Дата документу 12.05.2021
Справа № 937/8170/20
Провадження № 2/937/765/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«12» травня 2021 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:
головуючого - судді Сметаніної А.В.,
за участі секретаря Горбань Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Коваленко Максим Юрійович, до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, за участю третьої особи: органу опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області,
Представник позивача адвокат Коваленко М.Ю. звернувся до суду з позовом, в інтересах позивача ОСОБА_1 , в якому просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначивши, що 10 грудня 2011 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб. В шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Із часом шлюбні відносини між сторонами погіршились, рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 26 грудня 2014 року шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати разом із позивачем, яка самостійно виховує та утримує дитину. Відповідач із сином не спілкується, матеріальної допомоги на його утримання не надає. З нарахованих аліментів за період з 15.08.2019 по 28.09.2020 року відповідач не сплатив жодної гривні. Заборгованість по аліментам за рішенням суду від 15.08.2019 року, станом на 01.10.2020 року, складає 26 700,00 грн. Крім того, відповідач не сплатив заборгованості по аліментам, яка виникла у нього до серпня 2019 року, за рішенням суду від 12.02.2015 року. Відповідач ухиляється від виховання дитини та її утримання, не цікавиться життям сина, не піклується про його розумовий, духовний і фізичний розвиток. Після розірвання шлюбу, він зустрічався із сином лише один раз ще в 2015 році, та з того часу взагалі не бачився і не спілкувався із дитиною. Він не вітає сина із днем народження, новорічними святами, нічого йому не дарує. ОСОБА_4 взагалі не знає свого батька, він його не пам`ятає, оскільки останній раз бачив батька більше п`яти років назад. Відповідач фактично є чужою людиною для хлопчика. Позивач намагалась переконати відповідача у необхідності його участі у вихованні сина, але той заявив, що син йому не потрібен і він не хоче його знати. Окрім того, що відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків, не надає матеріальної допомоги на утримання сина, він будь якими засобами намагається ускладнити життя позивачу та дитині. Так, позивач тривалий час не могла домогтися згоди відповідача на реєстрацію місця проживання дитини разом із матір`ю. ОСОБА_2 без будь яких пояснень, відмовився надати свою згоду на реєстрацію місця проживання дитини, а за відсутності згоди батька, реєстраційний орган відмовив позивачу в реєстрації місця проживання дитини за адресою реєстрації матері. Позивач була вимушена звертатись до суду із адміністративним позовом, але їй було відмовлено. Лише після довгих вмовлянь, відповідач все ж погодився прийти до сільської ради та надати свою згоду на реєстрацію місця проживання сина. Вказана ситуація свідчить, що в подальшому відповідач буде чинити перешкоди нормальному життю дитини. Зокрема, позивач позбавлена можливості вивезти дитину за кордон для її відпочинку та оздоровлення, оскільки для цього необхідна згода батька, яку той, враховуючи його попередню поведінку, навряд чи надасть добровільно. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, позивач вважає за доцільне звернутись до суду із позовними вимогами про позбавлення його батьківських прав.
Відповідач в судові засідання, призначені на 04.02.2021 року на 10.00 годин та 17.03.2021 року на 11.00 годин не з`явився, конверти з судовими повістками та іншими документами, направлені за адресою його місця реєстрації, а саме: АДРЕСА_1 , повернулися до суду, причини повернення «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою», про що зазначено в довідках поштового відділення.
У судове засідання, призначене на 12.05.2021 року на 14.00 годину відповідач також не з`явився з невідомої суду причини, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, конверт з судовою повісткою та іншими документами, направлений за адресою його місця реєстрації, а саме: АДРЕСА_1 , повернувся до суду, причина повернення - «адресат відсутній за вказаною адресою», про що зазначено в довідці поштового відділення.
У відповідності до ч.10 ст. 130 ЦПК України, якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказі за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, не з`явився в судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини неявки, відзив на позовну заяву не подав, позивач не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення, тому суд, з урахуванням вимог ст. 280 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчий комітет Мелітопольської міської ради Запорізької області у судове засідання не з`явилась, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, просить прийняти рішення на підставі наявних у справі документів, враховуючи висновок органу опіки та піклування.
Суд, вивчивши доводи позовної заяви, матеріали цивільної справи, вислухавши показання свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що заява підлягає повному задоволенню за наступних підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Як вбачається з вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до ст.76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків.
За правилами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , 10 грудня 2011 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 , прізвище дружини після розірвання шлюбу « ОСОБА_9 » /а.с.11/
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , його матір`ю є ОСОБА_1 , а батьком - відповідач по справі ОСОБА_2 /а.с.12/.
26 грудня 2014 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, що підтверджується копією рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26.12.2014 року, яке 06.01.2015 року набрало законної сили /а.с.14/.
Відповідно до копії довідки уповноваженої особи по будинку від 06.10.2020 року, ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_2 та має склад сім`ї: син ОСОБА_3 , 2012 р.н. /а.с.15/.
ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстрований також за вказаною адресою, про що свідчить копія паспорта позивача та копія довідки про реєстрацію місця проживання особи /а.с. 7,13/.
Відповідно до копії характеристики уповноваженої особи по будинку ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 разом із сином ОСОБА_3 з 2014 року. За період проживання зарекомендувала себе з гарної сторони, негативних ситуації помічено не було, характеризується позитивно /а.с.16/.
Згідно копії довідки Мелітопольської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 4 від 06.10.2020 року № 486, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є учнем 2-г класу та навчається у Мелітопольській ЗОШ І-ІІІ ступенів № 4. Батько не бере участі у навчанні та вихованні сина, матеріально не забезпечує, не відвідує батьківські збори, дитиною опікується мати ОСОБА_1 /а.с.17/.
Заочним рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15.08.2019 року стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі ј частини з усіх видів заробітку /доходу/, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили /а.с 18-19/.
Відповідно до копії розрахунку заборгованості боржника по аліментам від 13.10.2020 року, заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , станом на 01.10.2020 року складає 26 700,00 гривень /а.с.20/.
Відповідно до показань свідка ОСОБА_5 , яка є сусідкою позивача ОСОБА_1 та знає її біля 7 років, останній раз батька ОСОБА_10 вона бачила шість років тому. Їй відомо, що ОСОБА_2 переслідував ОСОБА_1 , не давав їй життя, приходив в ночі, однак все це було шість років назад. Потім ОСОБА_2 вона не бачила, з сином вона його також не бачила ніколи. ОСОБА_4 завжди знаходиться з мамою, вона його водила у дитячий садок, а зараз водить у школу. ОСОБА_4 про батька ніколи не згадує.
Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що він є співмешканцем позивача. Із ОСОБА_11 він проживає вже біля трьох років разом за однією адресою. За весь час проживання з позивачем, батька ОСОБА_4 він ніколи не бачив, відповідач телефонував один раз позивачу та просив дати йому свідоцтво про народження їх сина, ОСОБА_12 йому відмовила, у зв`язку із чим він з нею посварився. ОСОБА_2 чинив перешкоди позивачу, коли вона хотіла зареєструвати дитину за місцем своєї реєстрації. ОСОБА_2 жодного разу він не бачив, сина з днем народження відповідач не вітає, здоров`ям дитини не цікавиться, аліменти на утримання дитини не сплачує, ОСОБА_4 про батька не згадує взагалі та навпаки називає його татом. Він відвідує школу, де навчається ОСОБА_4 , та саме його в школі вважають батьком дитини.
Свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що вона є сусідкою позивача. ОСОБА_1 близько 7 років мешкає поряд. Вона була свідком, коли позивач селилася у квартиру з нею по сусідству. Колись до позивача, рази 3-4, приходив колишній чоловік ОСОБА_2 , приходив вночі, стукав у двері, вимагав його впустити, однак ОСОБА_12 йому двері не відчиняла, так як ОСОБА_14 вів себе неадекватно та нікого не чув, сусіди вибігали та просили його приходити вдень, а не посеред ночі. Потім ОСОБА_2 вона не бачила, з сином вона його також не бачила ніколи. ОСОБА_4 завжди знаходиться тільки з мамою. Зазначила, що їй не відомо, щоб ОСОБА_11 забороняла батьку спілкуватися та зустрічатися з сином.
У відповідності до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, дитина для повного і гармонійного розвитку своєї особистості потребує любові і розуміння, вона повинна рости під опікою і відповідальністю своїх батьків в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, схваленої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, і ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно із ч. 1 ст. 19 Конвенції ООН про права дитини, схваленої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, і ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків.
Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 СК України, мати та батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини.
Тлумачення п.2 ч. 1 ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Суд зазначає, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і, лише при наявності вини у діях батьків.
Вказаний висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 травня 2020 року у справі № 61-1344св20.
У частині четвертій статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Мелітопольської міської ради 18.03.2021 року про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , орган опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області на сьогодні вважає, що відсутні підстави, щоб не підтримати позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення його батьківських прав по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Таким чином, судом встановлено, що батько ОСОБА_2 систематично і навмисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків протягом тривалого часу: не виявляє інтересу до існування своєї дитини, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не забезпечує їй необхідного харчування, медичного догляду, лікування, матеріально дитину не забезпечує.
За таких обставин суд приходить до висновку, що змінити поведінку батька ОСОБА_2 по відношенню до свого сина у кращу сторону неможливо, з урахуванням досліджених в судовому засіданні доказів та встановлених обставин, наявна вина відповідача ОСОБА_2 у систематичному і навмисному ухиленні від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до свого сина, а тому є достатні підстави для позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Керуючись ст.ст. 150, 155, 164, 165, 166 СК України, ст.ст. 4, 5, 19, 23, 76-81, 83, 89, 247, 258, 264, 265, 268, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Коваленко Максим Юрійович, до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, за участю третьої особи: органу опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області задовольнити повністю.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополя, Запорізької області батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Мелітополя, Запорізької області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області протягом 30 днів з дня його складення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справі, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне найменування та ім`я сторін та інших учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 .
Третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області, юридична адреса: Запорізька область. м. Мелітополь, вул. М Грушевського, 5.
Повне судове рішення складено 21 травня 2021 року.
Суддя Мелітопольського
міськрайонного суду
Запорізької області : А.В. Сметаніна