печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2021 року Печерський районний суд м. Києва:

суддя Матійчук Г.О.,

секретар судового засідання Хабеця О.О.

справа №757/44907/19-ц

заявник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Рада 7»

суб`єкт оскарження: старший державний виконавець Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Боголей Ірина Юріївна

заінтересована особа (боржник): ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 7» на дії старшого державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Боголей Ірини Юріївни, заінтересована особа (боржник) ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2020 року до суду надійшла вказана скарга в обґрунтування якої зазначено, що 27.07.2020 року державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Боголей І.Ю. винесено повідомлення про повернення виконавчого документа № 757/44907/19-ц, виданого Печерським районним судом м. Києва 07.06.2020 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Рада 7» заборгованості за житлово-комунальні послуги, без прийняття до виконання на підставі п.6 ч.4 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме з підстав відсутності у виконавчому документі дати народження боржника.

Заявник, посилаючись на ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» зауважив, що виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право отримувати всі необхідні відомості для проведення виконавчих дій.

Приймаючи рішення про відмову у відкритті виконавчого провадження, виконавець не прийняла до уваги, що у заяві про відкриття виконавчого провадження достатньо відомостей для відкриття провадження.

Вважає дії виконавця, які виразились у вигляді винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання неправомірними, в зв`язку з чим повідомлення просить скасувати та зобов`язати виконавця відкрити виконавче провадження.

Сторони в судове засідання не з`явились, про місце, день і час проведення судового засідання повідомлялись належним чином, причин неявки суду не повідомили, однак їх неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Суд, вивчивши скаргу, дослідивши письмові докази, додані до скарги, встановив наступні обставини та дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що на підставі рішенням Печерського районного суду м. Києва від 14.02.2020 року у справі № 757/44907/19-ц за позовом ТОВ «Рада 7» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги 17.06.2020 року видано виконавчий лист №757/44907/19-ц.

У відповідності зі ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

Згідно правової позиції, викладеної у справі № 6-45цс14 Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України: "Відповідно до частини другої статті 32 Конституції України й частини першої статті 302 ЦК України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом. Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012, відповідно до пункту 1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Вимоги до змісту виконавчого листа встановлені частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що потрібно зазначати у виконавчому листі індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи), а пунктом б частини першої статті 26 цього Закону встановлено, що у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам статті 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

Разом з тим відповідно до пункту 3 частини третьої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну».

Згідно частини 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом..

Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 07.02.2014 року (далі - Постанова ПВССУ) у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов`язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57, 58 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що дії головного старшого виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції в м. Киеві Боголей І.Ю., які виявилися у винесенні повідомлення від 27.07.2020 р. про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання є неправомірними.

Підстави відмовити, вказані виконавцем у повідомлені не є обґрунтованими підставами для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, з огляду на норму п. 3 ч. 3 ст. 18 ЦПК України.

Отже, враховуючи наведене, суд вбачає підстави для задоволення скарги.

Відповідно до вимог ст. 452 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Керуючись ст.ст. 447-449, 451, 452 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 7» на дії старшого державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Боголей Ірини Юріївни, заінтересована особа (боржник) ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати дії старшого виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції в м.Києві Боголей І.Ю., які виявилися у винесенні повідомлення від 27.07.2020 року про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання - неправомірними та скасувати.

Зобов`язати старшого державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції в м.Києві Боголей Ірину Юріївну відкрити виконавче провадження згідно виконавчого листа по справі № 757/44907/19-ц.

Стягнути з Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції в м.Києві на користь держави 840 грн 80 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи якому повний текст ухвали не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва.

Заявник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Рада 7», , м. Київ, вул. А.Ахматової, 3;

Суб`єкт оскарження: старший державний виконавець Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Боголей Ірина Юріївна, 01011, м. Київ, вул. Різницька, 11-Б;

Суддя Г.О.Матійчук