ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/1603/17 Номер провадження 22-ц/814/227/21Головуючий у 1-й інстанції Миронець О. К. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.,

судді: Дорош А.І., Триголов В.М,

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на рішення Київського районного суду м.Полтави від 22 жовтня 2020 року (час ухвалення судового рішення не зазначений, дата виготовлення повного тексту судового рішення - 23.10.2020 року) у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

В С Т А Н О В И В:

У березні 2017 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з вказаним позовом, просило стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь банку заборгованість у розмірі 41 124 грн. 14 коп. за кредитним договором №б/н від 29.08.2011 року, а також судові витрати.

Заявлені вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за укладеним кредитним договором.

Заочним рішенням Київського районного суду м.Полтави від 17 травня 2017 року позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитом у розмірі 37 085,15 грн., яка складається з : заборгованості за кредитом 1 928,44 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 32 722,23 грн., штрафу (фіксована частина) 500 грн., штрафу (процентна складова) 1 934,48 грн., та судові витрати 1600 грн., а всього 38 685,15 грн.

Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 21 вересня 2020 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення задоволено. Скасовано заочне рішення Київського районного суду м.Полтави від 17 травня 2017 року. Справу призначено до слухання.

Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 22 жовтня 2020 року позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за тілом кредиту 1 928,44 грн. та судові витрати 1 600 грн., а всього 3 528,44 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПРИВАТБАНК», посилаючись на порушення судом норм процесуального і матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині незадоволених позовних вимог, щодо стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом, пенею та штрафами, ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог банку в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначається, що суд першої інстанції при вирішенні спору не звернув уваги на довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», яка власноручно підписана відповідачем, що свідчить про її обізнаність відповідача з умовам укладеного кредитного договору.

Правом подачі відзиву відповідач не скористався.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, приходить висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав:

Відповідно п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення у разі порушення судом першої інстанції норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права.

З матеріалів справи вбачається, що 29.08.2011 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приват Банку (а.с.6).

Згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки» Універсальна 55 днів пільгового періоду» розмір щомісячних платежів становить 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн та не більше залишку заборгованості (а.с.7).

Згідно розрахунку, наданого АТ КБ «ПРИВАТБАНК», загальна сума заборгованості станом на 31.01.2017 року становить 41 124 грн. 14 коп., з яких:

1 928 грн. 44 коп. заборгованість за кредитом;

32 722 грн. 33 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом;

4 038 грн. 99 коп. заборгованість за пенею та комісією;

500 грн штраф (фіксована частина);

1 934 грн. 48 коп. штраф (процентна складова) (а.с.4-5).

Задовольняючи частково позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК», суд першої інстанції виходив з доведеності позовних вимог в частині отримання кредитних коштів та наявності заборгованості.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення процентів, пені, комісії і штрафів, суд першої інстанції виходив того, що ні витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», ні витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», не містять підпису відповідача. Анкета-заява від 29.08.2011 року містить лише анкетні дані відповідача та його контактну інформацію, відомості про освіту. Заява не містить даних про умови кредитування.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з такого.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним. Якщо сторони в належній формі досягли усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом положень ст.12, ст.13, ст.89 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності і диспозитивності. Кожна із сторін зобов`язана довести належними і допустимими доказами ті, обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог та заперечень. Суд розглядає цивільні справи у межах заявлених вимог і на підставі доказів, наданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд не може збирати докази, що стосуються спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судоми у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійснені учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У анкеті-заяві позичальника від 29.08.2011 року процентна ставка не зазначена (а.с.6).

Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Проте, у довідці про умови кредитування від 21.09.2011 року зазначено базова відсоткова ставка за користування кредитом (2,5 %), розмір щомісячних платежів (7%) від заборгованості, строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним, розмір комісії за зняття готівки та особистих коштів, безготівкових платежів, пеня за несвоєчасність погашення заборгованості, штрафи та комісійні (а.с.7). Зазначена довідка підписана ОСОБА_1 .

Отже, слід виходити з того, що сторони Банк і позичальник, у належній формі узгодили усі істотні умови кредитного договору.

Достовірність відомостей, зазначених у довідці про умови кредитування від 21.09.2011 року, яка підписана позичальником (відповідачем), а також інші надані банком докази видачі та користування кредитними коштами відповідачем не спростовано. Відповідачем також не надано обґрунтованих заперечень щодо правильності нарахування усіх складових заборгованості.

Виходячи із наведеного, апеляційний суд визнає обґрунтованими вимоги Банку про стягнення з відповідача заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 32 722 грн. 33 коп., а також штрафів у сумі 500 грн. (фіксована частина) і 1 934 грн. 48 коп. (процентна складова).

Що стосується вимоги про стягнення пені і комісії у сумі 4 038 грн. 99 коп., то апеляційний суд вважає, що ця вимога не може бути задоволена з огляду на таке.

Відповідно до ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання / ч.3 ст.549 ЦК України /.

Банківська комісія це винагорода за здійснення банком банківських операцій. Правова основа комісійної винагороди за банківські послуги договір, за яким одна сторона банк зобов`язується здійснювати банківські операції від свого імені в інтересах клієнтів, які, у свою чергу, беруть на себе зобов`язання за здійснення цих операцій сплачувати на користь банку комісійну винагороду за банківські послуги згідно з банківськими тарифами.

Підписана сторонами довідка про умови кредитування від 21.09.2011 року не містить умов, підстав та критеріїв нарахування пені за порушення зобов`язань і комісії за надання банком послуг однією сумою.

У позові Банку також відсутні обґрунтування, критерії і порядок обрахування пені і комісії однією сумою, зважаючи на різну правову природу цих фінансових інструментів. Аналогічно і розрахунок заборгованості, долучений банком до позову не містить даних, які б давали можливість визнати обґрунтованим таке нарахування заборгованості.

Зважаючи на встановлене, апеляційний суд приходить до висновку про скасування рішення Київського районного суду м.Полтави від 22.10.2020 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом та заборгованості по штрафам з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення позову. В іншій частині рішення щодо стягнення пені і комісії слід залишити без змін.

Частиною 13 ст.141 ЦПК України визначено, що суд апеляційної чи касаційної інстанціях, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною 1 та п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Згідно ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З матеріалів справи вбачається, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК», подаючи позовну заяву, до суду сплатив 1 600 грн. судового збору (а.с.1). За подачу апеляційної скарги сплачено 2 400 грн. (а.с.150)

Позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволено частково на 84,39%.

Таким чином, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» має право на стягнення з іншої сторони 2 400 + 1 600 = 4 000 / 100 % х 84,39%= 3 375,60 грн. судових витрат, тобто з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» 3 375 грн 60 коп. судового збору.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що дана цивільна справа згідно п. 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною, оскільки ціна позову (41 124,14 грн.) не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на момент подачі позову до суду.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків встановлених цією ж нормою.

Керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м.Полтави від 22 жовтня 2020 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом та заборгованості по штрафам, ухвалити в цій частині нове рішення.

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом та заборгованості по штрафам задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , проживає: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (01001, м.Київ, вул. Грушевського 1Д, ) заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 32 722 грн. 33 коп. та заборгованості по штрафам у сумі 500 грн. (фіксована частина) і 1 934 грн. 48 коп. (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , проживає: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (01001, м.Київ, вул. Грушевського 1Д, ) 3 375 грн. 60 коп. судового збору.

В іншій частині рішення Київського районного суду м.Полтави від 22 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Повний текст постанови виготовлено 11 січня 2021 року.

Головуючий суддя О. А.Лобов

Судді А.І.Дорош

В.М. Триголов