Справа № 644/ 3366 /21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Сітало А.К.,

за участю секретаря Трач М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гупал Р.М. про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Гупал Р.М. звернувся до суду в інтересах позивача з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 заборгованість за Договором позики № 20/01/20-16 від 20.01.2020 року з додатковою угодою № 1 від 25.09.2020 року в розмірі 541 934,68 грн., яка складається з наступного: 289 170,00 грн. сума основного боргу; 7865,42 грн. інфляційні втрати; 1996,80 грн. 3 % річних від простроченої суми; 242 902,83 грн. сума неустойки в розмірі 1 % від суми займу за кожний день прострочення.

Ціна позову визначена в розмірі 541 934,68 грн.

Разом з позовною заявою представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Гупал Р.М. подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відповідачу ОСОБА_2 здійснювати відчуження 1) земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); 2) житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); та накласти арешт на автомобіль BMW модель Х5, номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_1 , 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_2 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову представник позивача посилається на те, що в провадженні суду перебуває позовна заява про стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу за Договором позики № 20/01/20-16 від 20.01.2020 року з додатковою угодою № 1 від 25.09.2020 року в загальному розмірі 541 934,68 грн. Кінцевий строк повернення позики додатковою угодою було встановлено до 20.01.2021 року включно.

З метою забезпечення позичальником виконання своїх зобов`язань за договором, 20.01.2020 року між позивачем та відповідачем було укладено договір застави транспортного засобу, посвідчений приватним нотаріусом Онищенко С.В.

Згідно договору застави, забезпечення позичальником зобов`язань було передано в заставу рухоме майно, а саме: автомобіль BMW модель Х5, номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_1 , 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_2 .

Додатковим забезпеченням виконання зобов`язань було відписано довіреність від 20.01.2020 року на право користування та розпорядження вказаним автомобілем.

Представник позивача зазначає, що відповідач ухиляється від виконання грошового зобов`язання та не повертає суму боргу в добровільному порядку. У зв`язку з чим, представник позивача вважає, що відповідач і в подальшому буде ухилятися від виконання грошового зобов`язання, що в свою чергу може утруднити, чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Представник позивача посилається на те, що у власності відповідача перебуває земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), а також житловий будинок загальною площею 85,4 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру обтяжень рухомого майна та Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, вказане нерухоме майно не перебуває під забороною. Також у власності відповідача перебуває предмет застави - автомобіль BMW модель Х5, номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_1 , 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_2 . В порушення умов п. 2.1. Договору застави, відповідач переховує предмет застави автомобіль BMW модель Х5, та не надає позивачу жодної інформації про його місце перебування.

Факт переховування предмета застави, свідчить про намагання відповідача уникнути відповідальності за несплату боргу та намагання незаконно відчужити предмет застави.

У зв`язку з чим, представник позивача вважає, що умовою застосування даного заходу забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів забезпечення позову щодо нерухомого та рухомого майна, яке являється предметом застави, без згоди позивача може бути відчужене на користь третіх осіб, та в разі невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог та унеможливить стягнення суми боргу за рахунок вказаного майна.

Суд, дослідивши заяву про забезпечення позову з доданими до неї документами та зміст позовної заяви приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зокрема шляхом: 1) накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до вимог ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

У відповідності до п. п. 4, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з п. п. 1, 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», за змістом ч. 1 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті. Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Судом встановлено, що предметом спору, згідно позовної заяви, є стягнення суми боргу за Договором позики № 20/01/20-16 від 20.01.2020 року з додатковою угодою № 1 від 25.09.2020 року в розмірі 541 934,68 грн., яка складається з наступного: 289 170,00 грн. сума основного боргу; 7865,42 грн. інфляційні втрати; 1996,80 грн. 3 % річних від простроченої суми; 242 902,83 грн. сума неустойки в розмірі 1 % від суми займу за кожний день прострочення. Вказана заборгованість утворилася внаслідок невиконання грошового зобов`язання. Відповідач ухиляється, від виконання грошового зобов`язання та повернення суми боргу.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

До заяви про забезпечення позову, не додано будь яких доказів, які б давали можливість встановити вартість нерухомого, зокрема земельної ділянки та житлового будинку, а також рухомого майна предмету застави автомобілю BMW модель Х5.

З позовної заяви вбачається, що сума заборгованості за договором складає - 541 934,68 грн., яка вочевидь не є співмірною з вартістю нерухомого на рухомого майна, щодо якого представник позивача просить вжити заходів забезпечення позову.

Крім того, доказів того, що відповідач ухиляється від виконання грошового зобов`язання, представником позивача суду не надано. Зокрема до матеріалів справи не додано доказів направлення позивачем вимоги до відповідача про повернення суми боргу.

Позивачем належним чином не обґрунтовано та не надано відповідних доказів, що не вжиття заходів забезпечення позову, визначених в заяві, може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду за даною позовною заявою.

Інших підстав для вжиття заходів забезпечення позову судом не встановлено.

Таким чином, суд не вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 154, 260-261, 353-354, п. 15 п. п. 15.5 ч.1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гупал Р.М. про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу залишити без задоволення.

Копію ухвали направити позивачу для відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А. К. Сітало