Справа № 523/6114/21
Провадження №2-о/523/226/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2021 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси

у складі: головуючої - судді Кремер І.О.,

з участю секретаря судових засідань Скоріної М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання № 24 в м. Одесі в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи - Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області про встановлення факту належності трудової книжки, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи - Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності трудової книжки. Обгрунтовуючи вимоги поданої заяви вказує на те, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Павлинка Іванівського району, Одеської області. 17.01.1979 року заявник вперше була прийнята на роботу до Одеського виробничого швейного об`єднання ім. В.В. Воровського. 10.05.1980 року заявник зареєструвала шлюб із гр. ОСОБА_2 , після чого змінила дошлюбне прізвище з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ». Трудова книжка була заведена на ім`я ОСОБА_5 та зроблено відповідний запис, однак, після зміни прізвища було закреслено дівоче прізвище та зазначено прізвище « ОСОБА_4 », яке також було закреслено із незрозумілих причин. Заявник не звертала уваги на зазначену обставину. Нещодавно ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Одеській області з приводу оформлення пенсії. Ознайомившись із відповідними документами, інспектор ГУПФУ в Одеській області виявила невідповідність написання прізвища заявника та рекомендувала звернутися до суду для встановлення належності трудової книжки. Оскільки, станом на сьогоднішній день не існує Одеського виробничого швейного об`єднання Воровського В.В. та зробити виправлення неможливо, просить суд задовольнити вказану заяву та встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трудової книжки Серії НОМЕР_1 , заповненої 17.01.1979 року.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась. Однак, надала суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить провести розгляд даної справи за її відсутності.

Представник заінтересованої особи Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи. А тому суд, проводить розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд доходить наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Павлинка, Іванівського району, Одеської області.

17.01.1979 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була прийнята на роботу до Одеського виробничого швейного об`єднання ОСОБА_6 на посаду швеї, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією трудової книжки Серії НОМЕР_1 від 17.01.1979 року.

Судом встановлено, що 10.05.1980 року між ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) було укладено шлюб, про що виконавчим комітетом Павлинської сільської ради Іванівського району Одеської області в книзі реєстрації актів зроблено відповідний запис № 4, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_2 від 04.02.2011 року (Повторне).

Так, із вказаного Свідоцтва про шлюб вбачається, що після реєстрації шлюбу заявник змінила дошлюбне прізвище з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ».

Даний факт також підтверджується наявною в матеріалах справи копією паспорту гр. України ОСОБА_1 Серії НОМЕР_3 , виданого 03.10.1997 року Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області.

Факт зміни прізвища заявника також відображений у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 17.01.1979 року.

Суд констатує, що факт зміни прізвища у трудовій книжці серії НОМЕР_1 , яка заповнена 17.01.1979 року, прізвище ім`я та по-батькові заявника зазначено на російській мові « ОСОБА_7 », в той час коли у Свідоцтві про шлюб та паспорті громадянина України прізвище заявника зазначено на українській мові « ОСОБА_1 ».

Однак, судом встановлено, що у відображеному зміненому прізвищі заявника у трудовій книжці « ОСОБА_8 » містяться часткові закреслення.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії.

Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів.

Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Відповідно до п. 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Згідно з п. 2.12. Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Судом встановлено, що із наданої заявником трудової книжки вбачається, що на першій сторінці неправильно записано прізвище заявника, а також частково закреслено, що зумовило необхідність звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності трудової книжки.

Згідно ч. 3 ст. 48 Кодексу законів про працю України працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. Студентам вищих та учням професійно-технічних навчальних закладів трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після початку проходження стажування.

Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи.

Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

З огляду на вищевикладене, суд констатує, що заявником ОСОБА_1 було доведено та не викликає сумніву факт належності трудової книжки серії НОМЕР_4 , яка заповнена 17 січня 1979 року, виданої на ім`я російською мовою « ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4» належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим суд вважає, що при оформленні трудової книжки Серії НОМЕР_1 відповідальною особою підприємства було помилково допущено часткові закреслення прізвища заявника.

Даний факт позбавляє ОСОБА_1 права на оформлення передбаченого законом державного пенсійного забезпечення.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Як зазначено у пункті 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно п. 12 постанови пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Згідно частини 1 статті 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Судом встановлено, що метою встановлення факту належності заявнику трудової книжки є необхідність в оформленні передбаченого законом державного пенсійного забезпечення.

Приймаючи до уваги те, що заявник позбавлений можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт належності трудової книжки, суд приходить до висновку, що надані заявником докази є належними, допустимими, достовірними, а в своїй сукупності достатніми для задоволення даної заяви.

Керуючись ст.ст. 263, 265, 293 - 294, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи - Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області про встановлення факту належності трудової книжки - задовольнити.

Встановити юридичний факт, що трудова книжка серії НОМЕР_1 , заповнена 17 січня 1979 року належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці с. Павлинка, Іванівського району, Одеської області.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси І.О. Кремер