Справа № 573/11/21
Номер провадження 2/573/101/21
У Х В А Л А

іменем України

12 січня 2021 року м. Білопілля

Суддя Білопільського районного суду Сумської області Черкашина М.С., розглянувши матеріали до позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и л а:

05 січня 2021 року до Білопільського районного суду Сумської області поштою надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, приходжу до наступних висновків.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам встановленим ЦПК України. Так, позивач об`єднала в позовній заяві декілька вимог: про розірвання шлюбу, про визначення місця проживання неповнолітньої дитини, стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини.

Пред`явлена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст. 175, 177 ЦПК України, якими регламентовано вимоги до форми і змісту позовної заяви.

У відповідності до вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позивачем необґрунтовано поєднано в одній позовній заяві чотири вимоги: про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, які є неоднорідними, потребують встановлення різних обставин, дослідження різних доказів.

Крім того, з позову взагалі не вбачається, що між подружжям існує спір про визначення місця проживання дитини, позивач не вказує, чи зверталась вона або відповідач в порядку передбаченому п. 72 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року зі змінами «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» до органу опіки та піклування з питань визначення місця проживання дитини, які заходи органом опіки та піклування вживались. Такий спір вирішується у судовому порядку, якщо між подружжям виникало питання щодо місця проживання дитини.

Звертаю увагу, що в одній заяві поєднано позовні вимоги, які не можуть розглядатися в одному провадженні з огляду на їх неоднорідність, а також строки розгляду справи, обставини, які необхідно встановлювати за кожною вимогою.

Як вбачається з позовних вимог, позивач просить розірвати шлюб укладений між сторонами, стягнути аліменти та додаткові витрати на утримання неповнолітньої дитини, а також визначити місце проживання дитини з матір`ю. Спільний розгляд таких вимог ускладнює вирішення справи, оскільки при вирішенні позову про розірвання шлюбу суд вживає заходів спрямованих на примирення подружжя, у зв`язку з чим зупиняє провадження у справі, а в той час вимоги про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини можуть залишатися невирішеними тривалий час.

Позивачем у позові не викладено обставин і не зазначено доказів того, у чому конкретно полягає однорідність позовних вимог про розірвання шлюбу, визначення місця проживання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів, додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, які регулюються різними нормами права.

Так як зміст позову - це вказівка позивача на спосіб захисту вже порушеного права (ст. 16 ЦК України), проте не вказано якими діями саме відповідач не визнає, порушує, чи оспорює її права відносно місця проживання дитини. Не зазначено в чому саме спір між позивачем і відповідачем в цій частині. Позивачем не вказано на спосіб захисту свого порушеного права, який просить визначити у рішенні.

Таким чином, позивачу необхідно надати до суду належним чином оформлену позовну заяву, в якій слід визначитися з позовними вимогами, а не об`єднувати в одне провадження, оскільки їх спільний розгляд є не можливим.

Також, частиною 4 ст. 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 1 статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2021 року - 2270 гривні.

У відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу або позову немайнового характеру (стосовно вимоги про визначення місця проживання дитини), яка подана фізичною особою сплачується у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01.01.2021 рік становить 908 грн.

Зокрема, позивач становить наступні позовні вимоги: 1) розірвання шлюбу, 2) визначення місця проживання дитини, 3) стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки, 4) стягнути додаткові витрати на неповнолітню дитину.

Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та додаткових витрат на її утримання, враховується норма п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», якою передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Проте, у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір»).

Тому позивачу необхідно сплатити судовий збір за кожну позовну вимогу окремо.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. 175 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, що відповідає вимогам ст. 185 ЦПК України та роз`яснюю, що в разі невиконання викладених в ухвалі вимог, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 185, 260, 261, 316 ЦПК України, суддя

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів та додаткових витрат на неповнолітню дитину, залишити без руху.

Надати позивачу строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії даної ухвали усунути зазначені в ній недоліки і роз`яснити, що в іншому випадку позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає і набирає чинності з моменту підписання.

Суддя: