинку, а саме позивачу ОСОБА_1 належить 1/2 частка домоволодіння на підставі договору дарування від 23.12.1998 за № 1206, а відповідачу ОСОБА_2 - 1/2 частка домоволодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину від 14.09.2005 (а.с. 11).
Відповідно до рішення виконавчого комітету Канівської міської ради від 28.09.2005 за № 343, «Про надання дозволу гр. м. Канева на будівництво господарських приміщень, гаражів, добудови до житлового будинку. Реконструкцію та перепланування в середині квартир та житлових будинках», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надано дозвіл на перепланування та реконструкцію в середині житлового будинку, добудову до житлового будинку розміром 2,20х5,0 м, 2,0х5,0 м., на своєму домоволодінні по АДРЕСА_1 . Термін закінчення будівництва - 30.09.2006 ( а.с. 21-22).
Відповідно до дозволу на індивідуальне житлове будівництво № 118 від 03.10.2005, вбачається, що Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Управління містобудування та архітектури виконавчого Комітету Канівської міської ради дозволяє ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виконувати будівельно-монтажні роботи по будівництву добудови до житлового будинку, за адресою АДРЕСА_1 , перепланування та реконструкцію в середині житлового будинку ( а.с. 23).
На підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЗ № 0469641 від 10.02.2009, позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 1000 кв.м., розташованої за адресою АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 25).
Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок садибного типу по АДРЕСА_1 , виготовленого Черкаським обласним об`єднаним бюро технічної інвентаризації від 08.08.2006, житловий будинок «А» складається з: І - 1- коридору - 4.4 кв.м., 2-кухні - 4,9 кв.м.; 3 - санвузлу -4,0 кв.м, 4- житлової 15,6 кв.м., 5- житлової 9,8 кв.м., 6-житлової -7,3 кв.м., 7 - коридору - 3,8 кв.м., що разом становить 49,8 кв. м., з них: 32,7 кв.м. - житлова, 17,1 кв.м. - підсобна та відведено відповідачу ОСОБА_2 , та ІІ - І-веренди -8,4 кв.м., 1- коридору - 7,0 кв.м, 2-житлової -19,6 кв.м, , 3-кухні - 9,0 кв.м., 4-ванни - 3,7 кв.м., що разом становить 47,7 кв.м., з них 19,6 кв.м. - житлова, 19, 7 кв. м.- підсобна, 8,4 - площа приміщень, що не включаються до загальної та відведено позивачу ОСОБА_1 ( а.с. 15).
Відповідно до характеристик будівель та споруд, вказаних в технічному паспорті, вбачається, що надвірні споруди які прилеглі до житлового будинку «А-1», складаються: з літньої кухні «В» - 18.4 кв.м., гаража «Б» - 22,3 кв.м, гаража «б» - 23,9 кв.м., сараю «б1» - 17,4 кв. м., убиральні - «К», погрібу «п/г» - 11,2 кв.м. та дворові споруди ( а.с. 16).
Відповідно до аналітичного висновку Приватного підприємства «Інформаційно-консультаційного центру» про визначення вартості житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається, що вартість частки об`єкта оцінки який належить, та фактично використовується ОСОБА_2 , площа 49,8 кв.м. (приміщення згідно технічної документації: 1-1,1-2,1-3,1-4,1-5,1-6,1-7) складає - 284916,00 грн. Вартість частки об`єкта оцінки який належить, та фактично використовується ОСОБА_1 , площа 47,7 кв.м. (приміщення згідно технічної документації: І,2,-1,2-2, 2-3,2-4) складає - 272901,00 грн. (а.с. 83-88)
До висновку додані фотознімки домоволодіння, з яких вбачають, що домоволодіння має окремі виходи.
Положеннямист. 41 Конституції Українивизначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений власності. Право приватної власності є непорушним.
Виходячи зі змісту загальних засад регулювання права власності, що встановлені ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно положень ст.ст. 317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
На теперішній час частка будинку позивачці не виділена в натурі, що завдає їй значні незручності стосовно розпорядження своїм майном.
Згідно ч. 1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч. 1 ст. 356 ЦК України).
Таким чином, з моменту набуття права спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними спорудами, вона з відповідачем має право лише за взаємною згодою володіти та користуються спільним майном.
Актами цивільного законодавства України, зокрема, надано право співвласникам на поділ та виділ майна, що є у їх спільній частковій власності.
Відповідно до ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.
Згідно частини 1 статті 364 ЦК України, співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Згідно викладеного у ст. 367 ЦК України, поділ в натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено за домовленістю між співвласниками, шляхом укладання договору про поділ нерухомого майна, який повинен бути вчинений у письмовій формі з обов`язковим його нотаріальним посвідченням учасниками правочину. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
Проте, наведені вище норми гарантують кожному із співвласників право на поділ (виділ) в натурі того майна, яке знаходиться у їх спільній частковій власності і після здійснення якого, право спільної власності припиняється, кожен із співвласників набуває право особистої приватної власності на майно, що утворюється в результаті його поділу (виділу), і зміст якого проявляється, перш за все, у здійсненні правомочності щодо володіння, користування та розпорядження майном за своєю волею, на власний розсуд, незалежно від волі інших осіб.
В тому випадку, якщо один із співвласників виявив бажання, не залежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інший співвласник перешкоджає йому в реалізації такого права будь-яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такий співвласник має право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту.
У пунктах 6, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04жовтня 1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадянна жилийбудинок» роз`яснено, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані.
Судом встановлено та не спростовано під час судового розгляду, що частини житлового будинку, які належать сторонам, відокремлені, мають самостійні виходи на земельну ділянку та окремі санвузли, тобто існує технічна можливість виділити частку ОСОБА_1 в натурі.
Враховуючи, що спірний будинок з господарськими спорудами є спільною частковою власністю, при чому між сторонами склався порядок користування належною кожному часткою у домоволодінні, позивач просить виділити нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру його частки у спільній частковій власності, позовні вимоги в частині виділу в натурі реальної частки із спільної часткової власності підлягають задоволенню.
Таким чином, суд приходить до висновку, що необхідно виділити позивачу ОСОБА_1 в натурі зі спільної часткової власності 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме виділивши приміщення в житловому будинку (літ. А-1 на схемі розподілу): веранду 2-І площею 8,4 кв.м; коридор 2-1 площею 7,0 кв.м; житлову кімнату 2-2 площею 19,6 кв.м., кухню 2-3 площею 9,0 кв.м., ванну кімнату 2-4 площею 3,7 кв.м., що разом становить 47,7 кв.м., а також на території двору: гараж позначений на плані земельної ділянки літерою «б» та сарай позначений літерою «б1», приміщення п/г погріб.
Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем в свою чергу жодних належних доказів на спростування позовних вимог не надано.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 840,80 грн. понесеного судового збору, що підтверджується відповідною квитанцією.
Керуючись: ст. ст. 15, 16, 317, 319, 355, 356, 358, 364, 367 ЦК України ст.ст. 4, 5, 76, 81, 258, 259, 263-165 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ у натурі реальної частки майна, що є у спільній частковій власності - задовольнити повністю.
Виділити в натурі у власність ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 , ідеальну частку, а саме: 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , виділивши приміщення в житловому будинку (літ. А-1 на схемі розподілу): веранду 2-І площею 8,4 кв.м; коридор 2-1 площею 7,0 кв.м; житлову кімнату 2-2 площею 19,6 кв.м., кухню 2-3 площею 9,0 кв.м., ванну кімнату 2-4 площею 3,7 кв.м., що разом становить 47,7 кв.м., а також на території двору: гараж позначений на плані земельної ділянки літерою «б» та сарай позначений літерою «б1», приміщення п/г погріб.
Право спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 припинити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - невідомо, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір у сумі 840,80 грн., сплачений останньою при поданні позову до суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другійстатті 358 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст судового рішення складено 20.05.2021 (08.05., 09.05.,10.05., 15.05., 16.05. - вихідні дні).
Суддя Б . В . Євтушенко