Справа№592/7337/20
Провадження №2/592/207/21

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2021 року м.Суми
Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:
головуючого судді Катрич О.М.,
за участю секретаря судового засідання - Коваленко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ковпаківського районного суду м. Суми, в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про встановлення сервітуту, -
ВСТАНОВИВ:
Позивачка через представника звернулася до суду з уточненим позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 13.10.2003 року, на праві спільної часткової власності належить житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 та земельна ділянка, площею 0,0842 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, а також домоволодіння розташоване на вищезазначеній земельній ділянці
Власником сусідньої (суміжної) земельної ділянки за цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд за адресою АДРЕСА_2 є відповідач - ОСОБА_2
В 2019 році відповідачем по межі між суміжними земельними ділянками сторін по справі за вищезазначеною адресою до кута житлового будинку літ.»А-І», належного на праві власності позивачу, установлене огородження (паркан) з металевого профілю по бетонному цоколю на металевих стійках. Висота бетонного цоколя паркана становить - 0,5 м., висота огородження з металевого профілю становить - 2,0м. Загальна висота паркана становить - 2.5 м. Від підпірної стіни біля житлового будинку літ.»А-І» уздовж ділянки відповідачем установлене дерев`яне огородження по бетонному цоколю на металевих стійках. Висота бетонного цоколя становить - 0.65м, висота дерев`яного огородження становить - 2,0 м. Загальна висота паркана - 2,65 м.
Таким чином, в зв`язку з встановленням Відповідачем вищезазначеного огородження (паркану) відсутній вільний доступ до стіни належного позивачці житлового будинку за літ.«А-І».
08.07.2019 року судовими експертами був складений висновок № 1258/16 будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження, за яким експертами було встановлено, що огорожа між ділянками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , не відповідає п.6.7. ДБН Б.2.2-5:2011 «благоустрій територій. Планування та забудова міст, селищ і функціональних територій. Водостік з покрівель будинків (жилий будинок і сарай ), розташованих на ділянці АДРЕСА_2 , неорганізований, що не відповідає п.6.1.41 ДБН А.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій»
Технічний стан стіни житлового будинку, що зі сторони земельної ділянки АДРЕСА_2 незадовільний. Стіна (житловий будинок) потребує технічного обслуговування та ремонту. Для запобігання подальшого осідання фундаментів необхідно установити жолоб і ринви. Уздовж стіни влаштувати вимощення, шириною не менш 0,9 м.
Без доступу зі сторони земельної ділянки № НОМЕР_1 здійснення ремонту та технічного обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 неможливо.
На вимогу Державних будівельних норм, а саме в п.3.25 ДБН 360-92** «Для догляду за будинками та здійснення поточного ремонту відстань між бічною границею та стіною житлового будинку або господарської будівлі варто приймати не менше 1,0 м», експерт пропонує вирішити і питання про встановлення земельного сервітуту на суміжній ділянці за адресою АДРЕСА_2 , який передбачає право користування чужою земельною ділянкою (згідно ст.99 Земельного Кодексу України «право встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд .
Таким чином, експерт пропонує на розгляд представити схематичний варіант про встановлення земельного сервітуту на суміжній ділянці за адресою АДРЕСА_2 , який є технічно можливим. Враховуючи, відсутність у Позивача іншої можливості здійснювати догляд за належним на праві власності житловим будинком під.літ. «А-І» ( стіна зі сторони ділянки № НОМЕР_1 ), а запропоновані судовим експертом умови земельного сервітуту є прийнятними для обох сторін, 28.11.2019 року та 26.05.2020 року на адресу відповідача позивачем була направлена пропозиція укласти договір земельного сервітуту на належну відповідачу земельну ділянку за адресою АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , а саме: для обслуговування та ремонту стіни житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 на наступних умовах :
строк дії сервітуту постійний (безстроковий),
- площа, на яку поширюється земельний сервітут 17,00 м.кв. згідно лінійних розмірів 1,0x17,0 (ділянка сервітуту показана в додатку № 1 арк.1 до висновку № 1258/16 будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження від 08.07.2019 року - жовтим кольором з штриховкою червоного кольору ),
- межі сервітуту показані в додатку № 1 арк.1 до висновку № 1258/16 будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження від 08.07. 2019 року - жовтим кольором з штриховкою червоного кольору, плата за встановлення та користування сервітутом ( плата за сервітутне користування)
Представник позивачки в судове засідання не з`явився. Надав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Відзиву на позов не надала.
Третя особа в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.
Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Як було встановлено під час розгляду справи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 13.10.2003 року, на праві спільної часткової власності належить житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 та земельна ділянка, площею 0,0842 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, а також домоволодіння розташоване на вищезазначеній земельній ділянці, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с. 6-7)
Власником сусідньої (суміжної) земельної ділянки за цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд за адресою АДРЕСА_2 є відповідач - ОСОБА_2 (а.с. 59-60).
В 2019 році відповідачем по межі між суміжними земельними ділянками сторін по справі за вищезазначеною адресою до кута житлового будинку літ.»А-І», належного на праві власності позивачу, установлене огородження (паркан) з металевого профілю по бетонному цоколю на металевих стійках. Висота бетонного цоколя паркана становить - 0,5 м., висота огородження з металевого профілю становить - 2,0м. Загальна висота паркана становить - 2.5 м. Від підпірної стіни біля житлового будинку літ.»А-І» уздовж ділянки відповідачем установлене дерев`яне огородження по бетонному цоколю на металевих стійках. Висота бетонного цоколя становить - 0.65м, висота дерев`яного огородження становить - 2,0 м. Загальна висота паркана - 2,65 м.
Таким чином, в зв`язку з встановленням Відповідачем вищезазначеного огородження( паркану) відсутній вільний доступ до стіни належного позивачці житлового будинку за літ.«А-І».
08.07.2019 року судовими експертами був складений висновок № 1258/16 будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження, за яким експертами було встановлено, що огорожа між ділянками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , не відповідає п.6.7. ДБН Б.2.2-5:2011 «благоустрій територій. Планування та забудова міст, селищ і функціональних територій. Водостік з покрівель будинків (жилий будинок і сарай ), розташованих на ділянці АДРЕСА_2 , неорганізований, що не відповідає п.6.1.41 ДБН А.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій». Технічний стан стіни житлового будинку, що зі сторони земельної ділянки АДРЕСА_2 незадовільний. Стіна (житловий будинок) потребує технічного обслуговування та ремонту. Для запобігання подальшого осідання фундаментів необхідно установити жолоб і ринви. Уздовж стіни влаштувати вимощення, шириною не менш 0,9 м.
Без доступу зі сторони земельної ділянки № НОМЕР_1 здійснення ремонту та технічного обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 неможливо. На вимогу Державних будівельних норм, а саме в п.3.25 ДБН 360-92** «Для догляду за будинками та здійснення поточного ремонту відстань між бічною границею та стіною житлового будинку або господарської будівлі варто приймати не менше 1,0 м», експерт пропонує вирішити і питання про встановлення земельного сервітуту на суміжній ділянці за адресою АДРЕСА_2 , який передбачає право користування чужою земельною ділянкою (згідно ст.99 п.ж. Земельного Кодексу України «право встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд. Таким чином, експерт пропонує на розгляд представити схематичний варіант про встановлення земельного сервітуту на суміжній ділянці за адресою АДРЕСА_2 , який є технічно можливим (а.с. 8-23).
Враховуючи відсутність у позивачки іншої можливості здійснювати догляд за належним на праві власності житловим будинком під.літ. «А-І» (стіна зі сторони ділянки № НОМЕР_1 ), а запропоновані судовими експертами умови земельного сервітуту є прийнятними для обох сторін, 28.11.2019 року та 26.05.2020 року на адресу відповідача позивачем була направлена пропозиція укласти договір земельного сервітуту на належну відповідачу земельну ділянку за адресою АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , а саме: для обслуговування та ремонту стіни житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 на наступних умовах: строк дії сервітуту постійний (безстроковий); площа, на яку поширюється земельний сервітут 17,00 м.кв. згідно лінійних розмірів 1,0x17,0 (ділянка сервітуту показана в додатку № 1 арк.1 до висновку № 1258/16 будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження від 08.07.2019 року - жовтим кольором з штриховкою червоного кольору ), межі сервітуту показані в додатку № 1 арк.1 до висновку № 1258/16 будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження від 08.07. 2019 року - жовтим кольором з штриховкою червоного кольору, плата за встановлення та користування сервітутом ( плата за сервітутне користування); у розмірі 100 % від суми земельного податку на частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту з оплатою у строк до 31 грудня щорічно. Оскільки відповідач жодної відповіді на вищезазначену пропозицію на момент звернення з позовом не надав, позивач вважає, що найбільш оптимальним та адекватним способом захисту його порушеного права є встановлення сервітуту на земельну ділянку в судовому порядку (а.с. 24-29).
Відповідачка жодної відповіді на вищезазначену пропозицію не надала.
Відповідно до статті 98 ЗК України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою. Земельний сервітут здійснюється способом найменш обтяжливим для власника земельної ділянки.
Статтею 99 ЗК України визначено види права земельного сервітуту. Перелік, зазначений в даній статті, не є вичерпним.
Згідно з частиною першою статті 99 ЗК України вимагати встановлення земельних сервітутів можуть власники або землекористувачі земельних ділянок.
Земельний сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду (стаття 100 ЗК України).
За правилами статті 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.
Положеннями статті 403 ЦК України передбачено, що сервітут визначає обсяг прав щодо
користування особою чужим майном. Сервітут не позбавляє власника майна, щодо якого він встановлений, права володіння, користування та розпоряджання цим майном, а збитки, завдані власникові (володільцеві) земельної ділянки або іншого нерухомого майна, особою, яка користується сервітутом, підлягають відшкодуванню на загальних підставах.
У пункті 22-2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що види земельних сервітутів, які можуть бути встановлені рішенням суду, визначені статтею 99 ЗК України і цей перелік не є вичерпним. Встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб, і в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого користування чужим майном.
За таких обставин, є всі правові підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в повному обсязі.
На підставі ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідачки на користь позивачки судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.
Керуючись ст.ст. 13, 76, 141, 263, 265, 280-282 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 840 грн. 80 коп. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом 30 днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.М. Катрич