Справа №313/451/21
Провадження № 2/313/207/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

13 травня 2021 року смт. Веселе

Веселівський районний суд Запорізької області в складі головуючого судді Кравцова С.О., за участю секретаря судового засідання Басова А.В., позивача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такої, що втратила право користування житловим приміщенням, суд

ВСТАНОВИВ:

09.04.2021 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до Веселівського районного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такої, що втратила право користування житловим приміщенням які зазначили,що позивачам, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на праві приватної власності, по 1/2 частці (кожному), належить трикімнатна квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, серії НОМЕР_1 видане Веселівським бюро по приватизації житлового фонду 07.11.2006 року та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, №12427850, серії СВУ №258614 видане Веселівським районним бюро технічної інвентаризації 07.11.2006р.

З 1997 року в зазначеній квартирі за адресою. АДРЕСА_1 зареєстрована донька ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою виданою відділом «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Веселівської селищної ради Веселівського району Запорізької області від 24.03.2021 № 451.

Однак, ОСОБА_3 не проживає в житловому приміщенні (квартирі) з листопада 2013 року без поважних причин. Відповідно довідки, виданої ОСОБА_4 , депутатом Веселівської селищної ради Веселівської ОТГ по 2-му виборчому округу, ОСОБА_3 , дійсно не мешкає за місцем реєстрації (копія додається).

Позивачі, особисто підтверджують, що ОСОБА_3 , не проживає в їхній квартирі з листопада 2013 року, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймає, її особистих речей в будинку не має і взагалі квартирою вона не цікавиться. Вони, як співвласники квартири, не вчиняли жодних перешкод ОСОБА_5 , в повноцінному користуванні квартирою.

На сьогоднішній день в зв`язку з матеріальними проблемами, оформленням певних соціальних виплат та з інших правових питань, позивачі, стикаються з перешкодами в їх оформленні через той факт, що в будинку зареєстрована, але вже довгий час не проживає ОСОБА_3 .

Позивачі зазначили, що факт не проживання за місцем реєстрації ОСОБА_3 , понад один рік можуть підтвердити свідки, а саме: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Просять позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги. Не заперечує проти винесення заочного рішення.

ОСОБА_2 надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не прибула, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності не надавала.

Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

З урахуванням положень ст.280 ЦПК України та думки позивача, який в наданій заяві не заперечував проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та винести заочне рішення.

У відповідності до ст. 281 ЦПК України судом винесена ухвала про заочний розгляд справи.

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, судом було встановлено фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивачам, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на праві приватної власності, по 1/2 частці (кожному), належить трикімнатна квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, серії НОМЕР_1 видане Веселівським бюро по приватизації житлового фонду 07.11.2006 року та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, №12427850, серії СВУ №258614 видане Веселівським районним бюро технічної інвентаризації 07.11.2006р.

З 1997 року в зазначеній квартирі за адресою. АДРЕСА_1 зареєстрована донька ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою виданою відділом «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Веселівської селищної ради Веселівського району Запорізької області від 24.03.2021 № 451.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 не проживає в житловому приміщенні (квартирі) з листопада 2013 року без поважних причин. Відповідно довідки, виданої ОСОБА_4 депутатом Веселівської селищної ради Веселівської ОТГ по 2-му виборчому округу, ОСОБА_3 , дійсно не мешкає за місцем реєстрації.

Позивачі, особисто підтвердили те, що ОСОБА_3 не проживає в зазначеній квартирі з листопада 2013 року, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймає, її особистих речей в будинку не має і взагалі квартирою вона не цікавиться. Вони як співвласники квартири, не вчиняли жодних перешкод ОСОБА_5 , в повноцінному користуванні квартирою.

На сьогоднішній день в зв`язку з матеріальними проблемами, оформленням певних соціальних виплат та з інших правових питань, позивачі, стикаються з перешкодами в їх оформленні через той факт, що в будинку зареєстрована, але вже довгий час не проживає ОСОБА_3 .

Факт не проживання за місцем реєстрації ОСОБА_3 , понад один рік в судовому засіданні підтвердила свідок, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Положеннями частини 1 статті 317 Цивільного кодексу України визначене, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Приписами статті 379 Цивільного кодексу України передбачено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання у них.

Згідно положень статті 405 Цивільного кодексу України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім`ї власника житла втрачає право па користування цим житлом у разі, відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

За змістом частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Тому, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження спільним майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням є належним способом захисту наших порушених прав.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , втратила право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_2 у зв`язку з тривалою, більше семи років без поважних причин відсутністю за місцем реєстрації, крім того не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житлового приміщення (квартири), та створює ним перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном.

Крім того, відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи, яка втратила право на користування житловим приміщенням внаслідок відсутності особи більш встановлених строків здійснюється в судовому порядку.

Керуючись ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 71-72 ЖК України, ст.ст. 386, 391 ЦК України, ст.ст. 263, 265, 267-268, 280-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такої, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_2 ;

Судові витрати залишити за Позивачами.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області С.О.Кравцов