Справа № 749/863/20
Номер провадження 2/749/9/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2021 р. м. Сновськ

Щорський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді: Кравчук М. В.

за участю секретаря: Михалевич М. В.

позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні в залі суду в місті Сновськ справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,-

В С Т А H О В И В:

15.10.2020 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування будинком в АДРЕСА_1 .

Позов мотивовано тим, що позивачу на праві власності належить житловий будинок в АДРЕСА_1 . В 2014 році з АР Крим до позивача приїхали ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які попросили позивача тимчасово пожити у вищезазначеному будинку та прописати їх. Позивач погодився. В січні 2019 року відповідачі виїхали в АР Крим, але з будинку не виписались попри обіцянки це зробити. У зв`язку із тим, що відповідачі зареєстровані у будинку позивача, останній не може отримати субсидію та інші пільги, які він має як ліквідатор аварії на Чорнобильській АЕС.

Ухвалою від 19.10.2020 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 12.11.2020 р.

Ухвалою від 12.11.2020 р. відкладено підготовче засідання на 23.11.2020 р.

Ухвалою від 23.11.2020 р. клопотання позивача про виклик свідків задоволено, викликано у судове засідання в якості свідка ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.12.2020 р.

Ухвалою від 08.12.2020 р. клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено, витребувано від Адміністрації Державної прикордонної служби України інформацію про перетин державного кордону України наступними особами: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період з 01 січня 2019 року по 08 грудня 2020 року. Повторно викликано у судове засідання в якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Оголошено перерву у судовому засіданні до 11.01.2021 р

Відповідачі, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися.

Позивач та його представник у судовому засіданні на задоволенні позову наполягали з підстав, зазначених у ньому.

Заслухавши учасників справи, дослiдивши письмові докази, заслухавши показання свідків, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі договору купівлі-продажу від 02.11.1999 р. серії АВЕ № 780541, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , позивачу належить жилий будинок в АДРЕСА_1 , що підтверджується копією вказаного договору (а. с. 4) та Інформацією з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчужень об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 196497210 від 16.01.2020 р. (а. с. 6).

Як вбачається із довідки Сновської міської ради від 01.10.2020 р. № 521, згідно погосподарської книги № 4 за 2016-2020 роки, номер об`єкта погосподарського обліку 1-0272-1 власником будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 являється ОСОБА_1 . Згідно карточки прописки в населеному пункті АДРЕСА_1 станом на 01.10.2020 р. за даною адресою зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований з 17.01.2014 р., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована з 25.03.2014 р., ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована з 15.05.2020 р., ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована з 15.05.2020 р., ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована з 15.05.2020 р., ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрована з 15.05.2020 р. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за даною адресою фактично не проживають (а. с. 5).

Згідно відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 0.184-629/0/15-20-вих від 28.12.2020 р. ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , здійснено перетинання лінії розмежування з тимчасово окупованою територією АР Крим у напрямку «виїзд» 04.06.2019 р. у КПВВ Чонгар (Салькове), 10.06.2019 р. у напрямку «в`їзд» у КПВВ Чонгар (Салькове), у напрямку «виїзд» 02.09.2019 р. у КПВВ Чонгар (Салькове), у напрямку «в`їзд» 19.12.2019 р. у КПВВ Каланчак, у напрямку «виїзд» 19.12.2019 р. у КПВВ Каланчак, у напрямку «в`їзд» 16.01.2019 р. у КПВВ Каланчак, у напрямку «виїзд» 16.01.2019 р. у КПВВ Каланчак, у напрямку «в`їзд» 16.03.2020 р. у КПВВ Чонгар (Салькове), у напрямку «виїзд» 15.06.2020 р. у КПВВ Каланчак (а. с. 73).

Згідно вказаної відповіді ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 02.09.2019 р. здійснено перетин лінії розмежування з тимчасово окупованою територією АР Крим у КПВВ Каланчак у напрямку «виїзд» (а. с. 73-74).

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що проживає у житловому будинку АДРЕСА_1 з жовтня 2019 рокуз дозволу власника житла. Коли шукала помешкання знайомі дали інформацію щодо цього житла та зазначили, що будинок попередні квартиранти звільнили в серпні. При вселенні та в подальшому свідок відповідачів не бачила, чужі речі у будинку відсутні.

Свідок ОСОБА_5 , що перебуває з позивачем у зареєстрованому шлюбі, пояснила, що ОСОБА_4 є двоюрідною сестрою позивача. У 2014 році вона зателефонувала з проханням пожити за спірною адресою деякий час зі своїм співмешканцем.

У 2019 році помер батько ОСОБА_4 , тому вона тимчасово покидала місце свого проживання. Після повернення вона повідомила, що планує здійснювати догляд за матір`ю і вони зі своїм співмешканцем на початку вересня 2019 року покинули житлове приміщення. Обіцяли згодом повернутися та знятися з реєстрації. Однак, цього не зробили. Свідок чула від знайомих, що взимку ОСОБА_3 повертався до с. В. Щимель забрати якийсь борг. Однак, приїхав на таксі, забрав борг і одразу поїхав, не відвідуючи адресу реєстрації. Також свідок зазначила, що у ОСОБА_3 на території України проживають дві сестри.

Надаючи правову оцінку обставинам справи суд зазначає про таке.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Право користування приватним житлом має речово-правовий характер, у зв`язку з чим припинення цього права повинно відбуватися згідно з вимогами статей 405, 406 ЦК України, зокрема, житловий сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення, або через відсутність особи без поважних причин понад один рік у спірному житловому приміщенні, про що зазначено Верховним Судом у постанові від 11 вересня 2020 року у справі № 511/1902/18.

Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Згідно із частиною першою статті 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Положеннями статті 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За змістом частин другої та четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права й обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Позивач заперечує спільне проживання з відповідачами, що підтверджується різними адресами реєстрації вказаних осіб, відтак відповідачі не є членами його сім`ї.

З огляду на те, що нормами Цивільного кодексу України не врегульовано питання втрати права користування житлом особою, що не є членом сім`ї власника цього житла, суд вважає за необхідне застосувати аналогію закону до спірних правовідносин та встановити обставини проживання відповідачів за спірною адресою протягом останнього року до дати звернення з відповідним позовом.

У пункті 66 постанови від 26 лютого 2020 року у справі № 333/6160/17 Верховний Суд зазначив про обов`язок позивача аргументувати мету, яку він переслідував, подавши позов про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, співрозмірність відповідній меті, а також про те, що обґрунтування пропорційності позбавлення житла Європейський суд з прав людини вважає обов`язковою умовою належного застосування статті 8 Конвенції (див. mutatis mutandis «Dakus v. Ukraine», № 19957/07, § 50-51, ЄСПЛ, від 14 грудня 2017 року).

З пояснень учасників процесу, свідків, з матеріалів справи вбачається, що відповідачі були зареєстровані у будинку позивача за згодою останнього та на законних підставах.

Позивач не мав заперечень щодо їх подальшого проживання. Однак, на даний час відсутність відповідачів за місцем реєстрації створює для позивача та зареєстрованих у будинку інших осіб, що там проживають, перешкоду у отриманні субсидії. Позаяк, органи соціального захисту вимагають відомості про доходи зареєстрованих осіб, в тому числі і відповідачів, які припинили підтримання зв`язку із позивачем.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачі з різницею у одну хвилину перетнули лінію розмежування 02.09.2019 р.

Після цього ОСОБА_4 до дати подання позову позивачем пункт пропуску на в`їзд не перетинала, що повністю підтверджує відсутність її за місцем реєстрації протягом останнього року.

В той же час, ОСОБА_3 перетинав пункт пропуску тричі: 19.12.2019 р. (в`їзд і виїзд), 16.01.2020 р. (в`їзд і виїзд), з 16.03.2020 р. (в`їзд) - до 15.06.2020 р. (виїзд).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 перетинав лінію розмежування 19.12.2019 р. у КПВВ Каланчак у напрямку «в`їзд» о 07 годині 27 хвилин та цього ж дня у напрямку «виїзд» о 15 годині 39 хвилин, а також - у напрямку «в`їзд» 16.01.2019 р. о 05 годині 22 хвилини у КПВВ Каланчак та цього ж дня у напрямку «виїзд» о 13 годині 10 хвилин у тому ж контрольному пункті.

Враховуючи час між перетинанням лінії розмежування, що становить кілька годин однієї доби, суд вважає обґрунтованими доводи позивача та показання свідків про те, що у вказаний період відповідач у спірному житлі не проживав.

Щодо перетину ОСОБА_3 лінії розмежування 16.03.2020 р. у КПВВ Чонгар (Салькове) у напрямку «в`їзд» та наступний перетин у напрямку «виїзд» 15.06.2020 р. у КПВВ Каланчак суд зважає на таке.

З показань свідка ОСОБА_6 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 15.05.2020 р., вбачається, що остання проживала без реєстрації за вказаною адресою з жовтня 2019 року, що не спростовується матеріалами справи. Вказаний свідок пояснила, що у спірний період ОСОБА_3 за місцем реєстрації не з`являвся.

Оскільки протилежного матеріали справи не містять, суд враховує зазначені показання свідка на користь доводів позивача про те, що у вказаний період ОСОБА_3 за місцем реєстрації не проживав.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Цивільне судочинство здійснюється за принципами змагальності сторін та диспозитивності.

Виклик відповідачів було здійснено як за місцем реєстрації, так і через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України.

Натомість, відповідачі заперечень проти задоволення позову не надали, що розцінюється судом, як втрата інтересу до спірних правовідносин.

Отже, позовні вимоги заявлені правомірно та підлягають повному задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. № 3674-VI на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідачів на користь держави пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 274, 275, 279, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП не зазначено, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 840, 80 гривень (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП не зазначено, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 840, 80 гривень (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом тридцяти днів до Чернігівського апеляційного суду з дня складання повного судового рішення.

Суддя М. В. Кравчук

(Повний текст рішення складено 11.01.2021 р.)