Ухвала

21 травня 2021 року

місто Київ

справа № 426/245/17

провадження № 61-5935ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І., вивчив касаційну скаргу Кабінету Міністрів України на постанову Луганського апеляційного суду від 01 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Державної казначейської служби України, треті особи: Служба безпеки України, Луганська обласна державна адміністрація - обласна військово-цивільна адміністрація, про відшкодування шкоди, завданої терористичним актом,

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивача

ОСОБА_1 у січні 2017 року звернулася до суду з позовом, у якому, з урахуванням уточнення вимог просила здійснити:

- стягнення відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000, 00 грн;

- стягнення відшкодування шкоди у розмірі 20 011 312, 00 грн.

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 28 жовтня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Луганського апеляційного суду від 01 березня 2021 року рішення суду першої інстанції скасовано, позов задоволено частково.

Стягнуто з Держави України в особі Кабінету Міністрів України за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію у розмірі 150 000, 00 грн.

В іншій частині позову відмовлено. Здійснено розподіл судових витрат.

Додатковою постановою Луганського апеляційного суду від 05 квітня 2021 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 12 000, 00 грн.

ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Кабінет Міністрів України 09 квітня 2021 року із застосуванням засобів поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Луганського апеляційного суду від 01 березня 2021 року, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 16 квітня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для виконання її вимог.

Від заявника у травні 2021 року надійшли документи на усунення недоліків касаційної скарги, подано докази на підтвердження сплати судового збору.

Визначення заявником підстав касаційного оскарження

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, врегульованих процесуальним законом.

Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що касаційна скарга містить визначення підстав касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.

Заявником як підстави касаційного оскарження наведеного судового рішення визначено, що:

- оскаржуване судове рішення ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права;

- судом апеляційної інстанції ухвалено рішення без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у справі № 265/6582/16-ц (провадження № 14-17цс19), відповідно до зазначеного висновку передбачене у статті 19 Закону право на відшкодування відповідно до закону шкоди, заподіяної громадянам терористичним актом, не породжує легітимного очікування на отримання від Держави України такого відшкодування за пошкоджений у період проведення антитерористичної операції торгівельний об`єкт незалежно від того, на якій території - підконтрольній чи непідконтрольній Україні - мав місце вказаний акт;

- судом апеляційної інстанції встановлено обставини, що мають суттєве значення на підставі недопустимих доказів, а саме акту про пожежу від 22 вересня 2014 року нежитлового приміщення (кафе), який на переконання заявника є недостовірним, оскільки у такому зазначено ймовірні причини руйнування цього приміщення.

Таким чином, серед підстав касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції заявником зазначені ті підстави, яка згадані у пункті 1 частини другої статті 389 та пункті 4 частини третьої статті 411 ЦПК України, що свідчить про виконання ним вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги.

IІІ. ВИРІШЕННЯ ПИТАННЯ ЩОДО ПОНОВЛЕННЯ СТРОКУ НА КАСАЦІЙНЕ ОСКАРЖЕННЯ

У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження, зокрема постанови суду апеляційної інстанції від 01 березня 2021 року, копія якої отримана заявником 15 березня 2021 року.

На підтвердження поважності причини пропуску процесуального строку заявником подано копію супровідного листа Луганського апеляційного суду від 11 березня 2021 року, копію конверта на підтвердження направлення Кабінету Міністрів України копії рішення суду апеляційної інстанції із трекінгом Укрпошти за номером 691, відповідно до якого копію рішення суду апеляційної інстанції отримано 15 березня 2021 року.

Згідно з частиною першою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до частини другої наведеної статті учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Суд виходить з того, що підстави пропуску строків можуть бути визнані поважними, зокрема, у тому випадку, якщо таке недотримання строків касаційного оскарження зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а так само наявністю інших об`єктивних перешкод, що безумовно перешкоджали скаржникові своєчасному зверненню з такою скаргою.

Отже, аналіз касаційної скарги, доданих до неї матеріалів, додаткових матеріалів та клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження дають підстави для висновків, що строк, протягом якого заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження зазначеного рішення, пропущено з поважних причин, тому Суд поновлює його.

ІV. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ

Оскільки вимоги ухвали Суду виконані, касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження.

Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Поновити Кабінету Міністрів України строк на касаційне оскарження постанови Луганського апеляційного суду від 01 березня 2021 року.

Відкрити касаційне провадження у справі за касаційною скаргою Кабінету Міністрів України.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк тривалістю в десять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.

Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Погрібний

І. Ю. Гулейков

Г. І. Усик