БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/6838/17
провадження № 6/361/367/21
УХВАЛА

30 вересня 2021 року м. Бровари

Броварського міськрайонного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Петришин Н.М.

за участю секретаря: Площинської М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду подання приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника,

в с т а н о в и в:

У вересні 2021 року приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко І.П. звернувся до суду із поданням, в якому просить надати дозвіл на примусове проникнензня (входження) до майна (місцем реєстрації, проживання) боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, до квартири АДРЕСА_1 .

30 вересня 2021 року приватний виконавець Голяченко І.П. подав заяву про уточнення вимог подання, в якій просить надати дозвіл на примусове проникнення (входження) до майна (місцем реєстрації, проживання) боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, до квартири АДРЕСА_1 .

В обґрунтування подання приватний виконавець посилається на те, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження № 62976781 з примусового виконання виконавчого листа № 361/6838/17 від 14.06.2019 року, виданого Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 45 000 грн. орендної плати, 250 351,45 грн. збитків та судовий збір у розмірів 3087,63 грн.

Так, з метою проведення опису майна боржника, на яке згідно виконавчого документа звернено стягнення, приватним виконавцем неодноразово здійснено виїзди за адресою реєстрації місця проживання боржника: АДРЕСА_2 , а саме 17.09.2020 р., 26.10.2020 р., 30.12.2020 р., 09.04.2021 р., 19.08.2021 р. про що складено відповідні акти. Проте, потрапити у квартиру для проведення опису нерухомого майна боржника не вдалося, тому приватний виконавець змушений звернутися із даним поданням про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 .

У судове засідання приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко І.П. не з`явився, направивши клопотання про розгляд справи за його відсутності, подання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Від боржника ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення, в яких останній заперечує проти подання, посилаючись на те, що наразі він проживає у своїх батьків за адресою: АДРЕСА_3 . У квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , однак там фактично мешкає його дружина та двоє малолітніх дітей. Проте, ані дружина, ані консьєрж будинку жодного разу не повідомляли про те, що за вказаною адресою приходив приватний виконавець. Крім того, про такі виїзди приватний виконавець жодного разу не повідомляв боржника. За таких обставин, подання про примусове проникнення (входження) до його майна не може бути задоволене.

Обставини, що встановлені судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Згідно із ч. 2 ст. 439 ЦПК України суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Судом установлено, що 14 червня 2019 року Броварським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист № 361/6838/17, провадження № 2/361/713/18 від 27 травня 2019 року щодо стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 45 000 грн. орендної плати, 250 351,45 грн. збитків та судовий збір у розмірі 3087,63 грн. (а.с. 75-76 у ІІІ томі).

На підставі вищевказаного виконавчого листа приватним виконавецем виконавчого округу Київської області Голяченко Іваном Павловичем 07 вересня 2020 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № ВП 62976781.

Копію постанови про відкриття виконавчого провадження направлено боржнику ОСОБА_1 та отримано останнім 16 вересня 2020 року (а.с. 82 у ІІІ-му томі).

З метою забезпечення виконання рішення суду приватним виконавцем Голяченко І.П. вчинено ряд виконавчих дій, у тому числі на підставі постанови від 07.09.2020 року накладено арешт на все належне боржнику майно (а.с. 84-85 у ІІІ томі).

Відповідно до сформованої 07.09.2021 року приватним виконавцем Голяченко І.П. довідки № 222991468 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, за ОСОБА_1 на праві приватної власності зареєстрована квартира АДРЕСА_1 (а.с. 87-92 у ІІІ-му томі).

У матеріалах справи знаходиться акт приватного виконавця Голяченка І.П. від 18.06.2021 р. про те, що до нього на прийом 18.06.2021 р. з`явився боржник ОСОБА_1 , який відмовився надавати пояснення щодо невиконання рішення суду. Також, боржник відмовився від надання приватному виконавцю доступу до проходження своєї квартири.

Із матеріалів подання та виконавчого провадження вбачається, що з метою перевірки майнового стану боржника та у подальшому проведення опису й арешту такого майна 17.09.2020 р., 26.10.2020 р., 30.12.2020 р., 09.04.2021 р. та 19.08.2021 р. приватними виконавцем здійснювалися виходи за адресою: АДРЕСА_2 . Проте, потрапити у квартиру не було можливим, так як двері ніхто не відчинив, на численні дзвінки та стукіт у двері ніхто не відреагував, про що приватним виконавцем складено відповідні акти (а.с. 93-94, 102-105, 110-111 у ІІІ-му томі).

Мотиви, з яких виходить суд із застосуванням норм права.

Положеннями ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 13 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Згідно із ч. 1 та п. 4 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Таким чином законодавцем з метою унеможливлення порушення прав боржника фактично запроваджено судовий контроль за діями виконавців, які полягають у наданні дозволу на таке проникнення саме за ухвалою суду.

Разом з тим, відповідно до ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканність житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. У невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку.

Подібні положення містить ст. 311 Цивільного кодексу України, за змістом якої житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення в ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду. У невідкладних випадках, пов`язаних із рятуванням життя людей та майна або з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, законом може бути встановлено інший порядок проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення в них огляду та обшуку.

Виходячи з наведеного, приватний виконавець при виконанні виконавчих документів, виданих іншими органами (посадовими особами) щодо стягнення боргу або звернення стягнення, зобов`язаний керуватися нормами ЗУ «Про виконавче провадження», зокрема, звертати стягнення на майно боржника, в тому числі проводити опис й арешт майна боржника, а у разі неможливості потрапити у жиле приміщення боржника ставити перед судом питання про постановлення вмотивованого судового рішення про примусове проникнення до житла боржника.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Оскільки законом передбачено, що рішення суду про проникнення в житло боржника має бути вмотивоване, то це свідчить про те, що суду мають бути надані переконливі докази, які б свідчили про те, що приватний виконавець вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла, проте це не дало результатів.

Надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника можливе лише за наявності відповідних обґрунтованих підстав та беззаперечних доказів на їх підтвердження.

Суд враховує положення ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження» та ст. 439 ЦПК України, за змістом яких умовами примусового проникнення до житла боржника для арешту майна, яке там знаходиться, є неможливість виконання рішення в інший спосіб, зокрема за рахунок звернення стягнення на кошти боржника та інше його майно.

Також, суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених п.п. 1-4 ч. 9 ст. 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Проте, у матеріалах справи відсутні докази того, що боржник повідомлявся про заплановані виконавчі дії, як і відсутні докази про отримання боржником таких повідомлень.

Отже, із наданих суду матеріалів виконавчого провадження не вбачається, що боржник знав про вчинення приватним виконавцем відповідних дій та заходів, спрямованих на виконання судового рішення.

Також, у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що боржник перешкоджав вільному доступу приватного виконавця до житла, а додані до подання акти виконавця, на думку суду, не можуть вважатися таким доказом, оскільки, в них зазначено, що «на неодноразові стуки в двері ніхто не відчинив», що не може свідчити про перешкоджання саме боржником у вільному доступі до свого житла приватному виконавцю.

Отже, подання приватного виконавця не містить доказів як того, що боржник отримав повідомлення про намір виконавця вчинити виконавчі дії з опису його майна, так і того, що боржник чинив цьому перешкоди, не надавав доступу до житла у відведений час для вчинення виконавчих дій, та перешкоджає проведенню виконавчих дій.

З огляду на викладі обставини, та враховуючи те, що у матеріалах виконавчого провадження відсутні дані щодо належного повідомлення боржника про вчинення щодо нього виконавчих дій, часу та дати їх проведення, а також врахувавши те, що приватним виконавцем не подано достовірні докази того, що боржник ухилялася від виконання вимог приватного виконавця щодо допуску до квартири для перевірки майнового стану або чинив цьому перешкоди, суд приходить до висновку про відмову у задоволення подання про примусове проникнення до житла ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, та керуючись ЗУ «Про примусове проникнення», ст.ст. 260, 261, 352, 439 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.М.Петришин