Справа № 487/3047/21
Провадження № 2/487/1911/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2021 року м. Миколаїв

Cуддя Заводського районного суду м. Миколаєва Карташева Т.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, ОСОБА_2 , третя особа Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Чорна Людмила Сергіївна про визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на Ѕ спільного сумісного майна,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до Миколаївської міської ради, ОСОБА_2 , третя особа Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Чорна Людмила Сергіївна, в якій просила суд визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 , житловою площею 9,0 кв.м та загальною площею 23,6 кв.м; визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 9,0 кв.м та загальною площею 23,6 кв.м.

Окрім того, в позовній заяві ОСОБА_1 просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/1 частину квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 9,0 кв.м та загальною площею 23,6 кв.м, яка належить на праві приватної власності померлому чоловіку позивача ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; до набрання чинності рішення у справі заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо 1/1 частини квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 9,0 кв.м та загальною площею 23,6 кв.м, яка належить на праві приватної власності померлому чоловіку позивача ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Подана заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 з 16.06.2000 року по 03.05.2012 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 . У період з 2000 по 2012 рік, проживаючи разом, останні придбали двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 23,6 кв.м, житловою площею 9,0 кв.м ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Після його смерті, приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Чорною Людмилою Сергіївною, на підставі заяви ОСОБА_2 , було заведено спадкову справу №65773140 від 23.04.2020 року. Станом на сьогоднішній день спадковою масою є квартира, придбана за час спільного проживання спадкодавця з позивачкою, яка звернулась до суду з позовом про визнання справа власності на спільне сумісне майно Ѕ частка квартири. На підставі викладеного ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Чорної Л.С. з заявою про зупинення оформлення спадщини. Наразі існує ризик того, що спірне майно може бути відчужене на користь будь-якої третьої особи, що може значно утруднити або унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до вимог п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Зі змісту позовної заяви встановлено, що предметом судового розгляду є вимоги до відповідача про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на частку квартири АДРЕСА_1 .

Суд вважає, що у разі невжиття заходів забезпечення позову існує ризик відчуження відповідачем спірної частки домоволодіння на користь третіх осіб в будь-який час, тому, з метою охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, гарантування реального виконання рішення в разі задоволення позову, слід вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/1 частину квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 9,0 кв.м та загальною площею 23,6 кв.м, яка належить на праві приватної власності померлому чоловіку позивача ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-154, 353 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на 1/1 частину квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 9,0 кв.м та загальною площею 23,6 кв.м, яка належить на праві приватної власності померлому чоловіку позивача ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони її відчуження.

Копію ухвали направити до Департаменту надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради для виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Т.А. Карташева