Провадження номер 2/741/276/21
Єдиний унікальний номер 741/167/21
РІШЕННЯ

іменем України

17 травня 2021 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Крупини А.О.

при секретарі Качан О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Носівка у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

УСТАНОВИВ:

05 лютого 2021 року до Носівського районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 15386 грн. 31 коп., яка виникла станом на станом на 27 грудня 2020 року та судового збору в розмірі 2270 грн. 00 коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що з метою отримання банківських послуг ОСОБА_1 підписав анкету-заяву, чим підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www:privatbank.uaміж ним та Банком складають Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідач ознайомлений із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом Відповідача у анкеті-заяві, де є відповідні запевнення Відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому виді, а також наказом банку про їх затвердження

Банком на підставі Договору надання банківських послуг Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов користування та обслуговування картрахунку. Для користування кредитним картковим рахунком Відповідач отримав кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 25000 грн.00 коп. Оскільки Відповідач належним чином зобов`язання за кредитним договором не виконував, тому станом на 27 грудня 2020 року існувала заборгованість на загальну суму 15386 грн.31 коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 15386 грн. 31 коп., в т.ч. заборгованість за простроченим тілом кредиту - 31053грн. 25 коп.,

Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 19 лютого 2021 року відкрито позовне провадження в цивільній справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Одночасно постановлено, розгляд даної справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та призначено розгляд справи на 05 квітня 2021 року.

Представник позивача - Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» в судове засідання 17 травня 2021 року не з`явився, але в позовній заяві зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку. Окремо, 06 травня 2021 року подав клопотання про розгляд справи за відсутності Позивача, зазначивши що позовні вимоги підтримує у повному обсязі і не заперечує проти проведення заочного розгляду справи (а.с.64).

Відповідач, який повідомлявся належним чином судом про дату, час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку шляхом надсилання судової повістки про виклик за адресою місця реєстрації, у судове засідання 05 квітня 2021 року та повторно 17 травня 2021 року не з`явився, про причини неявки до суду не повідомив, відзиву на позов та жодних заяв чи клопотань до суду не подав.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За письмовою згодою позивача суд постановив 17 травня 2021 року ухвалу про заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України).

У відповідності до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Так, у відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Нормою ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з довідкою позичальникуОСОБА_1 було надано такі кредитні картки (а.с.20):

№ НОМЕР_1 , дата відкриття 14.08.2012, термін дії - 10/15;

№ НОМЕР_2 , дата відкриття 23.03.2015, термін дії - 08/18;

№ НОМЕР_3 , дата відкриття 09.10.2015, термін дії - 10/19;

№ НОМЕР_3 , дата відкриття 25.11.2015, термін дії - 10/19;

№ НОМЕР_4 , дата відкриття 13.06.2018, термін дії - 04/22;

Позивач 14 серпня 2012 року здійснив старт карткового рахунку НОМЕР_1 та 14 серпня 2012 року у користування ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 300 грн.00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту, який 27 серпня 2012 року було збільшено до 2000 грн. 00 коп., 07 лютого 2013 року збільшено до 2700 грн. 00 коп., 26 червня 2013 року збільшено до 4000 грн. 00 коп., 01 серпня 2013 року збільшено до 7100 грн.00 коп., 23 листопада 2015 року зменшено до 6495 грн. 00 коп., 07 грудня 2015 року зменшено дог 4724 грн.05 коп., 26 травня 2017 року збільшено до 15000 грн. 00 коп., 06 вересня 2017 року збільшено до 20000 грн.00 коп., 13 червня 2018 року збільшено до 25000 грн. 00 коп., 21 лютого 2019 року зменшено до 23890 грн. 56 коп., 06 березня 2019 року зменшено до 23059 грн. 76 коп., 07 березня 2019 року зменшено до 23059 грн. 76 коп., 28 серпня 2019 року зменшенодо 22240 грн. 00 коп., 14 квітня 2020 року зменшенодо 22240 грн. 00 коп., 27 квітня 2020 року зменшенодо 22240 грн. 00 коп., 08 травня 2020 року зменшено до 22240 грн. 00 коп., 19 травня 2020 року зменшено до 22240 грн. 00 коп., 01 червня 2020 року зменшено до 0 грн. 00 коп. (а.с.17).

У судовому засіданні установлено, що 14 серпня 2012 року відповідач заповнив Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку, без зазначення бажаного кредитного ліміту по платіжній карті «Універсальна/Gold». При цьому, окрім анкетних даних ОСОБА_1 вказана анкета-заява не містить відомостей, на підставі яких можна встановити волевиявлення позичальника на укладення кредитного договору на умовах, що заявлені позивачем, а також запропоновані відповідачу конкретні умови надання банківських послуг (а.с.18).

Так, у відповідності до положень ч. ч. 1 та 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633 та 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому він вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Факт надання в розпорядження відповідачу кредитних коштів та користування ними підтверджується наданим Банком до позовної заяви розрахунком заборгованості за вказаним договором, випискою з особового рахунку ОСОБА_1 про рух коштів, з якого вбачається, що Відповідач користувався кредитними коштами Банку шляхом зняття готівки в банкоматі, здійснював поповнення готівкою своєї картки в терміналі та погашення простроченої заборгованості, придбавав продукти (а.с. 53-61).

Крім того, відповідач не заперечив самого факту отримання кредиту та жодним чином не спростував розміру заборгованості за тілом кредиту, розрахунок якого наведено банком та який становить 15386 грн. 31 коп.

Укладений між сторонами договір від 14 серпня 2012 року у вигляді підписаної відповідачем заяви-анкети не містить строку повернення кредиту (користування ним).

Тому, враховуючи ті обставини, що відповідач умови кредитного договору не виконував, використані кредитні кошти Банку не повернув, позовні вимоги у частині стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором, яка складається, зокрема, з заборгованості за тілом кредиту на суму 15386 (п`ятнадцять тисяч триста вісімдесят шість гривень) грн. 31 коп. необхідно задовольнити.

Тому, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при поданні позову до суду, у розмірі 2270,00 грн., сплата якого підтверджена документально ( а.с.5).

На підставі викладеного вище, у відповідності до ст. ст. 526, 527, 530, 599, 1050 та 1054 ЦК України та керуючись ст. ст. 141, ч. 2 ст. 247, 259, 263, 264 та 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором, яка утворилася станом на 27 грудня 2020 року в 15386 (п`ятнадцять тисяч триста вісімдесят шість гривень) грн. 31 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту, в т.ч. заборгованість за простроченим тілом кредиту.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок в рахунок повернення коштів по сплаті судового збору.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ вулиця Грушевського, 1Д, ).

Відповідач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено тільки вступну і резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлено 17 травня 2021року.

Суддя А.О. Крупина