Справа № 465/459/19 Головуючий у 1 інстанції: Кузь В.Я.
Провадження № 22-ц/811/2353/20 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Савуляка Р.В., Шандри М.М.

секретар: Савчук Г.В.,

за участі в судовому засіданні представниці відповідача АТ «Кредобанк» Стасюк Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові при розгляді цивільної справи за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Кредобанк» на рішення Франківського районного суду м. Львова в складі судді Кузь В.Я. від 20 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «КредоБанк» про стягнення інфляційного збільшення боргу, 3% річних, заяву ОСОБА_1 про відмову від позову, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Франківського районного суду м. Львова від 20 липня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ «КредоБанк» про стягнення 262238, 39 грн. інфляційного збільшення боргу, 28055, 00 грн. - 3% річних та судових витрат - задоволено.

Стягнуто з АТ "КредоБанк" (ідентифікаційний код 22360822) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) суму коштів із врахуванням індексу інфляції в розмірі 262238 (двісті шістдесят дві тисячі двісті тридцять вісім) гривень 39 копійок, стягнути 3 (три) відсотки річних в розмірі 28055 (двадцять дві тисячі п`ятдесят п`ять) гривень 00 копійок, а всього стягнуто суму в розмірі 290293 (двісті дев`яносто тисяч двісті дев`яносто три) гривні 39 копійок.

Стягнуто з АТ "КредоБанк" (ідентифікаційний код 22360822) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) судовий збір з розгляду даної справи в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Вказане рішення оскаржило АТ «Кредобанк».

В апеляційній скарзі просять скасувати рішення повністю та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю. Вважають, що рішення винесено із неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідністю висновків, викладених судом, обставинам справи, а також із порушенням норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права. Вказують, що ними подано було заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із встановленим в Україні карантином, однак ухвалюючи рішення, суд першої інстанції зазначені вимоги законодавства до уваги не взяв, розгляд справи не відклав, розглянувши справу за відсутності Відповідача, суд грубо порушив конституційне право відповідача на участь у судовому розгляді, не забезпечив відповідачу можливості надати суду докази та навести доводи, чим порушив вимоги статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий судовий розгляд. Звертають увагу, що у мотивувальній частині рішення від 20.07.2020 суд жодним чином не спростовує заперечення Відповідача, не обґрунтовує причин не взяття до уваги заперечень Відповідача, а просто констатує: «суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення 3% річних та інфляційних витрат обґрунтованими, доведеними належними доказами та такими, що підлягають задоволенню». Вказують, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову, який зроблено через неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження доказів та їх оцінка, невідповідністю висновку, викладеного судом, обставинам справи. Також вказує, що приймаючи рішення суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про те, що під час розгляду справи №4665/5368/14 встановлено факт невиконання Відповідачем умов Договору №2630/64/663186 банківського вкладу «Зимовий» від 19.12.2013 року. Повідомляють, що подаючи позов у справі №463/5368/14 Позивач посилалась на факт невиконання Відповідачем Договору №2630/70/668383 банківського вкладу «Стандарт» від 28.01.2014 року. Саме цей договір від 28.01.2014 Позивачем було додано до позовної заяви у справі №465/5368/14. Подаючи позов у цій справі №465/459/19 Позивач посилалась на факт невиконання Відповідачем Договору банківського вкладу №2630/64/663186 від 19.12.2013 року. Тобто, Позивачем додано до позовної заяви інший договір ніж у справі №465/5368/14, а саме договір від 19.12.2013, а не від 28.01.2014. Крім того, оскільки за Договором №2630/64/663186 банківського вкладу «Зимовий» від 19.12.2013 року Відповідачем було повністю та своєчасно виконано зобов`язання , на підставі заяви Позивача про дострокове розірвання Договору №2630/64/663186 банківського вкладу «Зимовий» від 19.12.2013 року суму вкладу разом з нарахованими процентами було перераховано 27.01.2014 на поточний рахунок Позивача № НОМЕР_2 відкритий в ПАТ «Кредобанк» згідно Договору №423/980 банківського рахунку (карткові рахунки) від 19.12.2013 року, правових підстав для стягнення з Відповідача 3% річних та інфляційних втрат немає. Зазначають, що районним судом безпідставно не враховано, що під час розгляду справи №465/5368/14 встановлено факт того, що 28 січня 2014 року Позивач переоформила договір банківського вкладу на суму 190 000 грн. від 17% річних на три місяці. Під час переоформлення договору від 19 грудня 2013 року на вимогу працівника банку вона повернула договір та залишила картку, на яку нараховувалися відсотки за договором. 31 січня 2014 року працівники банку надали ОСОБА_2 депозитний договір №2630/70/668383 банківського вкладу «Стандарт» від 28 січня 2014 року на суму 190 000 грн. під відсоткову ставку 17% річних, а також її картку. Вважають доводи позовної заяви про те, що під час розгляду справи №465/5368/14 встановлено факт невиконання Відповідачем умов Договору №2630/64/663186 банківського вкладу «Зимовий» від 19.12.2013 року з чим погодився суд першої інстанції не заслуговують на увагу, оскільки вказана обставина не була встановлена, а отже не є преюдиційною. Крім того вказують, що на підтвердження факту невиконання Відповідачем умов договору банківського вкладу №2630/64/663186 від 19.12.2013 Позивачем не було додано до позовної заяви жодних доказів, в т.ч. договору банківського вкладу №2630/64/663186 від 19.12.2013, доказів внесення коштів на виконання умов договору банківського вкладу №2630/64/663186 від 19.12.2013, доказів невиконання Відповідачем умов договору банківського вкладу №2630/64/663186 від 19.12.2013 тощо. Також звертають увагу, що подаючи цей позов, Позивачем пропущено строк позовної давності. Вважають, що факт того, що рішення суду у справі №465/5368/14 переглядалось у апеляційному та касаційному порядку та виконане Відповідачем лише 29.01.2019 року не свідчить про наявність обставин, які з об`єктивних, незалежних від Позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову. Ніщо не заважало Позивачці звернутися з даним позовом в межах строків позовної давності. Факт того, що рішення суду у справі №465/5368/14 переглядалось у апеляційному та касаційному порядку та виконане Відповідачем лише 29.01.2019 жодним чином не утруднювало своєчасне подання позову.

3 листопада 2020 року до апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відмову від позову. В заяві ОСОБА_1 просить прийняти відмову від її позову до Акціонерного товариства «КредоБанк» про стягнення 262 238,39 грн. інфляційного збільшення боргу, 28 055,00 грн. -3% річних та судових витрат; визнати нечинним рішення Франківського районного суду м. Львова від 20 липня 2020 року та провадження у справі закрити.

В обґрунтування заяви вказує на те, що 30.10.2020 року АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 уклали Договір про припинення зобов`язання №1 та підписанням цього договору сторони встановили, що з дати перерахування відповідних грошових коштів на рахунок ОСОБА_1 всі спори і претензії, пов`язані із виконанням, змінами, та/чи припиненням договірних та не договірних зобов`язань сторін, які виникли відповідно до обставин наведених у п. 1 цього Договору, вважаються врегульованими.

Окрім цього, 24.12.2020 року представником ОСОБА_1 ОСОБА_3 подано до апеляційного суду заяву, в якій зазначає, що позивачу достеменно відомо наслідки подання заяви про відмову від позову, а саме що позивач буде позбавлений можливості звернутися з новим позовом до цього відповідача про той самий предмет і з тих самих підстав. Просить заяву ОСОБА_1 про відмову від позову задоволити та розглядати заяву про відмову від позову за відсутності позивача та її уповноваженого представника.

Представниця відповідача у судовому засіданні заяву про відмову від позову підтримала.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України, в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Також, окрім цього, згідно п.4 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Підстав для відхилення заяви про відмову від позову та неприйняття такої відмови судом апеляційної інстанції, не встановлено.

Зважаючи на вказане, а саме те, що позивачка відмовилася від позову, усвідомлюючи наслідки такої своєї процесуальної дії та свідомо, вільно, бажаючи настання таких з посиланням на норми закону якими регулюються така процесуальна дія та просить провадження у справі закрити, підстав для неприйняття такої відмови від позову судом апеляційної інстанції не встановлено, колегія суддів вважає, що відмову позивачки від позову слід прийняти та відповідно оскаржуване судове рішення визнати не чинним із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 373, 206, 255, 256 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

відмову ОСОБА_1 від позову прийняти.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 20 липня 2020 року визнати не чинним.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «КредоБанк» про стягнення інфляційного збільшення боргу, 3% річних закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали безпосередньо до суду Верховного Суду.

Повний текст ухвали складено 12 січня 2021 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Р.В. Савуляк

М.М. Шандра