Справа № 495/65/21
20 квітня 2021 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Заверюха В.О., при секретарі Червинській І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровському заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ієговської Анастасії Олександрівни про ухвалення додаткового рішення по справі №495/65/21 за позовом ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, -
15.04.2021 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ієговська Анастасія Олександрівна звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по справі №495/65/21 за позовом ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, в якій просить стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн..
Свою заяву обґрунтовує тим, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.03.2021 року позов ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи задоволено частково. Разом із позовною заявою, представником позивача було подано заяву про продовження строків подання доказів сплати судових витрат пов`язаних з наданням правничої допомога до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. 19.05.2020 року між позивачем ОСОБА_1 та адвокатським обєднанням «Автопоміч» укладено договір про надання професійної правничої допомоги, предметом якого сторони визначили, що адвокатське обєднання «Автопоміч» бере на себе зобов`язання за відповідну плату надавати клієнту правничу допомогу, в обсязі та на умовах передбачених договором по стягненню грошової компенсації за шкоду спричинену клієнту внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 13.08.2019 року, в результаті якої загину ОСОБА_2 . Професійна правнича допомога надавалась адвокатом ОСОБА_3 , який працює на посаді адвоката в адвокатському обєднанні «Автопоміч», що підтверджується довідкою №2 від 01.04.2019 року. За професійну правничу допомогу, позивач зобов`язана сплатити 7000 грн., що підтверджується замовленням №1 від 19.05.2020 року до договору від 19.05.2020 року. Правнича допомога була надана з розрахунку вартості однієї нормо години адвоката, що становить 2000 грн. відповідає середній ціні ринку послуг адвоката в Україні та до цього ж, не перевищує гранично допустимий розмір компенсації витрат на правничу допомогу визначену Законом України Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», 15.12.2017 року втратив свою чинність. На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, позивачем надано: - договір про надання професійної правничої допомоги від 19.05.2020 року, укладений між позивачем ОСОБА_1 та адвокатським обєднанням «Автопоміч»; - рахунок-фактура №15-04/02 від 15.04.2021 року на сплату правничої допомоги; - акт виконаних робі від 15.04.2021 року; квитанції №85452034 про оплату правничої допомоги у розмірі 7000 грн..
Відповідно до ч.3 та 4 ст.270 ЦПК України суд не вбачає необхідності викликати учасників справи у судове засідання для вирішення даного питання.
Суд, дослідивши матеріали справи, матеріали заяви, вважає за необхідне заяву про ухвалення додаткового рішення залишити без розгляду, виходячи з наступного.
У ЦПК України визначено види судових витрат.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно ч.ч.1, 2 ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Аналіз змісту наведеної частини статті дає підстави для висновку, що можливість подання сторонами доказів в підтвердження понесених судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу у відповідній інстанції, процесуальний закон ставить у залежність від процесуальної стадії розгляду справи у конкретній інстанції.
Статтею 246 ЦПК України передбачено, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
В позовній заяві представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Лабик Р.Р. зазначив, що попередній (орієнтований) розрахунок судових витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції складає у сумі 20 000 грн та надав копію договору про надання правової професійної правничої допомоги №2602 від 19.05.2020 року, укладеного ОСОБА_1 з адвокатським обєднанням «Автопоміч».
Разом з позовом представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Лабик Р.Р. додана заява про продовження строку надання доказів сплати судових витрат пов`язаних із наданням правничої допомоги протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.03.2021 року по справі №495/65/21 позов ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи задоволено частково.

Разом з цим, до ухвалення рішення судом та протягом п`яти днів після ухвалення рішення ні позивачем, ні його представниками суду не були надані докази понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у суді.

Заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу подана представником позивача адвокатом Ієговською А.О. 15.04.2021 року, тобто вже після прийняття рішення у цій справі, зі спливом строків, передбачених положенням статті 141 ЦПК України, оскільки, визначений у ч.8 ст.141 ЦПК України строк обраховується не з моменту отримання учасником справи копії повного судового рішення та не з моменту оприлюднення рішення, а саме з моменту його ухвалення.

Тому доводи представника позивача, що оскільки рішення суду було оприлюднено 14.04.2021 року, а отже останнім днем подання доказів сплати судових витрат пов`язаних з наданням правничої допомоги є 19.04.2021 року є такими, що не відповідають положенням ч.8 ст.141 ЦПК України.

При цьому у заяві від 15.04.2021 року представник позивача не просив поновити пропущений процесуальний строк та не вказав про поважність причин його пропуску.

Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.

Згідно ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, суд зазначає, що до поданої 15.04.2021 року представником позивача адвокатом Ієговською А.О. заяви про відшкодування судових витрат не долучені докази представляти інтереси позивача ОСОБА_1 , заява про вступ у справу як представника та копія ордеру надійшли до суду 21.04.2021 року.

Також суд зазначає, що на день ухвалення рішення суду 23.03.2021 року та станом на 01.04.2021 рік на адресу суду від представника позивача надавались заяви про розгляд справи у відсутність позивача та його представника, до цих заяв докази понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу долучені не були.

У зв`язку з цим суд приходить до висновку, що заяву позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн. необхідно залишити без розгляду, оскільки дані докази були надані позивачем поза межами строку, встановленого частиною восьмою статті 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.141, 270 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ієговської Анастасії Олександрівни про ухвалення додаткового рішення по справі №495/65/21 за позовом ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи залишити без розгляду.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Заверюха В.О.