УХВАЛА

21 травня 2021 року

м. Київ

справа № 756/10398/14

провадження № 61-6591ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 14 липня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особі: публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії у м. Кривому Розі, товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Севеко», про поділ спільного майна подружжя; за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії у м. Кривому Розі (далі - ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії у м. Кривому Розі), товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Севеко» (далі - ТОВ «Торговий дім Севеко»), про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ :

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом до ОСОБА_1 , треті особи: ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії у м. Кривому Розі, ТОВ «Торговий дім Севеко», в якому, з урахуванням уточнень, просив поділити майно подружжя та визнати за ним і за відповідачем по 1/2 частині за кожним на:

- квартиру АДРЕСА_1 ;

- квартиру АДРЕСА_2 ;

- земельну ділянку 0,1000 га, яка розташована по АДРЕСА_3 ;

- садовий будинок АДРЕСА_4 ;

Визнати за ним право власності на гараж № НОМЕР_1 площею 18,72 кв. м по АДРЕСА_5 , як особисте майно набуте ним до шлюбу; стягнути з нього на користь ОСОБА_1 різницю вартості автомобілів марки «TOYOTACAMRY», державний номерний знак НОМЕР_2 , «TOYOTARAV 4», державний номерний знак НОМЕР_3 , в сумі 58 841,32 грн.

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_2 , треті особи: ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії у м. Кривому Розі, ТОВ «Торговий дім Севеко»,в якому, з урахуванням уточнень, просила:

1) визнати за ОСОБА_2 право власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 ;

2) визнати за ОСОБА_2 право власності на проданий ним автомобіль марки «TOYOTA CAMRI», державний номерний знак НОМЕР_2 , стягнувши з нього на свою користь грошову компенсацію від продажу без її згоди автомобіля;

3) визнати за нею право власності на земельну ділянку, площею 0,01000 га, яка знаходиться по АДРЕСА_3 , та розташованого на ній садового будинку НОМЕР_4 , загальною площею 392,2 кв.м;

4) визнати за нею право власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 .

5) визнати за ОСОБА_2 право вимоги на грошові кошти в сумі 6 969 918, 39 грн з ТОВ «Торговий дім Севеко», як боргу;

6) визнати за нею право вимоги на вищезазначені кошти у вигляді вартості частини майна, 3% річних, інфляційних втрат у сумі 391 487, 55 грн.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 14 липня 2020 року позови ОСОБА_2 та ОСОБА_1 задоволені частково.

Визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 земельну ділянку та садовий будинок АДРЕСА_3 , трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 та автомобілі марки «TOYOTACAMRY», державний номерний знак НОМЕР_2 , «TOYOTARAV 4», державний номерний знак НОМЕР_3 .

Визнано особистою власністю ОСОБА_2 гараж АДРЕСА_5 .

Проведено поділ майна подружжя та визнано за ОСОБА_2 право власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , вартістю 400 346 грн.

Визнано за ОСОБА_1 право власності та однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 вартістю 431 774грн.

Визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності по 1/2 частині за кожним на земельну ділянку та садовий будинок з надвірними побудовами АДРЕСА_3 .

Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 різницю в грошовій компенсації від продажу автомобілів у розмірі 27 413, 32 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог сторонам відмовлено.

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 31 липня 2014 року.

Постановою Київського апеляційного суду від 17 березня 2021 року апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 задоволені частково.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 14 липня 2020 року в частині визнання спільним майном подружжя автомобіля марки «TOYOTA RAV4», державний номерний знак НОМЕР_3 , змінено, виключено зазначений автомобіль з числа спільного майна подружжя.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 14 липня 2020 року в частині поділу майна подружжя ОСОБА_2 та визначення грошової компенсації на користь ОСОБА_1 скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 186 797 грн.

У іншій частині рішення місцевого суду залишено без змін.

У квітні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 14 липня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 березня 2021 року, яка не була оплачена судовим збором.

Ухвалою Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги до ухвалення судового рішення у справі відмовлено, касаційну скаргу залишено без руху, заявнику запропоновано сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 21 020 грн.

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Верховного суду з клопотанням, в якому просить відстрочити сплату судового збору за подання касаційної скарги до ухвалення судового рішення у справі, посилаючись на те, що розмір судового збору за подання касаційної скарги перевищує 5 відсотків розміру її річного доходу, в підтвердження чого надає відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 26 квітня 2021 року, з яких видно, що ОСОБА_1 за період з І по ІV квартали 2020 року отримала дохід на загальну суму 34 404, 55 грн.

Вирішуючи питання про відстрочення сплати судового збору, суд виходить з такого.

Відповідно до частин першої та третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, а також зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Враховуючи наведені заявником доводи, Верховний Суд, керуючись положеннями статті 8 Закону України «Про судовий збір», дійшов висновку про наявність підстав для відстрочення ОСОБА_1 сплати судового збору за подання касаційної скарги у цій справі.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині вирішення позовних вимог про поділ майна подружжя, а саме, земельної ділянки та садового будинку АДРЕСА_3 , та права грошової вимоги до ТОВ «Торговий дім Севеко», і направити справу в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

Підставами касаційного оскарження вказаних судових рішень зазначає, що:

- апеляційний суд в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 757/45050/15, 01 листопада 2018 року у справі № 205/9626/16-ц, 30 січня 2019 року у справі № 372/1558/16-ц, 06 березня 2019 року у справі № 754/11103/16-ц, 17 квітня 2019 року у справі № 631/1982/16-ц, 13 травня 2019 року у справі № 638/1962/17, 12 червня 2019 року у справі № 595/324/17, 10 жовтня 2019 року у справі № 607/2831/16-ц, 02 квітня 2020 року у справі № 638/17330/16-ц, 07 квітня 2020 року у справі № 199/3645/17 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України);

- відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України);

- судами попередніх інстанцій не досліджені зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389, пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

У клопотанні, доданому до касаційної скарги, заявник просить зупинити виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 14 липня 2020 року, залишеного без змін постановою Київського апеляційного суду від 17 березня 2021 року, в частині визнання за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в порядку поділу чайна подружжя права власності на 1/2 частину за кожним на земельну ділянку та садовий будинок з надвірними побудовами АДРЕСА_3 , до закінчення касаційного провадження, посилаючись на те, що в разі виконання оскаржуваного судового рішення, яке набрало законної сили, поворот його виконання у випадку повного чи часткового скасування буде утрудненим та/або практично неможливим.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Оскільки наведені у клопотанні доводи дають підстави для висновку про необхідність зупинення виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 14 липня 2020 року, залишеного без змін постановою Київського апеляційного суду від 17 березня 2021 року, в частині визнання за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в порядку поділу майна подружжя права власності на 1/2 частину за кожним на земельну ділянку та садовий будинок з надвірними побудовами АДРЕСА_3 , до закінчення касаційного провадження, клопотання слід задовольнити.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ :

Клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги задовольнити.

Відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору за подання касаційної скарги до закінчення касаційного провадження.

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати з Оболонського районного суду м. Києва справу № 756/10398/14 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особі: публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії у м. Кривому Розі, товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Севеко», про поділ спільного майна подружжя; за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії у м. Кривому Розі, товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Севеко», про поділ майна подружжя.

Клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 14 липня 2020 року, залишеного без змін постановою Київського апеляційного суду від 17 березня 2021 року, до закінчення касаційного провадження задовольнити.

Зупинити виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 14 липня 2020 року, залишеного без змін постановою Київського апеляційного суду від 17 березня 2021 року, в частині визнання за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в порядку поділу майна подружжя права власності на 1/2 частину за кожним на земельну ділянку та садовий будинок з надвірними побудовами АДРЕСА_3 , до закінчення касаційного провадження.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та додані до неї документи, роз`яснити їх право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. С. Жданова
А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко