Справа № 618/1379/18
Провадження № 2-во/618/5/21
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про виправлення описки

19 травня 2021 року Дворічанський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Гніздилова Ю. М., за участю секретаря судового засідання Рябенко Л. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Дворічна заяву представника акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про виправлення описки,

встановив:

13 лютого 2019 року Дворічанський районний суд Харківської області ухвалив заочне рішення у цивільній справі № 618/1379/18 за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д, до ОСОБА_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

11 травня 2021 року до Дворічанського районного суду Харківської області надійшла заява представника акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» Кіріченка В. М. про виправлення описки у виконавчому листі та рішенні у цивільній справі № 618/1389/18, провадження № 2/618/25/19 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості шляхом внесення РНОКПП поручителя: « НОМЕР_1 ». Представник АТ КБ «ПриватБанк» зазначає, що вказана помилка унеможливлює подання виконавчого листа до Державної виконавчої служби України для виконання.

Представник АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника банку.

Боржники у судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили, про час та місце розгляду заяви повідомлялися належним чином.

Згідно вимог ч. 1 ст. 269 ЦПК України, суд за заявою учасників справи може виправити допущені в рішенні суду описки.

Відповідно до ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі.

Відповідно до ч. 3 ст. 432 ЦПК України, суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив, що заочним рішенням Дворічанського районного суду Харківської області від 13 лютого 2019 року у цивільній справі № 618/1379/18, провадження № 2/618/25/19 за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Рішення набрало законної сили 15 березня 2019 року.

13 лютого 2019 року Дворічанським районним судом Харківської області видано виконавчі листи про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д, 13725 (тринадцять тисяч сімсот двадцять п`ять) грн 54 коп. у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Згідно з ч. 1 ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Згідно з ч. 1 ст. 50 ЦПК України позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно.

У постанові Верховного Суду від 21 липня 2020 року (справа № 521/1074/17) роз`яснено, що описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо. Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його невірного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, невірні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не має права змінювати зміст судового рішення, а лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Із наведеного вбачається, що позов АТ КБ «Приватбанк» подало саме до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 як спадкоємців боржника за кредитним договором, а не до ОСОБА_4 , як вказує представник банку. Оскільки ОСОБА_4 не є стороною вказаної справи, позов до нього не пред`являвся, то зазначення у виконавчому листі та у рішенні суду його РНОКПП призведе до зміни суті рішення та буде неправомірним.

Крім того, суд роз`яснює заявнику, що не зазначення у виконавчих листах реєстраційного номеру облікової картки платника податків боржників не є помилкою в розумінні ст. 432 ЦПК України, оскільки не впливає на можливість реалізації судового рішення чи його правосудність, з огляду на таке.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначається реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків).

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати, передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Згідно ч. 3 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Отже, відсутність у виконавчому листі відомостей про дату народження боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортних даних не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання, а отже не є помилкою, оскільки виконавець може скористатися своїм правом та отримати таку інформацію у відповідних установах. Крім того, особи не позбавлені можливості самостійно надати відомості про РНОКПП божників до органу Державної виконавчої служби України, якщо вказана інформація їм відома.

Вищевказане підтверджує Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, розглянувши 22 серпня 2018 року цивільну справу № 471/283/17ц (провадження № 61-331св18) за скаргами на бездіяльність державного виконавця Братського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області.

Аналогічний правовий висновок викладений і в постанові Верховного Суду від 27 грудня 2018 року у справі № 469/1357/16ц (провадження № 61-32698св18), прийнятій колегією суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.

Такий правовий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові № 6-62цс14 від 25 червня 2014 року, у якій ідеться про те, що відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Суд звертає увагу, що відсутність у виконавчому листі даних про особу та повернення з цієї підстави виконавчого документа має ознаки формальності, оскільки у виконавця під час виконання судового рішення не виникає проблем із отриманням такої інформації з баз даних і реєстрів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 432, 353 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні заяви представника акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про виправлення описки у виконавчому документі та рішенні суду у цивільній справі № 618/1379/18, провадження № 2/618/25/19 за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - відмовити.

Ухвала, як така, що постановлена в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дворічанський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня вручення йому відповідної ухвали. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Ю. М. Гніздилов