УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Ганжа Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу по цивільній справі № 755/15879/20,-

установив:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа № 755/15879/20 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус», треті особи: Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Ярошенко Костянтин Юрійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

За результатами розгляду вказаної справи Дніпровським районним судом м. Києва 27 листопада 2020 року ухвалене рішення про задоволення позову.

01.12.2020 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по даній справі про стягнення з ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» на користь ОСОБА_1 витрат на надання правничої професійної допомоги в сумі 15 000 грн. (а.с. 49).

В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили.

Представник позивача ОСОБА_2. суду подала заяву з проханням провести судове засідання без участі її та позивача та задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення.

Вивчивши зміст заяви про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 27.11.2020 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус», треті особи: Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Ярошенко Костянтин Юрійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволено; визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тараса Володимировича вчинений 15.06.2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 1282, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» заборгованості за кредитним договором № 07-397/06-А від 02.10.2006 року; стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1 261 грн. 20 коп. (а.с. 40-47).

Відповідно ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

У позовній заяві відповідно норми п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивач зазначив про понесені судові витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви в розмірі 840,80 грн., за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 420,40 грн. та по оплаті правничої допомоги у розмірі 15000 грн.

Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 15 ЦПК України.

За приписами ст. ст. 137, 141 ЦПК України витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 15 ЦПК України).

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у цивільній справі справа № 372/1010/16-ц.

До заяви про ухвалення додаткового рішення представником позивача подано Договір про надання правової професійної допомоги від 20.10.2020 р., квитанцію до прибуткового касового ордера № 1 від 20.10.2020 р., Склад, обсяг та вартість наданої правничої професійної допомоги, що є додатком № 1 до Договору про надання правової професійної допомоги від 20.10.2020 р., Акт прийому-передачі наданої правової професійної допомоги, що є Додатком № 2 до Договору про надання правової професійної допомоги від 20.10.2020 р., копії адвокатського запиту до приватного нотаріуса Личук Т.В. з квитанцією АТ «Укрпошта» від 20.11.2020 р., копію ордеру (а.с. 50-55).

Разом з тим, суд також враховує наступні обставини.

Згідно положень ч. 2 ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно ч. 4 ст. 83 ЦПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

За приписами частини 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За правилами частини 1 ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Розгляд вищевказаної справи відповідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва про відкриття провадження у справі від 29.10.2020 р. проводився за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи в судове засідання (а.с. 24, 25).

Відповідно норми частини 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Надані стороною позивача докази в процесі вирішення справи були оцінені судом і на підставі цієї оцінки та встановлених обставин прийняте рішення про задоволення позову.

Разом з тим, під час розгляду справи судом вирішувалось питання про розподіл судових витрат між сторонами в порядку ст. 141 ЦПК України.

Зокрема, у рішенні суду зазначено: Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений останнім судовий збір в дохід держави у розмірі 1 261 грн. 20 коп., що включає судовий збір за подання позову у розмірі 840,80 грн. та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 420,40 грн. (а.с. 9, 10). В частині заявлених вимог про стягнення судових витрат у розмірі 15 000 грн. на правничу допомогу слід відмовити, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження понесення позивачем таких судових витрат».

З урахуванням викладеного правові підстави для задоволення заяви представника позивача про винесення додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу відсутні, оскільки документи на підтвердження понесених позивачем судових витрат по оплаті правничої допомоги до позову не подавались, справа була розглянута у порядку спрощеного позовного провадження, що виключає можливість до закінчення судових дебатів подання доказів про сплату судових витрат чи відповідної заяви про вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог, судом при ухваленні рішення було вирішено питання про судові витрати, а тому заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 270, 353 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу по цивільній справі № 755/15879/20 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус», треті особи: Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Ярошенко Костянтин Юрійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.М.Виниченко