ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Постанова

Іменем України

19 травня 2021 року м. Херсон

Єдиний унікальний номер справи: 766/22264/18

Номер провадження: 22-ц/819/1049/21

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого Радченка С.В.,

суддів: Кузнєцової О.А., Приходько Л.А.

секретар Плохотніченко А.В.

учасники справи

заявник - ОСОБА_1 ,

представник позивача адвокат Стельникович Олександр Ігорович

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 22 березня 2021 року, постановлено у складі судді Єпішина Ю.М., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог і ухвали суду першої інстанції

У березні 2021 році ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про розстрочення виконання рішення суду обґрунтовуючи її тим, що 04 лютого 2021 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 766/22264/18, виданого 06.01.2021 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди в розмірі 29937 грн, судового збору - 704,80 грн, витрат на правничу допомогу - 5000 грн. Даний борг визнає та бажає його сплатити, разом з тим виконати рішення суду одразу і в повному обсязі не має можливості у зв`язку з відсутністю таких коштів та скрутного матеріального становища сім`ї заявника. Посилаючись на наведене просила розстрочити виконання рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 22 вересня 2020 року на строк 24 місяці шляхом сплати ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 кожного місяця боргу в сумі 1484,87 грн.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської областівід 22 березня 2021 року заяву задоволено частково. Розстрочено виконання рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 22 вересня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди на загальну суму 35636,80 грн на шість місяців до 22.09.2021 року рівними частинами - по 5939,47 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати, ухвалити нову, якою заяву задовольнити та розстрочити виконання рішення суду на один рік. Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом не взято до уваги наявні правові підстави для розстрочення виконання рішення суду на більш тривалий період.

Доводи осіб, які подали відзив (заперечення) на апеляційну скаргу

У письмовому відзиві, який надійшов на адресу суду, представник позивача просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду, як законну та обгрунтовану, без змін.

Фактичні обставини справи

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 22 вересня 2020 року у справі № 766/22264/18 стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 29932 грн, судовий збір у розмірі 704,80 грн, витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

04 лютого 2021 року державним виконавцем Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гросом О. В. винесена Постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 64304471 з виконання виконавчого листа № 766/22264/18, виданого 06.01.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 зазначеного боргу.

Відповідно до довідки Департаменту охорони здоров`я КНП Херсонський обласний кардіологічний центр» ХОР від 17.02.2021 р. № 116 заробітна плата заявника за 2020 рік становить 4280 гривень (63805,06 - 12441,98 : 12).

Чоловік заявника ОСОБА_4 є інвалідом третьої групи загального захворювання безстроково, внаслідок чого потребує лікування та перебуває на утриманні заявника, що підтверджується довідкою МСЕК та записами в трудовій книжці.

Постановою державного виконавця від 04.02.2021 року по ВП № 64304471 накладено арешт на кошти боржника.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частково задовольняючи заяву про розстрочення виконання рішення суду, суд першої інстанції виходив із того, що заявником надано належні та допустимі докази на підтвердження наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення суду, а тому вважав за можливе розстрочити виконання рішення суду на 6 місяців.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Згідно зі ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід`ємною частиною «права на суд» та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання рішення залишилося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей ст. 6 Конвенції.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відтак, невиконання судових рішень, які набрали законної сили, є неприпустимим і, виходячи з обставин цієї конкретної справи, не може бути виправданим.

Відповідно до частини 1 статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до частин 1, 3, 4, 5 статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Системний аналіз зазначеної норми законодавства свідчить, що закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Підставою для застосування статей 435 ЦПК України є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 10 Постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Аналізуючи наведене, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції, в контексті даної справи, дійшов правильного висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви та розстрочення виконання рішення суду на 6 місяців, оскільки відсутні обставин, які б свідчили про істотне ускладнення виконання рішення суду або про неможливість його виконання з урахуванням матеріального стану боржника, що не є безумовною підставою для розстрочення виконання рішення суду на більш тривалий період.

Доводи апеляційної скарги про те, що підставою для розстрочення виконання рішення суду на більш тривалий період є невеликий розмір заробітної плати боржниката наявність на утриманні чоловіка інваліда ІІІ групи, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки не є винятковими обставинами, що істотно ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстави для її задоволення і скасування оскарженого судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 374,375, 381-384 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 22 березня 2021 рокубез змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 20 травня 2021 року.

Головуючий С. В. Радченко

Судді: О.А. Кузнєцова

Л.А. Приходько