ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі:

головуючого судді: Осаулової Н.А.,

з участю секретаря судового засідання: Слюсар Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Фастівського міськрайонного суду Київської області клопотання Покровського районного суду Орловської області про визнання та примусове виконання на території України рішення російського суду від 26 червня 2020 року в частині стягнення державного мита з ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

До Фастівського міськрайонного суду Київської області через Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшло клопотання Покровського районного суду Орловської області про визнання та примусове виконання на території України рішення російського суду від 26 червня 2020 року в частині стягнення державного мита з ОСОБА_1 , а саме стягнення з ОСОБА_1 в дохід муніципальної освіти Покровського району Орловської області державного мита в розмірі 300 рублів 00 копійок.

18 лютого 2021 року, ОСОБА_1 судом було вручено матеріали даного клопотання, роз`яснено та запропоновано в місячний строк подати до суду заперечення на дане клопотання.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином, заперечень проти клопотання до суду не подала.

Суд, вивчивши матеріали клопотання, приходить на наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 462 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції, яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Згідно ст. 463 ЦПК України, рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 464 ЦПК України, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду та його розгляд має відбуватись з дотриманням певних умов, зокрема ст. ст. 466-467 ЦПК України.

Судом встановлено, що підставою звернення Покровського районного суду Орловської області через Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) з вимогою про визнання та примусове виконання на території України рішення іноземного суду є заочне рішення Покровського районного суду Орловської області від 26 червня 2020 року в частині стягнення державного мита з ОСОБА_1 в дохід муніципальної освіти Покровського району Орловської області державного мита в розмірі 300 рублів 00 копійок.

Заочне рішення іменем Російської Федерації Покровського районного суду Орловської області від 26 червня 2020 року набрало законної сили 08 вересня 2020 року, що підтверджується відповідною довідкою.

Окрім того, з довідки Покровського районного суду Орловської області вбачається, що вищевказане заочне рішення на території Російської Федерації не виконувалося.

Пленум Верховного Суду України у п.1 своєї Постанови №12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень,постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» від 24 грудня 1999року роз`яснив, що розгляд судами клопотань про визнання і виконання рішень іноземних судів є особливою формою взаємної правової допомоги, яка надається Україною та іншими державами учасницями відповідних міжнародних договорів.

Порядок визнання та примусового виконання в Україні судових рішень (в тому числі, ухвалених судами Російської Федерації) на теперішній час врегульовано нормами Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах (Мінськ, 22.01.1993 року), Закону України «Про міжнародне приватне право», Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України, Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затв. Наказом Міністерства юстиції України, наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27 червня 2008 року №1092/5/54, за реєстр. в МЮУ 02.07.2008 року за № 573/15264.

Згідно зі ст. 51 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах кожна з Договірних Сторін на умовах, передбачених цією Конвенцією, визнає і виконує винесені на території інших Договірних Сторін рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань.

Згідно ч. 1 ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Визнання та виконання таких рішень здійснюється у порядку, встановленому законом України (ст.82 Закону України «Про міжнародне приватне право»).

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 53 Конвенції «Про правову допомогу та правові відносини в цивільних, сімейних та кримінальних справах» від 22 січня 1993 року - клопотання про дозвіл примусового виконання рішення подається в компетентний суд Договірної Сторони, де рішення підлягає виконанню. Воно може бути подано й у суд, що виніс рішення в справі в першій інстанції. Цей суд направляє клопотання судові, компетентному винести рішення по клопотанню. До клопотання про дозвіл примусового виконання рішення додаються: а) рішення або його засвідчена копія, а також офіційний документ про те, що рішення набуло законної сили і підлягає виконанню або про те, що воно підлягає виконанню до набуття законної сили, якщо це не випливає із самого рішення; б) документ, з якого випливає, що сторона, проти якої було винесене рішення, що не прийняла участі в процесі, була в належному порядку і вчасно викликана в суд, а у випадку її процесуальної недієздатності була належним чином представлена; в) документ, що підтверджує часткове виконання рішення на момент його пересилання; г) документ, що підтверджує угоду сторін, по справах договірної підсудності.

Відповідно до пункту 2 статті 54 Конвенції «Про правову допомогу та правові відносини в цивільних, сімейних та кримінальних справах» від 22 січня 1993 року суд, який розглядає клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені цією Конвенцією, дотримані. У такому випадку, суд постановляє рішення про примусове виконання.

Зазначені норми також узгоджуються із положеннями ч.3 ст.466 ЦПК України.

Усі документи, які необхідні для додавання до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, заявниками додані до матеріалів справи.

У п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» роз`яснено, що клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни. Відповідно до міжнародних договорів України суд відмовляє у задоволенні клопотання про визнання й виконання рішення іноземного суду у випадках, коли: згідно із законодавством Договірної Сторони, на території якої постановлено рішення, воно не набрало законної сили, за винятком випадків, коли рішення підлягає виконанню до набрання законної сили; відповідач не брав участі у процесі внаслідок того, що йому або його уповноваженому не було своєчасно і належним чином вручено виклик у суд; у справі між тими самими сторонами, про той же предмет і з тих самих підстав на території Договірної Сторони, де має бути визнано й виконано рішення, вже було постановлено рішення, що набрало законної сили, або установою цієї Договірної Сторони раніше було порушено провадження, або ж є визнане рішення суду третьої держави; згідно з положеннями даного міжнародного договору, а в не передбачених ним випадках згідно із законодавством Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнано й виконано, справа належить до виключної компетенції її установи, спір вирішено не компетентним судом; відсутній документ, що підтверджує угоду сторін у справі про договірну підсудність; закінчився строк давності примусового виконання, передбачений законодавством Договірної Сторони, суд якої виконує доручення. У зазначених випадках згідно з київською Угодою суд відмовляє у визнанні та виконанні й арбітражного рішення.

Оскільки рішення неможливо виконати у добровільному порядку, воно підлягає виконанню у примусовому, беручи до уваги, що боржник мешкає на території іншої держави - України, заявнику необхідно отримати дозвіл компетентного суду на примусове виконання рішення суду Покровського районного суду Орловської області. Будь-яких недоліків щодо форми та змісту клопотання судом не виявлено, підстав для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не встановлено. Строк пред`явлення рішення іноземного суду до примусового виконання, порядок подання відповідного клопотання - дотримані.

З урахуванням викладеного, та на підставі наданих у справі доказів, з яких судом не встановлено підстав для відмови у задоволені клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, суд вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 8 ст. 467 ЦПК України, якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

Станом на 13 травня 2021 року за офіційним курсом Національного банку України 10 російських рублів дорівнює 3,726 грн..

Отже, суд вважає за необхідне визначити суму стягнення з ОСОБА_1 у розмірі 111 грн. 78 коп. (300х3,726).

Керуючись п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України», Конвенцією «Про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам», підписаною країнами-учасницями СНД в м. Мінську 22.01.1993, яка ратифікована державою Україною Законом України від 10.11.1994 року №240/94-ВР, Законом України «Про міжнародне приватне право» ст. ст. 462, 463, 464, 466, 467 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Покровського районного суду Орловської області яке надійшло через Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання та примусове виконання на території України заочного рішення Покровського районного суду Орловської області від 26 червня 2020 року в частині стягнення державного мита з ОСОБА_1 , задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на примусове виконання заочного рішення Покровського районного суду Орловської області від 26 червня 2020 року.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 на користь муніципальної освіти Покровського району Орловської області державного мита в розмірі 300 рублів 00 копійок, що за курсом Національного банку України станом на 13 травня 2021 року становить 111 (сто одинадцять) грн. 78 коп..

Стягнуті в примусовому порядку кошти підлягають перерахуванню на банківський рахунок: НОМЕР_2 , ІНН одержувача НОМЕР_3 , КПП одержувача 570201001, найменування банку отримувача ГРКЦ ГУ Банк Росії по Орловській області м. Орел, БІК 045402001, КБК , ОКТМО 54650151, найменування отримувача: УФК по Орловській області (МРІ ФНС Росії № 3 по Орловській області) тип платежу оплата мита.

Копію даної ухвали направити сторонам для відома.

На підставі рішення іноземного суду та ухвали про його визнання та надання дозволу на його примусове виконання, після набрання нею законної сили, видати виконавчий лист, який пред`явити для виконання в порядку, встановленому законом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.А. Осаулова