Провадження №8/359/4/2021
Справа №359/2164/16-ц
УХВАЛА

Іменем України

07 травня 2020 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Бориспільської центральної районної лікарні Київської області, третя особа: лікар-психіатр Бориспільської центральної районної лікарні Київської області Бокей Людмила Петрівна про заборону вчиняти дії та усунення перешкод в реалізації прав,-

ВСТАНОВИВ:

Наприкінці січня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаною заявою, яку обґрунтувала тим, що 28 жовтня 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області ухвалив рішення, яким їй було відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій лікаря-психіатра Бориспільської ЦРЛ Бокей Л.П., що полягають у внесенні відомостей у медичну картку ОСОБА_1 , визнання недійсними записів у медичній картці ОСОБА_1 , заборону лікарю-психіатру Бориспільської ЦРЛ Бокей Л.П. надавати ОСОБА_1 будь-які види амбулаторної та/або стаціонарної психіатричної допомоги та вносити відомості в медичну картку ОСОБА_1 , усунення перешкод у реалізації права на ознайомлення з медичною документацією ОСОБА_1 . Постановою Верховного суду України від 26 березня 2018 року рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області залишено без змін. Відмовляючи в задоволенні позову, суд з об`єктивних причин був позбавлений можливості повно та всебічно з`ясувати всі обставини справи та викликати для допиту в якості свідка третю особу по справі лікаря-психіатра ОСОБА_2 . Оскільки, ОСОБА_2 надала заперечення проти позову та заяву про розгляд справи у її відсутність. В той час як для допиту третьої особи в якості свідка необхідна її згода. Разом з цим, 03 січня 2020 року ОСОБА_1 отримала постанову Київського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до КНП «ББЛІЛ» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії щодо надання інформації. В ході розгляду даної цивільної справи були встановлені юридичні факти, які мають преюдиціальне значення, а саме показання допитаної у судовому засідання свідка ОСОБА_2 . За вказаних обставин ОСОБА_1 просить скасувати рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2016 року та призначити цивільну справу до нового розгляду.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала подану заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами та наполягала на її задоволенні.

Представник КНП «ББЛІЛ», який є правонаступником Бориспільської ЦРЛ, у судове засідання не з`явився. Натомість надав до суду письмову заяву, якою просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про перегляд рішення суду №359/2164/16-ц за нововиявленими обставинами.

Заслухавши пояснення заявника, допитавши свідка та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Встановлено, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Бориспільської ЦРЛ Київської області, третя особа: лікар-психіатр Бориспільської ЦРЛ Київської області Бокей Л.П. про заборону вчиняти дії по наданню психіатричної допомоги, внесення відомостей в медичну картку хворого, усунення перешкод в ознайомленні з медичною документацією, відмовлено (а.с.97-102).

Постановою Верховного суду від 26 березня 2018 року рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2016 року, а також ухвалу апеляційного суду Київської області від 15 грудня 2016 року залишено без змін (а.с.166-169).

У відповідності до ч.1 та п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є , в тому числі, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.3 та п.4 постанови №4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Тому, необхідними умовами для встановлення нововиявлених обставин, визначених п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Так, ОСОБА_1 як на підставу для перегляду за нововиявленими обставинами рішення суду вказала на те, що під час розгляду цивільної справи за пред`явленим нею позовом до КНП БРР «ББЛІЛ» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії щодо надання інформації з приводу психічних симптомів у ОСОБА_1 у період з 2009 року до 2018 року були встановлені юридичні факти, які мають істотне значення.

Під час судового розгляду в якості свідка була допитана лікар-психіатр ОСОБА_2 , яка показала, що ОСОБА_1 перебувала на консультативному обліку з 2014 року у зв`язку з надходженням консультативного висновку КЗ КОР «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» щодо рекомендованого нагляду. Самостійно позивач до неї за медичною допомогою не зверталась, скарг не заявляла, неодноразово зверталась у зв`язку із виконанням нею обов`язків опікуна її матері, та була знята з обліку у зв`язку з відсутністю звернень. Вказана обставина встановлена рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 жовтня 2019 року, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року,

У зв`язку з цим, суд звертає увагу на те, що необхідною умовою нововиявлених обставин, є те, що вони існували на час розгляду справи та ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Згідно роз`яснень, викладених в п.5 постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних №4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

За правилами ч.1 та ч.4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Саме тому, на переконання суду, та обставина, що третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача, лікар- ОСОБА_2 не була допитана в якості свідка в ході розгляду цивільної справи у зв`язку з тим, що нею була подана заява про розгляд справи за її відсутності, не може вважатися нововиявленою обставиною, тому не може впливати на висновки суду при ухваленні рішення по суті спору.

Крім цього, суд звертає увагу на положення ч.1 ст.62 та ч.1 ст.184 ЦПК України (в редакції на час ухвалення рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2016 року) треті особи за їх згодою можуть бути допитані як свідки про відомі їм обставини, що мають значення для справи.

У зв`язку з цим суд об`єктивно був позбавлений можливості допитати лікаря-психіатра ОСОБА_2 за клопотанням позивача.

Дана обставина не перешкодила суду розглянути цивільну справу по суті та ухвалити в ній рішення, яке ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні наявних у справі доказів.

За клопотанням ОСОБА_1 у судове засідання була викликана для допиту лікар-психіатр ОСОБА_2 .

Так, допитана в якості свідка лікар-психіатр ОСОБА_2 показала, що дійсно згоди ОСОБА_1 на її психіатричний огляд немає, ОСОБА_1 не зверталась зі скаргами до лікаря-психіатра. Під час внесення відомостей до медичної картки ОСОБА_1 свідок керувалася нормами Закону України «Про психіатричну допомогу» та Інструкцією з організації диспансерного та консультативного нагляду осіб, які страждають на психічні розлади, при наданні амбулаторної психіатричної допомоги, затвердженої наказом МОЗ №20 від 21 січня 2007 року. Свідок вказала на те, що вона має право вносити записи до амбулаторної картки хворого. Про обставини внесення конкретних записів до медичної картки свідок не змогла нічого повідомити, оскільки не пам`ятає.

Проте, судом критично оцінюються дані показання свідка в якості нововиявленої обставини, що є підставою для перегляду рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2016 року.

Зважаючи на те, що в розумінні ст.423 ЦПК України, показання свідка лікаря-психіатра ОСОБА_2 є новим доказом, а не доказом, який підтверджує нововиявлені обставини.

Тому показання допитаного свідка, в розумінні положень чинного ЦПК України, не є нововиявленою обставиною, а тому не може впливати на висновки суду при ухваленні рішення по суті спору.

Процесуальні недоліки розгляду справи, зокрема неповне встановлення фактичних обставин справи, зокрема в даному випадку ОСОБА_1 зазначає про дослідження доказів не в повному обсязі, не вважаються нововиявленими обставинами. Такі обставини можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

До того ж суд вважає за необхідне врахувати, що одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до остаточності судових рішень та полягає у тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України»). Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, новий розгляд справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, можливий у зв`язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження лише у разі необхідності виправлення суттєвих помилок правосуддя, коли така процедура застосовується у спосіб, сумісний зі ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що підстави для скасування рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2016 року, відсутні, та заява ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 та ч.4 ст.12, ч.1 та п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2016 року, відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Дата складання повного тексту ухвали 12 травня 2021 року.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський