КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2021 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Крижанівська Г.В.,

секретар Ющенко Я.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Позика" на ухвалу Дніпровського районного суд м. Києва від 24 лютого 2021 року про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ніколіци Валентини Федорівни, Державного реєстратора філії Комунального підприємства "Добробут" Литвинівської сільської ради Донського Ярослава Сергійовича, Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Позика", ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 нерухомого майна у спільному майні подружжя та скасування рішення про державну реєстрацію прав,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 року ТОВ «ФК «Позика» звернулося до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, в якій просило скасувати арешт на нежитлове приміщення № 180, загальною площею 90,4 кв.м. , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , накладений ухвалою суду від 06 лютого 2018 року.

Вимоги заяви мотивовано тим, що у провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ніколіци В.Ф., державного реєстратора філії комунального підприємства "Добробут" Литвинівської сільської ради у м. Києві Донського Я.С., ПАТ "УкрСиббанк", ТОВ "ФК "Позика", ТОВ "ФК "Фінактив", ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської О.В. про визнання права власності на частину нерухомого майна у спільному майні подружжя та скасування рішення про державну реєстрацію прав.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 06.02.2018 року задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову - накладено арешт на нежитлове приміщення (об'єкт нерухомого майна), загальною площею 90,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта 000.

При цьому, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 21.11.2018 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 12.06.2019 року та постановою Верховного Суду від 25.03.2020 року, позов задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину нежитлового приміщення № 180-кафе (літ. А) у будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 90,40 кв.м. Скасовано рішення державного реєстратора філії КП "Добробут" Донського Я.С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 36412084 від 01.08.2017 року, 15:01:54, номер запису про право власності 21665224, дата та час державної реєстрації - 26.07.2017 року.

Також, додатковим рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 28.11.2018 року доповнено резолютивну частину рішення суду від 21.11.2018 року наступним абзацом: стягнути з приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ніколіци В.Ф., державного реєстратора філії КП "Добробут" Донського Я.С., ПАТ "УкрСиббанк", ТОВ "ФК "Позика", ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 666 грн. 66 коп. з кожного.

Разом з тим, заявник вказував, що незважаючи на те, що з моменту набрання законної сили рішенням суду першої інстанції минуло більше ніж 90 днів, станом на день подання даної заяви арешт на спірне приміщення, накладений ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 06.02.2018 року, скасовано не було.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24.02.2021року в задоволенні заяви відмовлено (т. 6, а.с. 202-204).

Не погоджуючись з ухвалою суду ТОВ «ФК «Позика»оскаржило її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ТОВ «ФК «Позика», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить ухвалу скасувати та постановити нову якою задовольнити заяву про скасування заходу забезпечення позову у вигляді арешту.

В обґрунтування доводів своєї апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини що мають значення для справи та не надав належної правової оцінки обставинам справи, що призвело до постановлення неправомірної оскаржуваної ухвали.

Зокрема, вказує, що рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21.11.2018 року виконано. У той час, як виконання додаткового рішення від 28.11.2018 року про стягнення з відповідачів судового збору, що слугувало підставою для відмови в скасуванні заходів забезпечення позову, не стосується предмету спору в межах якого було накладено арешт (т. 6, а.с. 225-239).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22.03.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «ФК «Позика» надано учасникам справи строк для подання відзиву (т. 6, а.с. 246-247).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01.04.2021 року справу за апеляційною скаргою ТОВ «ФК «Позика», призначено до розгляду (т. 7, а.с. 3-4).

Учасники справи у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не сповістили.

Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 06.02.2018 року за заявою представника позивача було постановлено ухвалу про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення (об'єкт нерухомого майна), загальною площею 90,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта 000.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 21.11.2018 року задоволено позов ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ніколіци В.Ф., державного реєстратора філії комунального підприємства "Добробут" Литвинівської сільської ради у м. Києві Донського Я.С., ПАТ "УкрСиббанк", ТОВ "ФК "Позика", ТОВ "ФК "Фінактив", ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської О.В. про визнання права власності на частину нерухомого майна у спільному майні подружжя та скасування рішення про державну реєстрацію прав. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину нежитлового приміщення № 180-кафе (літ. А) у будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 90,40 кв.м. Скасовано рішення державного реєстратора філії КП "Добробут" Донського Я.С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 36412084 від 01.08.2017 року, 15:01:54, номер запису про право власності 21665224, дата та час державної реєстрації - 26.07.2017 року.

Додатковим рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 28.11.2018 року доповнено резолютивну частину рішення суду від 21.11.2018 року наступним абзацом: стягнути з приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ніколіци В.Ф., державного реєстратора філії КП "Добробут" Донського Я.С., ПАТ "УкрСиббанк", ТОВ "ФК "Позика", ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 666 грн. 66 коп. з кожного.

Також, у подальшому постановою Київського апеляційного суду від 12.06.2019 року та постановою Верховного Суду від 25.03.2020 року залишено без змін рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21.11.2018 року.

Так, у відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, відповідно до ч. ч. 1, 7 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Тобто, відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України суд не зобов'язаний, а лише має право скасувати заходи забезпечення позову після спливу дев'яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили.

Звертаючись до суду з заявою, заявник, як на підставу для її задоволення, вказував, що незважаючи на те, що з моменту набрання законної сили рішенням суду першої інстанції минуло більше ніж 90 днів, станом на день подання даної заяви арешт на спірне приміщення, накладений ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 06.02.2018 року, скасовано не було.

Разом з тим, як вірно встановлено судом першої інстанції, додаткове рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 28.11.2018 року про стягнення з відповідачів на користь позивача судових витрат не виконано, а отже підстав для скасування ухвали про забезпечення позову не має.

Посилання апелянта на виконання ним додаткового рішення колегія суддів відхиляє, адже таке виконання відбулося вже після ухвалення оскаржуваної ухвали.

Більш того, будь-яких доказів, які б підтверджували виконання додаткового рішення іншими відповідачами у справі, матеріали справи не містять.

Також, слід зазначити, що, як вбачається, своїм рішенням від 21.11.2018 року Дніпровський районний суд м. Києва встановив незаконність реєстрації права власності на приміщення за ТОВ "ФК "Позика" в цілому, тобто, що запис про реєстрацію права власності на приміщення кафе за цим товариством, а в подальшому - за його бенефіціаром ОСОБА_2 зареєстровано незаконно.

Тобто, збереження арешту на приміщення жодним чином не може порушувати прав та інтересів заявника (відповідача), оскільки судове рішення ухвалене на користь позивача і саме він, у даному випадку, є заінтересованою особою щодо питань виконання судового рішення, у тому числі й скасування заходів забезпечення позову. Проте, позивач до суду із цього приводу не звертався.

З вищенаведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, висновків суду не спростовують та на законність і обґрунтованість постановленої ухвали не впливають.

Таким чином, при апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування ухвали, в справі не виявлено.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду без змін.

У зв`язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення, понесені скаржником судові витрати за подання апеляційної скарги відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Позика" - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суд м. Києва від 24 лютого 2021 року про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ніколіци Валентини Федорівни, Державного реєстратора філії Комунального підприємства "Добробут" Литвинівської сільської ради Донського Ярослава Сергійовича, Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Позика", ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 нерухомого майна у спільному майні подружжя та скасування рішення про державну реєстрацію прав - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 17 травня 2021 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

Г.В. Крижанівська