Справа № 314/658/18
Провадження № 2/314/657/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2021 року м.Вільнянськ

Справа № 314/658/18;

провадження № 2/314/657/2021;

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кіяшко В.О.,

секретар судового засідання Якубовська Т.М.,

учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 ;

- відповідач Московська сільська рада Вільнянського району Запорізької області;

- третя особа Вільнянська державна нотаріальна контора;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Московської сільської ради Вільнянська району Запорізької області про визнання права власності в порядку спадкування,

стислий виклад позицій сторін.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Московської сільської ради Вільнянського району Запорізької області; третя особа Вільнянська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_2 .

Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на житловий будинок АДРЕСА_1 .

У встановлені законодавством строки, позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті мого батька. При зверненні до нотаріальної контори було відмовлено в оформленні спадщини на зазначене майно, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів.

Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 . За відсутності інших спадкоємців , відповідачем по справі є орган місцевого самоврядування. Житловий будинок, який увійшов до складу спадщини після померлого батька, знаходиться на території органу місцевого самоврядування - Московської сільської ради.

Позивач до суду подав заяву про розгляд цивільної справи за його відсутності, де позов підтримує.

Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, проти позовних вимог не заперечує.

Заяви, клопотання інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 13.02.2018 (суддя ОСОБА_3 ) прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, роз`яснено права сторін.

18.09.2019 розпорядженням та протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи справу передано судді Кофанову А.В.

24.04.2020 розпорядженням та протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи справу передано судді Кіяшко В.О.

11.02.2021 ухвалою суду заочне рішення від 23.02.2018 скасовано призначено підготовче судове засідання.

15.04.2021 ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу до судового розгляду.

Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось, провадження не зупинялось.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Вільнянським районний відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 10.04.2017.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, яка, зокрема, складається з будинку АДРЕСА_1 .

У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 , державним нотаріусом постановою від 24.01.2018 позивачу відмовлено у зв`язку з тим, що в нього відсутні документи, що посвідчують право власності спадкодавця на зазначений житловий будинок, а також відсутні відомості щодо реєстрації права власності в ЗМБТІ.

Відповідно до довідки Виконавчого комітету Московської сільської ради Вільнянського району Запорізької області № 276 від 19.07.2017 ОСОБА_2 був зареєстрований та мешкав з 01.09.1970 року в АДРЕСА_1 по день смерті. До складу спадщини входять: житловий будинок АДРЕСА_1 ; земельні ділянки.

Оцінка аргументів учасників справи та доводів щодо порушення прав, застосовані норми права.

Доводи позивача, викладені в позовній заяві, суд вважає обґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Так, згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України право на звернення до суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї у визначеному цим Кодексом порядку.

Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України, статтею 4 ЦПК України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи законний інтерес. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Позовом у процесуальному сенсі є вимога позивача до відповідача, спрямована через суд, про захист порушеного або оспорюваного суб`єктивного права та охоронюваного законом інтересу, яке здійснюється у визначеній законом процесуальній формі.

Основними елементами, що визначають сутність будь-якого позову (індивідуалізуючі ознаки позову) являються предмет і підстава.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Вона опосередковується спірними правовідносинами - суб`єктивним правом і обов`язком відповідача.

Підставами заявленого позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача.

Позивач, звертаючись до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі, щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.09.2019 зі справи № 924/831/17).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно дост.1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

При таких обставинах, у відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Також, власник майна, згідно ст. 392 ЦК України, може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. №7 при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Оскільки позивачем реалізовано право на отримання спадщини у порядку ст.1268 ЦК України, за встановлених вищезазначених обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Судові витрати.

Питання розподілу судових витрат суд вирішує в порядку ст.141 ЦПК України

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 76-80, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

вирішив:

1.Цивільний позов задовольнити.

2.Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ), право власності на будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду буде складено 12.05.2021.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Московська сільська рада Вільнянського району Запорізької області, , адреса: Запорізька область, Вільнянський район, село Московка, вулиця Українська, будинок 32.

Суддя Вікторія Олександрівна Кіяшко

12.05.2021