Справа № 158/871/21
Провадження № 2/0158/298/21
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2021 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді Польової М.М.,
з участю секретаря судового засідання Сороки І.Є.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 ) про зміну способу стягнення аліментів.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач та відповідач не перебували у зареєстрованому шлюбі. На підставі п. 1 ч. 2 ст. 125 СК України ОСОБА_1 визнав себе батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з відповідачем. Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 18.12.2018 з позивача ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття.
Позивач зазначає, що на даний час у нього немає можливості платити визначений рішенням суду розмір аліментів, оскільки після проходження служби в зоні АТО стан його здоров`я погіршився, а після отримання поранення він був змушений звільнитись зі служби у органах внутрішніх справ України. Через стан здоров`я працевлаштуватися на даний час немає можливості. Крім того, він має інвалідність ІІІ групи внаслідок війни, у зв`язку із чим отримує пенсію по інвалідності, яка є його єдиним джерелом доходу. Просить суд змінити спосіб стягуваних з нього аліментів на користь ОСОБА_2 з 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) на 1200 грн. на дитину, але не менше 50 відсотків гарантованого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 29.04.2021 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Вказаною ухвалою відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.
У відзиві на позовну заяву відповідач позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні, оскільки відповідач на даний час є пенсіонером та отримує стабільний дохід (пенсію), тому і в подальшому аліменти необхідно стягувати у частці від його доходу.
На підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов наступних висновків.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 є батьком неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 16.02.2021 (а.с.7).
Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 18.12.2018 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття (а.с.8-9).

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно із ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

З вищевикладеного слідує, що зміна розміру аліментів можлива лише за умови доведеності наявності однієї з підстав, а саме: 1) погіршення матеріального стану платника аліментів чи поліпшення матеріального стану їх стягувача; 2) зміна сімейного стану платника аліментів; 3) погіршення здоров`я платника аліментів.

В обґрунтування своїх позовних вимог про зміну способу і порядку стягнення аліментів, які фактично просить зменшити, позивач зазначив, що на даний час його матеріальне становище значно погіршилось, у порівнянні з часом коли судом було визначено аліменти, оскільки він звільнився з основного місця роботи, постійно проходить курси лікування та купує ліки за власні кошти. Крім того, єдиний його дохід це пенсія по інвалідності.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У відповідності до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків гарантованого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України).

Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо зміну розміру аліментів, позивач посилався на те, що після ухвалення первісного рішення про стягнення з нього аліментів на користь відповідача ОСОБА_2 , він звільнився із роботи у ТзОВ «Хазард», що підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_2 від 01.04.1996 (а.с.11-14). Крім того, позивач постійно проходить курси лікування та купує ліки, що підтверджується копіями виписок із стаціонарної карти хворого за 2019 та 2020 роки (а.с.20-30); копіями квитанцій про оплату медичних препаратів (а.с.31-32).

Таким чином, суд вбачає суттєву зміну матеріального стану платника аліментів (позивача) у порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення з нього на користь відповідача аліментів у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, що відповідно до положень ст. 192 СК України є підставою для зміни розміру аліментів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про зміну способу стягнення з позивача аліментів на утримання малолітньої доньки з 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) на 1200 грн., але не менше 50 відсотків від прожиткового гарантованого мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Керуючись статтями 12, 19, 81, 263-265, 274-279, 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 18 грудня 2018 року у справі №158/2719/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки.

Стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) гривень 00 копійок щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового гарантованого мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду через Ківерцівський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ).

Суддя Ківерцівського районного суду М.М. Польова