Справа № 152/1104/20
У Х В А Л А

11 січня 2021 року м. Шаргород

Суддя Шаргородського районного суду Вінницької області Войнаровський І.В., розглянувши заяву про самовідвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 ,

у с т а н о в и в:

30 вересня 2020 року в провадження Шаргородського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

У зв`язку з задоволенням заяви судді ОСОБА_4 про самовідвід на підставі розпорядження керівника апарату суду Бородавки С.В. від 02 жовтня 2020 року № 25, справу передано до канцелярії суду для визначення складу суду і відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи від 02 жовтня 2020 року, справу передано в провадження судді Войнаровського І.В.

Ухвалою суду від 06 жовтня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою залишено без руху.

Ухвалою суду від 17 листопада 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Судове засідання призначено на 08 грудня 2020 року.

08 грудня 2020 року за клопотанням позивача постановлено ухвалу суду про перехід до розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 11 січня 2021 року. Цією ж ухвалою залучено ОСОБА_3 до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.

11 січня 2021 року суддею Войнаровським І.В. подано заяву про самовідвід з таких підстав.

У провадженні Шаргородського районного суду Вінницької області неодноразово перебували цивільні справи, зокрема,№152/34/17, №152/1397/17, де сторонами були ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , у яких було задоволено заяви представника позивача про відвід судді Войнаровського І.В. з підстав недовіри, необ`єктивності та упередженості при розгляді цих справ.

Ця позовна заява пов`язана зі спірними правовідносинами, що існують між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , оскільки відповідач ОСОБА_2 є представником останнього, а майно про переміщення якого йдеться в позовній заяві належить третій особі ОСОБА_3 .

В зв`язку із залученням ОСОБА_3 до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача та зважаючи на те, що вирішення цієї справи вплине на її права, в частині перебування майна, з метою недопущення порушення її прав та інтересів, щодо розгляду справи законним складом суду, відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, заявлено про самовідвід.

При вирішенні цієї заяви про самовідвід необхідно відзначити, що в іншій цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів суддею Войнаровським І.В. також заявлявся самовідвід з підстав існування недовіри зі сторони ОСОБА_3 та сумнівів в об`єктивності судді з боку її представника - ОСОБА_6 , який у цій справі представляє інтереси позивача ОСОБА_1 .

Вказану заяву про самовідвід задоволено, а справу передано на повторний автоматизований розподіл справи між суддями, що в тому числі свідчить про існування недовіри до судді з боку однієї із сторін спірних правовідносин та підтверджено ухвалами суду.

За таких обставин, вважаю, що ця заява про самовідвід судді підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини що виникають сумнів в неупередженості судді.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції «Про захист прав людини та основних свобод», ст. 9 Конституції України, суддя не може брати участь у розгляді справи у випадку наявності обставин, які викликають сумнів в його безсторонності, а отже і об`єктивності.

Згідно п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень відносно сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, а саме: вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. В цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони в будь-якій суперечці.

Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін по конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

При розгляді заяви про самовідвід судді встановлено, що Шаргородським районним судом Вінницької області у складі головуючого судді Войнаровського І.В. розглядалися, зокрема цивільні справи: за позовом ОСОБА_5 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_7 про виселення (№ 152/34/17) та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визнання договору удаваним (№ 152/1698/17),у яких було задоволено заяви представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_6 про відвід судді Войнаровського І.В. з підстав недовіри, необ`єктивності та упередженості при розгляді справ. В обґрунтування заявлених відводів, представником позивача було вказано, що позивач ОСОБА_3 не довіряє судді ОСОБА_8 , а також іншим суддям Шаргородського районного суду Вінницької області, що підтверджується ухвалами Шаргородського районного суду від 20 жовтня 2017 року та від 08 листопада 2017 року у вище зазначених справах.

Оскільки вказані обставини є підставою для самовідводу судді, передбаченою п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України та можуть викликати сумнів в неупередженості та об`єктивності судді Войнаровського І.В. при розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 , тому заява про самовідвід є обґрунтованою. Це стверджується тим, що рішення у справі вплине на права третьої особи ОСОБА_3 в частині перебування її майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість (ч. 2 ст. 40 ЦПК України).

Враховуючи викладене, доходжу висновку про задоволення заяви про самовідвід судді Войнаровського І.В. у цій справі.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 36, 39-40, 260 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву про самовідвід судді Войнаровського І.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 задовольнити.

Передати цивільну справу для проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Войнаровський