СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/3746/21
ун. № 759/4666/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Кириленко Т.В.;

при секретарі: Істоміній О.Г.;

за участю представника скаржника ОСОБА_1 ;

стягувача ОСОБА_2 ;

представника стягувача ОСОБА_3 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву представника стягувача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 про відвід судді Кириленко Т.В. у цивільній справі за скаргою ОСОБА_4 , суб`єкт оскарження: старший державний виконавець Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Джулай Юлії Юріївни, стягувач: ОСОБА_2 , суд,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Святошинського районного суду м. Києва знаходиться справа за скаргою ОСОБА_4 , в якій він просить визнати дії старшого державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Джулай Ю.Ю. неправомірними.

В судовому засіданні представником стягувача - адвокатом Панченко О.В. заявлено відвід судді Кириленко Т.В. та подано відповідну заяву, зі змісту якої вбачається, що у стягувача та його представника є сумнів в неупередженості та об`єктивності зазначеного судді, оскільки, на їх думку, було порушено засади рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін. Так, судом було відмовлено у клопотанні стягувача про об`єднання її скарги, поданої у виконавчому провадженні про стягнення аліментів, в одне провадження зі скаргою боржника, поданої у цьому ж виконавчому провадженні і ухвала про відмову в об`єднанні справ в одне провадження, на їх думку, є необґрунтованою.

Суд, вислухавши думку представника боржника, яка заперечує проти заявленого відводу, посилаючись на відсутність будь-якої упередженості суду відносно учасників процесу, дійшов наступних висновків.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені ст. 36 ЦПК України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

За приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характер або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Перевіривши матеріали справи та заяву про відвід судді, суд дійшов висновку, що заявлений відвід є необґрунтованим, оскільки викладені в заяві про відвід доводи щодо упередженості судді у зв`язку з відмовою у клопотанні про об`єднання скарг в одне провадження є безпідставними і стосуються лише їх незгоди із прийнятим суддею процесуальним рішенням в даній справі, тому не можуть викликати сумнів у неупередженості судді, чи свідчити про його певну особисту заінтересованість, прихильності, уподобання стосовно однієї з сторін у справі.

При цьому подані представником стягувача заперечення на дії головуючого відповідно до ч. 3 ст. 214 ЦПК України було поставлено на обговорення учасників процесу, тобто внесено до протоколу судового засідання та долучено до матеріалів справи. Враховуючи, що чинним законодавством не передбачено внесення змін до постановленої судом ухвали, в цій частині заперечення було відхилено та роз`яснено стягувачу, що відповідно до ч. 2 ст. 353 ЦПК України заперечення на ухвалу, яка не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (в даному випадку постановленої судом ухвали за наслідками розгляду скарги на дії державного виконавця).

Крім того, ч. 4 ст. 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка, судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Таким чином, враховуючи, що передбачених ст. 36 ЦПК України підстав для відводу судді немає, зокрема, не існує жодних даних про те, що суддя прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи або існують будь-які обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, суд вважає заявлений відвід необґрунтованим.

У відповідності до ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Таким чином, оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, а також враховуючи той факт, що в судовому засіданні 17.05.2021р. було оголошено перерву на 18.05.2021р. і заяву про відвід стягувач не мав можливості подати за три робочі дні до судового розгляду, а також з метою усунення будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості головуючого у справі, питання про відвід передається для вирішення в порядку ч. 3 ст. 40, ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 40, 259-261, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати необґрунтованою заяву ОСОБА_2 про відвід судді Кириленко Т.В.

Передати заяву ОСОБА_2 про відвід судді Кириленко Т.В. у цивільній справі за скаргою ОСОБА_4 , суб`єкт оскарження: старший державний виконавець Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Джулай Юлії Юріївни, стягувач: ОСОБА_2 для її вирішення іншому судді у відповідності до вимог ч. 3 ст. 40 та ч.1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В.Кириленко