Справа № 559/218/21
Провадження № 2/559/591/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2021 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ралець Р.В.,

секретаря судового засідання Протас Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дубно справу за позовом ОСОБА_1 до Смизької селищної ради Дубенського району Рівненської області про визнання права на земельну частку (пай),-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до Смизької селищної ради Дубенського району Рівненської області про визнання права власності на земельну частку (пай). В обґрунтування позову посилається на те, що її батько ОСОБА_2 , 1955 року був прийнятий у члени колгоспу імені Радянської Армії (с. Берег, Дубенський р-н, Рівненська обл.). Працював на посаді різноробочого колгоспу. Трудову діяльність у вказаному колгоспі мій батько закінчив у 1983-му році у зв`язку із виходом на пенсію. Вказане підтверджується архівною довідкою Комунальної установи «Об`єднаний трудовий архів Дубенського району Рівненської області» Дубенської районної ради від 23.12.2020 № 872. Після виходу батьком на пенсію за віком він продовжував бути членом колгоспу імені Радянської Армії, згодом - колективного сільськогосподарського підприємства «Колос України», підтримував зв`язки з ними, відвідував збори членів КСП та втратив зв`язок із господарством лише у зв`язку зі смертю.

23 червня 1994 року Колективному сільськогосподарському підприємству «Колос України» с. Берег було видано Державний акт серії РВ № 00001 на право колективної власності на землю, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 16.

Згідно додатку № 1 до Акту РВ № 00001 від 23.06.1994, у списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства за порядковим номером 543 вписане прізвище, ім`я та по батькові батька - ОСОБА_2 , та місце його проживання на момент видачі вказаного акта - с. Сапанівчик.

Проте, протоколом від 23 квітня 1996 року у списки громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства «Колос України» Дубенського району, додаток № 1 до Державного акту РВ № 00001, виданого від 23 червня 1994 року були внесені зміни. Так, на думку комісії, ті члени КСГП, які "вибули" з КСГП "Колос України" за період часу з видачі Державного акту, тобто 23.06.1994 р. до закінчення вирішення технічних аспектів паювання, а саме - до 02.09.1996 року - не мають права на свою земельну частку (пай). Саме тому, відповідно до Додатку № 2 до протоколу комісії КСГП «Колос України» від 23 квітня 1996 року батько був виключений зі списку у зв`язку з тим, що помер. Як наслідок, на момент видачі сертифікатів на право на земельну частку (пай) членам КСГП «Колос України» в кінці 1996 року його у відредагованих списках не було, і сертифікату ані йому, ані його спадкоємцям не видали.

Про своє порушене право на земельну частку (пай) позивач дізналася у грудні 2020 року,коли отримала відмову нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки була переконана, що виключення батька із списків паювання було підставою для позбавлення його права на пай.

Відтак, ОСОБА_1 змушена звернутися для відновлення свого порушеного права до суду.

Представник позивача - адвокат Бондарчук В.Ю., згідно поданої заяви, просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач, належно повідомлений про день та час слухання справи, в судове засідання не з`явився, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи без участі представника Смизької селищної ради, за наявними в матеріалах справи документами.

Керуючись ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим провести судове засідання без участі сторін на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно роз`яснень, що містяться в пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», … у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Перевіривши фактичні обставини справи, наявні докази в їх сукупності та взаємозв`язку суд з врахуванням того, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 1955 року був прийнятий у члени колгоспу ім. Радянської Армії (с. Берег, Дубнівського р-ну Ровенської області). Працював на посаді різноробочого колгоспу а згодом - колективного сільськогосподарського підприємства «Колос України» та втратив зв`язок із господарством , у зв`язку зі смертю.

23 червня 1994 року Колективному сільськогосподарському підприємству «Колос України» с. Берег було видано Державний акт серії РВ № 00001 на право колективної власності на землю, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 16.

Згідно додатку № 1 до Акту РВ № 00001 від 23.06.1994, у списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства за порядковим номером 543 вписане прізвище ОСОБА_2 , та місце його проживання на момент видачі вказаного акта - с. Сапанівчик.

Протоколом від 23 квітня 1996 року у списки громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства «Колос України» Дубенського району, додаток № 1 до Державного акту РВ № 00001, виданого від 23 червня 1994 року були внесені зміни та ОСОБА_2 був виключений зі списків, у зв`язку зі смертю, оскільки, на думку комісії, ті члени КСГП, які "вибули" з КСГП "Колос України" за період часу з видачі Державного акту, тобто 23.06.1994 р. до закінчення вирішення технічних аспектів паювання, а саме - до 02.09.1996 року - не мають права на свою земельну частку (пай).

У відповіді на адвокатський запит Відділу у Дубенському районі Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області № 29-17-0.22-225/106-20 від 16.12.2020 зазначено, що державний акт на право колективної власності на землю серії РВ № 00001 КСГП «Колос України» с. Берег видано 23 червня 1994 року. ОСОБА_2 числиться в списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства за № 543 та був виключений у зв`язку зі смертю, тому державний акт на право власності на земельну ділянку на його ім`я не виготовлявся. Розмір земельної частки (паю) КСГП «Колос України»- 3,25 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж частки в натурі (на місцевості).

Згідно повідомлення Комунальної установи «Об`єднаний трудовий архів Дубенського району Рівненської області» Дубенської районної ради від 23.12.2020р. за № 88 документи СВК «Колос України» с. Берег Дубенського р-ну щодо прийняття та виключення з членів СВК «Колос України» в архів не надходили.

У відповіді на адвокатський запит Відділу у Дубенському районі Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області вказано, що станом на 01.01.2020 року нормативна грошова оцінка земельної частки (паю) з урахуванням коефіцієнтів індексації становить 100 028,34 грн. ( сто тисяч двадцять вісім гривень 34 копійки.

Згідно повідомлення Смизької селищної ради № 38 від 18.11.2020, на території Смизької селищної ради наявні вільні земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства та які можуть бути надані особам, за якими в судовому порядку визнано право на земельну частку (пай).

Статею 55 Конституції України гарантовано, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтею 3 ЦК України передбачено неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та іншими законами.

Згідно ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 25 Земельного кодексу України, при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, які мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості), ч. 2 ст. 116 Земельного кодексу України визначено, що набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність, п. а ч. З ст. 152 Земельного кодексу України встановлено, що захист права громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання права.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних паїв» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Частиною 3 ст. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку, а документом, що посвідчує вказане право є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Пунктом 2 Указу Президента України від 08.08.1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства... в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства є рівними.

В п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" вказано, що член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта.

При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Згідно позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ висловленої в ухвалі від 27.08.2014 р. по справі № 6-12823св14, право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту отримання сільгосппідприємством державного акта про право колективної власності на землю, яке є непорушним та підлягає захисту без обмеженні строком позовної давності.

Виходячи з викладеного вище, ОСОБА_2 був членом КСГП «Колос України» у момент передачі земель з державної власності у колективну власність, отже набув право на земельну частку (пай) з дня видачі цього державного акта. В даний час позивач не може реалізувати своє право на земельну частку (пай), зокрема, шляхом відведення земельної ділянки в натурі в установленому порядку, і тому його право на земельну частку (пай) є порушеним, а отже підлягає захисту.

Тому, суд вважає, що за позивачем необхідно визнати право на земельну частку (пай) у судовому порядку.

Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ч.1 ст.133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1908, 28 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись: ст. 346, 328, 1217, 1223, 1297 ЦК України ст.10, 60, 212, 213 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Смизької селищної ради Дубенського району Рівненської області про визнання права на земельну частку (пай)- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), право на земельну частку (пай) розміром 3,25 умовних кадастрових гектарів, із земель колективної власності колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Колос України» на території Смизької селищної ради Дубенського району Рівненської області в порядку спадкування за законом.

Зобов`язати Смизьку селищну раду (, місцезнаходження: 35680, Рівненська обл., Дубенський район, смт. Смига, вул. Б. Хмельницького, 37) виділити ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) земельну частку (пай) в розмірі 3,25 умовних кадастрових гектарів, право на яку отримав ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути зі Смизької селищної ради Дубенського району Рівненської області на користь ОСОБА_1 1908 (одна тисяча дев`ятсот вісім) гривень 28 копійок на повернення сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга подається до Рівненського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не булу вручену у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Р.В. Ралець