КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/6202/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Коцюрби О.П., Білич І.М.,

за участю секретаря судового засідання Верес Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Ступака Сергія Олександровича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 04 лютого 2021 року у складі судді Кириленко Т.В.,

у справі за позовом ОСОБА_2 до державного нотаріуса Десятої Київської державної нотаріальної контори Сабадаш Ольги Вікторівни, 3-тя особа: ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2019 року ОСОБА_2 звернулася у суд із позовом до державного нотаріуса Десятої Київської державної нотаріальної контори Сабадаш О.В., 3-тя особа: ОСОБА_1 , в якому просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини, що залишилась після смерті її троюрідної сестри ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_3 склала на неї заповіт, про який вона не знала, а тому пропустила шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 04 лютого 2021 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визначено ОСОБА_2 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 - 2 місяці з дня набрання рішенням законної сили.

В апеляційній скарзі адвокат Ступак С.О. в інтересах ОСОБА_1 посилаючись на неповне з`ясування та неправильне встановлення обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати рішення районного суду та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Вказано, що доводи районного суду про поважність причин пропуску строку для подання нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини є необґрунтованими, спростовуються відсутністю доказів поважності причин пропуску цього строку, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами ОСОБА_2 на вчинення дій для прийняття спадщини у встановлений законом строк.

Крім того, підстави, на які посилається позивач щодо поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини, а саме: відсутність у неї заповіту- не є поважними причинами пропуску нею строку для подання до нотаріальної контори у передбаченому законом порядку та у визначений строк заяви про прийняття спадщини.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вказала, що не була членом сім`ї померлої ОСОБА_3 , вона не проживала спільно із нею на час відкриття спадщини. Повідомлення про смерть спадкодавця не друкувалось в регіональній пресі. ОСОБА_2 ніхто не повідомив про смерть сестри, нотаріусом не було зроблено спроби своєчасно, протягом визначеного законом строку,розшукати спадкоємця за заповітом. З цього випливає, що ОСОБА_2 пропустила строк прийняття спадщини з поважних причин, що відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України є підставою для визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Зазначила, що в апеляційній скарзі представник заінтересованої особи знову, посилається на ті ж самі обставини які були з`ясовані в суді першої інстанції, формально без підтверджуючих на те доказів. При цьому не зазначаючи які порушення допустив суд першої інстанції, яку норму закону суд застосував, яка не підлягає застосуванню, або яку норму закону не застосував, яка підлягала застосуванню, що в результаті призведе до ухвалення незаконного рішення.

Тому просила рішення Святошинського районного суду м. Києва від 04 лютого 2021 року залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку (а.с. 191), у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у їх відсутність, за правилами ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Визначаючи ОСОБА_2 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 - 2 місяці з дня набрання рішенням законної сили, районний суд виходив з того, що на час відкриття спадщини із спадкодавцем не проживала, про наявність заповіту, складеного на її користь, дізналась поза межами строку передбаченого частиною першою статті 1270 ЦК України, такі обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини, а тому строк для прийняття спадщини був пропущений нею з поважної причини.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції зроблені на підставі повного та об`єктивного дослідження наданих доказів, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с. 111).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, що вбачається з копії спадкової справи (а.с.107-151).

Згідно заповіту, ОСОБА_3 належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1 та гараж № НОМЕР_1 , ряд 3 в гаражно-будівельному кооперативі «Нева» в Святошинському районі міста Києва заповіла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 129, 132).

Встановлено, що 29 червня 2018 року до нотаріальної контори звернувся ОСОБА_1 , проте родинних стосунків з померлою не підтвердив, у зв`язку з чим держаний нотаріус Сабадаш О.В. надав відповідь про те, що підстав для отримання свідоцтва на спадщини заявник не має (а.с. 109, 125).

08 липня 2019 року до нотаріальної контори подала заяву ОСОБА_2 (а.с.130).

Постановою державного нотаріуса Десятої Київської державної нотаріальної контори від 05.08.2019 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку пропуском строку для прийняття спадщини (а.с. 150).

Також з матеріалів спадкової справи вбачається, що нотаріус лише після отримання копії заповіту - 22.01.2019 року звернулась до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в м. Києві щодо доступу до персональних даних ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою оформлення спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , тобто уже поза межами шестимісячного строку, встановленого для прийняття спадщини (а.с. 124).

Статтею 1233 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Судова колегія уважає, що позивачкою доведено те, що про існування заповіту стало відомо лише у липні 2019 року, після спливу шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Після чого вона повідомила нотаріуса про бажання оформити свої спадкові права на спадкове майно за заповітом.

Відповідно до статті 63 Закону України № 3425-XII від 02.09.1993 «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.

Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок), при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту.

Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.

Будь-яких даних про роз`яснення ОСОБА_2 права подачі заяви про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку матеріали справи не містять.

В матеріалах справи також відсутні докази, які б підтверджували повідомлення належним чином ОСОБА_2 про відкриття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Колегія суддів погоджується висновком суду першої інстанції щодо того, що позивачка не була обізнана про наявність на її ім`я заповіту від ОСОБА_3 .

При цьому колегія суду звертає увагу на те, що при вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини необхідно ураховувати свободу заповіту, як фундаментальний принцип спадкового права. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 20.01.2020 по справі № 630/230/20.

Враховуючи доведеність необізнаності ОСОБА_2 про наявність на її ім`я заповіту, складеного ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , до липня 2019 року, колегія суддів уважає, що є підстави визнати причини пропуску строку на прийняття спадщини поважними та встановити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини.

Враховуючи конкретні обставини справи, а також долучені до справи докази, які належно оцінені у рішенні суду, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для визначення ОСОБА_2 додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 - 2 місяці з дня набрання рішенням законної сили.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що скаржником не доведена наявність підстав для висновку щодо необґрунтованості та незаконності рішення суду першої інстанції.

При вирішенні справи районний суд правильно визначив характер правовідносин між сторонами, правильно застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Отже, доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права і порушення норм процесуального права є безпідставними, не спростовують висновків суду та не дають підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до приписів статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення районного суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Ступака Сергія Олександровича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 04 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з моменту складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 травня 2021 року.

Суддя-доповідач:

Судді: