Справа № 585/31/21
Номер провадження 2/585/306/21
У Х В А Л А

11 січня 2021 року м.Ромни

Суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області В.О. Шульга., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про виділ частки зі спільного майна, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_5 звернулися в суд з позовом до ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і просять: виділити ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , у рівних частинах (по Ѕ частині кожному) в натурі у індивідуальну власність 7/50 частин адміністративної та підсобних будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: літ. «В»-2» торгівельний зал 1 площею 22,9 кв.м., приміщення для зберігання лікарських засобів 2 площею 13,1 кв.м, топочна 3 площею 4,0кв.м, приміщення для зберігання лікарських засобів 4 площею 4,1 кв.м., вбиральня 5 площею 2,3 кв.м, коридор 6 площею 1,6 кв.м, кабінет завідувача 7 площею 6 кв.м., кімната персоналу 8 площею 7,4 кв.м, приміщення для зберігання інвентарю для прибирання 9 площею 2,3 кв.м, кімната персоналу 10 площею 9,4 кв.м., загальною площею (по внутрішніх обмірах) 73,1 кв.м, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 , припинивши право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

В обґрунтування вимог посилається на ст.ст. 317, 356, 361, 364 ЦК України, ст. 41 Конституції України.

Як вбачається з позовної заяви та доданих матеріалів, спірне приміщення використовується в підприємницькій діяльності і інші учасники теж користуються своїми частками саме для здійснення підприємницької діяльності, як суб`єкти підприємницької діяльності, тобто у спірних правовідносинах спірне майно використовується для комерційної діяльності. Отже спір у цій справі за суб`єктним складом учасників та характером правовідносин, найбільш вірогідно підлягає вирішенню в господарських судах. В той же час позивачі в позові не обґрунтували підстав, з яких спір має вирішуватися судом загальної юрисдикції.

Частиною 4 статті 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно п. 1) ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яку подано фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В додатках до позовної заяви позивачі вказали, що надають документ, що підтверджує сплату судового збору (840,8 грн.). Проте в конверті, в якому надійшла до суду позовна заява з додатками квитанція про сплату судового збору відсутня, про що працівники суду 6 січня 2021 року склали відповідний акт.

Окремо слід відмітити ту обставину, що в позові об`єднані позовні вимоги двох позивачів, які стосуються окремо кожного з позивачів щодо визнання права власності на свою частку у майні за кожним з них, проте судовий збір, виходячи з додатку, сплачено лише одним позивачем за одну позовну вимогу, або двома позивачами по половині мінімальної ставки судового збору.

Відповідно п. 3) ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

В п. 2) статті 176 ЦПК України вказано, що ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

В позовній заяві позивачі зазначили, що ціну позову визначили в сумі 78 000 гривень.

На підтвердження правильності визначення ціни позову позивачі надали «Висновок про вартість майна» ПП «Роменекс-Л», за підписом оцінювача і директора в одній особі. При цьому у висновку вказано, що об`єктом оцінки є аптека (нежитлові приміщення).

Відповідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав, та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Частиною 4 статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав, та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Відповідно ч.1 ст. 10 Закону України Про оцінку майна, майнових прав, та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна проводиться на підставі договору між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна.

Відповідно ч.1,2 ст. 12 Закону України Про оцінку майна, майнових прав, та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

Отже, підтвердження вартості майна, про визнання права власності на яке виник спір, позивачі надали без урахування вимог вказаних нормативних актів, що не передбачено наведеним вище Законом, а тому вказаний «Висновок» не може бути взятий судом як належний доказ вартості спірного майна.

Відповідно ч.ч.1, 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов?язаний додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб; позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

З ст. 95 ЦПК України вбачається, що письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Позивачі надали суду ксерокопії документів, не засвідчивши їх належним чином, а саме на копіях документів мається підпис лише однієї особи без будь-яких пояснювальних написів.

Відповідно вимог ч. 1 ст. 185 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог ст. ст. 175, 177 цього Кодексу підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про виділ частки зі спільного майна - залишити без руху.

Повідомити позивачів про необхідність виправити недоліки позовної заяви: обґрунтувати підстави з яких справу має розглядати суд загальної юрисдикції а не господарський; надати належне підтвердження вартості спірного майна; надати докази сплати судового збору кожним позивачем за ставкою для позовних вимог майнового характеру в розмірі 840, 8 грн., або обґрунтувати підстави звільнення від сплати збору чи сплати збору в розмірі 840,8 грн.; надати суду належним чином засвідчені копії письмових доказів.

Надати позивачам час для усунення недоліків - не більш як 10 днів з дня отримання ухвали, і роз`яснити, що в разі невиправлення недоліків позовної заяви у встановлений строк, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Роменського міськрайонного суду В. О. Шульга