ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/87/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №712/5656/20 Категорія: на ухвалу Токова С. Є.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

секретар Торопенко Н.М.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Мані Флоу», Публічне акціонерне товариство «БГ Банк»;

третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войтовський Валентин Сергійович;

особа, яка подала апеляційну скаргу: Товариство з обмеженою відповідальністю «Мані Флоу»;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мані Флоу» на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 листопада 2020 року про закриття провадження в частині позовних вимог у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мані Флоу», Публічного акціонерного товариства «БГ Банк», третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войтовський Валентин Сергійович, про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки,

в с т а н о в и в:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом та просив суд: визнати недійсним з моменту його укладення Договір про відступлення права вимоги за Договором іпотеки від 28 листопада 2019 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «БГ Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мані Флоу».

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 листопада 2020 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» у зв`язку з припиненням ПАТ «БГ Банк» як юридичної особи.

Ухвала обґрунтована тим, що відповідно до витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 27 березня 2020 року відбулось припинення юридичної особи ПАТ «БГ Банк» у зв`язку із завершенням ліквідаційної процедури, тому суд прийшов до висновку, що провадження у справі слід закрити в частині вказаних позовних вимог у зв`язку з припиненням юридичної особи.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ТОВ «Мані Флоу» подало апеляційну скаргу та просить скасувати ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 листопада 2020 року і винести нову ухвалу, якою закрити провадження у справі повністю.

В апеляційній скарзі вказує, що порушуючи приписи статті 186 ЦПК України Соснівський районний суд м. Черкаси відкрив провадження у даній справі та визначив стороною у справі вже припинену юридичну особу ПАТ «БГ Банк».

Вважає, що позовна вимога про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за Договором іпотеки нерозривно пов`язана з обома сторонами правочину, тому відповідно до статті 255 ЦПК України закриттю підлягає провадження у справі в цілому, а не щодо частини позовних вимог до ПАТ «БГ Банк».

Також зазначає, що спірні правовідносини виникли на підставі договору іпотеки, який укладений для забезпечення виконання кредитного договору, сторонами якого є юридичні особи, тому справа підлягає розгляду у порядку господарського, а не цивільного судочинства.

Крім того скаржник вважає, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням територіальної підсудності, тобто з порушенням статей 27, 30, 31 ЦПК України, оскільки предметом позову ОСОБА_1 є визнання недійсним договору про відступлення права вимоги, а не визнання недійсним договору іпотеки, тому дана справа не пов`язана з нерухомим майном, що виключає можливість застосування положено статті 30 ЦПК України.

17 грудня 2020 року ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує, що апеляційна скарга є безпідставною та не підлягає задоволенню. Вважає що оскаржувана ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду по суті спору. Вважає, що апеляційна скарга не містить доводів обґрунтування незаконності закриття провадження в частині вимог до ПАТ «БГ «Банк», фактично апелянт оскаржує ухвалу про відмову у закритті провадження у справі щодо позовних вимог до Скаржника. Просив закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою , залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

11 січня 2021 року ОСОБА_1 подав до суду клопотання про відкладення судового засідання на іншу дату мотивуючи своє клопотання тим, що станом йому 63 роки, враховуючи поширення епідемії коронавірусної хвороби та перебуванням його в групі ризику інфікування та хвороби з тяжкими наслідками, тому він не може взяти участь у судовому засіданні. ОСОБА_1 уникає зайвих контактів та великого скупчення людей до закінчення карантину. При цьому, 09 грудня 2020 року Кабінет Міністрів України постановою «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби Covid-19» № 1236 продовжив дію карантину до 28 лютого 2021 року, а з 08 січня 2021 року по 25 січня 2021 року запроваджено локдаун.

Колегія суддів зазначає, що на даний час відсутні перешкоди у реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав у зв`язку із карантинними обмеженнями, запровадженими з метою запобігання поширення коронавірусу COVID-19 (здійснюється міжміське, міжобласне транспортне сполучення, працюють адвокати, нотаріуси тощо). Крім того Цивільним процесуальним законодавством передбачено можливість учасників справи брати участь у розгляді справи в режимі відеоконференції поза межами суду.

В той же час судова колегія звертає увагу на те, що за положеннями статті 129 Конституції України, статті 2 Цивільного процесуального кодексу України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

У своєму клопотанні ОСОБА_1 не вказує, яким чином обмеження, встановлені у зв`язку з карантином, впливають на неможливість його прибути в судове засідання, тоді як з матеріалів справи вбачається, що він особисто 10 грудня 2020 року знайомився з матеріалами справи та 15 грудня 2020 року, 11 січня 2021 року подавав клопотання через канцелярію суду про перенесення судового засідання.

Враховуючи наведене, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності позивача ОСОБА_1 , який поважних причин своєї неявки в судове засідання не вказав, про відмову в задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи та про можливість розгляду справи у відсутності інших учасників, які належним чином повідомлені про час та місце її розгляду.

Заслухавши пояснення представника скаржника ТОВ «Мані Флоу» - адвоката Шалашової В.І., яка з`явилась в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказане судове рішення не відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Закриваючи провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «БГ Банк», суд першої інстанції прийшов до висновку, що провадження у справі слід закрити у зв`язку з тим, що припинено юридичну особу та її правонаступники відсутні.

В повній мірі з таким висновком суду колегія погодитись не може виходячи із наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що юридичну особу ПАТ «БГ Банк» припинено 27 березня 2020 року, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Позовну заяву ОСОБА_1 подав 15 червня 2020 року, тобто вже після припинення ПАТ «БГ Банк» як юридичної особи.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

З аналізу пункту 7 частини 1 статті 255 ЦПК України вбачається, що правонаступників у справу можна залучити тільки у випадку, коли смерть фізичної особи або припинення юридичної особи настала вже після набуття нею статусу сторони у справі, тобто після відкриття провадження у справі.

Статтею 91 ЦК України визначено, що юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

Цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно з частиною першою статті 26 ЦПК України 2004 року у справах позовного провадження особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб (аналогічна норма у частині першій статті 42 чинного ЦПК України).

У статті 46 ЦПК України визначено, що здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Частиною 47 ЦПК України передбачено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Відповідно до статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Системний аналіз вказаних норм права, а також положень статті 91 ЦК України та частини другої статті 48 чинного ЦПК України, дає підстави дійти висновку про те, що на момент звернення із позовом до суду відповідач у справі, яким є юридична особа, повинен мати цивільну правоздатність, а внесення запису до Єдиного реєстру юридичних осіб про припинення юридичної особи свідчить про відсутність цивільної правоздатності у такої юридичної особи. У такому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите - підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 255 чинного ЦПК України).

Норма статті 255 ЦПК України є імперативною. Тобто за наявності підстав, визначених пунктами 1-8 частини першої статті 255 ЦПК України, незалежно від кількості процесуальних дій, які були вчинені судами та учасниками судового процесу під час розгляду справи, суд зобов`язаний закрити провадження у справі.

Вказаний висновок узгоджується з принципом правової визначеності, на якому неодноразово наголошував у своїй практиці Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним й безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

ЄСПЛ зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне здійснення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Отже, якщо позов пред`явлено до юридичної особи, діяльність якої припинена, то відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, так як справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 червня 2019 року у справі № 185/998/16.

Судом першої інстанції не враховано вказаних обставин та помилково закрито провадження у справі на підставі пункту 7 частини 1 статті 255 ЦПК України у зв`язку з припиненням юридичної особи та відсутністю правонаступників.

Колегія суддів також вважає помилковим посилання суду першої інстанції в описовій та мотивувальній частинах на підстави закриття провадження у справі передбачені п. 4 частини 1 статті 255 ЦПК України (позивач відмовився від позову і відмови прийнята судом), оскільки в матеріалах справи така заява позивача відсутня.

Відповідно до статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право крім іншого скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права

Відповідно до положень частини 4 статті 376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

З огляду на викладене, оскільки ухвала Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 листопада 2020 року про закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України постановлена з порушенням норм процесуального права, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мані Флоу» необхідно задовольнити частково, ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 листопада 2020 року про закриття провадження в частині позовних вимог змінити, виклавши мотивувальну частину ухвали в редакції даної постанови.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд повинен був закрити провадження у справі повністю, а не в частині позовних вимог до ПАТ «БГ Банк», є безпідставними, оскільки предметом позову є визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки, набувачем такого права є ТОВ «Мані Флоу», яке на даний час здійснює свою діяльність, тому може бути стороною у спорі.

Щодо твердження в апеляційній скарзі про те, що справа підлягає розгляду в порядку господарського, а не цивільного судочинства, то вони були предметом розгляду суду першої інстанції та ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 жовтня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви представника ТОВ «Мані Флоу» про закриття провадження у справі із наведених підстав і дана ухвала останніми не оскаржувалась.

Посилання скаржника на порушення судом першої інстанції правил територіальної підсудності під час розгляду справи не можуть бути розглянуті в межах даної апеляційної скарги на ухвалу суду про закриття провадження в частині позовних вимог. Відповідно до статті 378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

У даній справі ухвала про закриття провадження в частині позовних вимог від 04 листопада 2020 року не є судовим рішенням, яким закінчено розгляд справи, оскільки 04 листопада 2020 року Соснівським районним судом м. Черкаси постановлено рішення по суті позовних вимог.

Керуючись статтями 379, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мані Флоу» задовольнити частково.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 листопада 2020 року про закриття провадження в частині позовних вимог змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції даної постанови.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, визначених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді

Повний текст постанови складений 13 січня 2021 року