КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №372/1437/20 головуючий у І інстанції: Проць Т.В. провадження 22-з/824/226/2020 доповідач: Сліпченко О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

(додаткова)

19 травня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого Сліпченка О.І., Сушко Л.П., Іванової І.В.

розглянувши в приміщенні Київського апеляційного суду питання про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «М.В.Л.ГРУП» про визнання договорів недійсними та визнання права власності, треті особи ОСОБА_4 , Регіональний сервісний центр МВС в м.Києві, Регіональний сервісний центр МВС в Київській області,-

ВСТАНОВИВ:

02 лютого 2021 року колегією суддів Київського апеляційного суду прийнято постанову, якою апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Обухівського районного суду Київської області від 08 вересня 2020 року скасовано в частині та у відповідній частині ухвалено нове судове рішення.

12 лютого 2021 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява від представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, оскільки апеляційним судом не вирішино питання про судові витрати в повному обсязі.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.3 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, судова колегія прийшла до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення.

Судом встановлено, що в провадженні Київського апеляційного суду перебувала дана справа.

Постановою від 02 лютого 2021 рокуапеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Обухівського районного суду Київської області від 08 вересня 2020 року скасовано в частині визнання недійсним договору купівлі продажу між ТОВ «М.В.Л.ГРУП» та ОСОБА_3 , та ухвалено в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задоволено.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу від 04 грудня 2018 року №6726/18/024364, укладений між ТОВ «М.В.Л.ГРУП» та ОСОБА_3 .

Однак, колегією суддів при прийнятті даної постанови не вирішено питання щодо відшкодування судових витрат, понесених позивачем на правничу допомогу та перерозподілу судового збору, стягненого рішенням місцевого суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 п.1 ч.3 ст. 133 та ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні з позовом та з апеляційною скаргою ОСОБА_1 сплатив судовий збір в сумі 5885,6 грн., зокрема за подачу позову із врахуванням сплати за подачу заяви про подачу позову(врахування вказаної суми до суми судового збору за подачу позову) та чотирьох позовних вимог - 3363,2 грн. та за подачу апеляційної скарги, в якій було поставлено вимоги, щодо вирішення двох позовних вимог - 2522,4 грн.

Крім того, представником позивача ставилось питання, щодо стягнення із відповідачів витрат понесених на правничу допомогу в розмірі 7000 грн.

З урахуванням апеляційного перегляду задоволено три позовні вимоги, а тому між сторонами підлягає перерозподілу судовий збір в розмірі 3783,6 грн., зокрема 2522,4 грн. за розгляд трьох позовних вимог в суді першої інстанції(840,8*3) та 1261,2 грн. за розгляд однієї позовної вимоги в суді апеляційної інстанції(840,8*150%).

Колегія суддів враховує, що сторонами спірних правочинів являлись ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТОВ «М.В.Л.ГРУП», договір із ОСОБА_2 недійсним визнаний не був. При цьому право власності на автомобіль стосовно якого укладались спірні договори було зареєстровано за ОСОБА_2 та рішенням місцевого суду визнано за ОСОБА_1 .

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судовий збір сплачений ОСОБА_1 за позовну вимогу про визнання недійним договору комісії між ним та ТОВ «М.В.Л.ГРУП» повинен бути покладений на ТОВ «М.В.Л.ГРУП» - 840,8 грн., судовий збір за позовну вимогу про визнання недійним договору купівлі продажу між ТОВ «М.В.Л.ГРУП» та ОСОБА_3 повинен бути покладений на ОСОБА_3 та ТОВ «М.В.Л.ГРУП» в рівних частина по 1051 грн. ((840,8+1261,2)/2), судовий збір за позовну вимогу про визнання за ОСОБА_1 права власності на спірний автомобіль має бути покладено на ТОВ «М.В.Л.ГРУП», ОСОБА_3 з огляду на їх участь в договорах, які визнані недійсними та ОСОБА_2 , оскільки на момент розгляду справи право власності було зареєстровано за останньою. При цьому судова колегія враховуючи, що ТОВ «М.В.Л.ГРУП» приймало участь у двох спірних договорах, приходить до висновку, що судовий збір за останню позовну вимогу повинен бути покладений на підприємство у більшому обсязі, аніж на двох інших відповідачів, а саме 50%, та по 25% на ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що для ТОВ «М.В.Л.ГРУП» становить 420,4 грн., та ОСОБА_3 та ОСОБА_2 - по 210,2 грн.

Таким чином із ТОВ «М.В.Л.ГРУП» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2312,2 грн.(61.1%), із ОСОБА_3 - 1261,2 грн.(33,3%), із ОСОБА_2 - 210,2 грн.(5,6%).

При цьому судовий збір, який підлягає стягненню із ОСОБА_3 - 1261,2 грн. було стягнено постановою Київського апеляційного суду від 02 лютого 2021 року, а перерозподілу судового збору, який було стягнено із інших двох відповідачів судом першої інстанції здійснено не було.

Щодо витрат понесених позивачем на правничу допомогу колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до п.2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до п.п. 1-2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

В матеріалах справи наявні докази на підтвердження сплати ОСОБА_1 коштів на оплату послуг адвоката Трутнєва С.В. в розмірі 7000 грн. (т.1 а.с. 76-77), наявний акт-прийому передачі послуг (т.1 а.с. 78) відповідно до договору №04920 від 18 лютого 2020 року (т.1.а.с. 72-74) та додатку №1 (т.1 а.с. 75).

При цьому позовні вимоги задоволено частково, а тому розмір витрат на правничу допомогу який підлягає стягненню з відповідачів складає 5250 грн., відповідно до трьох позовних вимог із чотирьох заявлених.

Колегія суддів приходить до висновку, що витрати на правничу допомогу мають бути розподілені пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, відповідно пропорції розрахованій під час визначення розміру судового збору, оскільки такі витрати повинні розподілятись одночасно, тому витрати на правничу допомогу, які підлягають стягненню із ТОВ «М.В.Л.ГРУП» становлять 3207,75 грн. (61.1%), з ОСОБА_3 - 1748,25 грн.(33,3%), із ОСОБА_2 - 294 грн.(5,6%).

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, щодо ухвалення додаткового судового рішення, яким здійснити перерозподіл судових витрат стягнених місцевим судом, а саме стягненню сум судового збору та витрат на правничу допомогу із ТОВ «М.В.Л.ГРУП» в розмірі 5519,95 грн.(3207,75+2312,2) та із ОСОБА_2 в розмірі 504,2 грн., а із ОСОБА_3 здійснити стягнення виключно витрат на правничу допомогу в розмірі 1748,25 грн., оскільки судовий збір який повинен бути покладений на останнього вже було стягнено постановою Київського апеляційного суду від 02 лютого 2021 року.

Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Ухвалити додаткове рішення у справі.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 08 вересня 2020 року в частині розподілу судових витрат скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати із Товариства з обмеженою відповідальністю «М.В.Л.ГРУП» в розмірі 3207 (три тисячі двісті сім) грн. 75 коп. та із ОСОБА_2 в розмірі 294 (двісті дев`яносто чотири) грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 із ОСОБА_3 витрати на правничу допомогу у розмірі 1748 (одна тисяча сімсот сорок вісім) грн. 25 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Сліпченко О.І.

Іванова І.В .

Сушко Л.П.