Дата документу 13.05.2021 Справа № 335/3437/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №335/3437/21 Головуючий у 1 інстанції: Стеценко А.В.
Провадження № 22-ц/807/1948/21 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого: Полякова О.З.,

суддів: Крилової О.В.,

Кухаря С.В.,

при секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01 квітня 2021 року про відмову у задоволенні заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТМК Торгстрой», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Чепкова Олена Володимирівна, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про скасування реєстраційної дії/запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «ТМК Торгстрой», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Чепкова О.В., ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про скасування реєстраційної дії/запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Разом з позовною заявою, ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову.

В заяві ОСОБА_1 зазначав, що 24 квітня 2019 року між ним та учасником ТОВ «ТМК Торгстрой» укладено договір застави, за яким в забезпечення виконання зобов`язань по поверненню боргу, ОСОБА_2 (заставодавець) передав ОСОБА_1 (заставодержателю), в заставу належну йому частку розміром 50% статутного капіталу Товариства.

Зазначеною заставою було забезпечено виконання зобов`язання ОСОБА_2 по поверненню ОСОБА_1 грошових коштів (позики) у сумі еквівалентній 50000 доларів США до 31 грудня 2019 року.

ОСОБА_2 зобов`язання з повернення позики не виконав та у порушення вищезазначеного договору застави, без згоди ОСОБА_1 , продав ОСОБА_3 частину належної йому частки у статутному капіталі ТОВ «ТМК Торгстрой» в розмірі 30%.

У Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань міститься інформація про реєстрацію за ОСОБА_3 частки розміром 30% у статутному капіталі Товариства (із розміром внеску до статутного фонду Товариства - 75000 грн.), яка була незаконно відчужена ОСОБА_2 .

У зв`язку із неналежним виконанням ОСОБА_2 зобов`язань за договором позики та відчуженням ним переданих заявникові у заставу майнових прав, ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м. Запоріжжя із позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства, укладеного 30 липня 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , стягнення коштів за вищезгаданим договором позики.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 14 січня 2021 року в справі № 332/2045/20 у задоволенні позову ОСОБА_2 в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу частки було відмовлено, проте суд встановив, що оскільки зазначений договір купівлі-продажу частки є неукладеним та не відбувся, бо є невчиненим, не створив правових наслідків у вигляді переходу від ОСОБА_2 до ОСОБА_3 прав на частку розміром 30% у статутному капіталі ТОВ «ТМК Торгстрой». Також, додатковим рішенням від 26 січня 2021 року у вказаній справі було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики.

При цьому, незважаючи на неукладеність договору купівлі-продажу частки від 30 липня 2019 року, до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань були внесені зміни про зменшення розміру частки ОСОБА_2 з 50% до 20% статутного капіталу товариства.

ОСОБА_1 зазначав, що в разі задоволення його позову, оспорювана ним реєстраційна дія/запис буде скасована. Відповідно, після виконання можливого майбутнього рішення у даній справі відновиться реєстрація за ОСОБА_2 на частку у розмірі, який існував на момент укладення Договору застави, а саме у розмірі 50%. Тоді, у виконавчому провадженні може бути звернуте стягнення на цю частку відповідача ОСОБА_2 розміром 50%, що прямо передбачено ст. 53-1 ЗУ «Про виконавче провадження».

Якщо ж до набрання законної сили рішенням у справі відповідачем ОСОБА_3 (покупцем частки 30%) буде відчужена іншій третій особі, то це унеможливить поновлення його порушених прав заставодержателя частки та зробить неможливим виконання майбутнього рішення суду за його позовом.

Крім того, ОСОБА_1 вказував, що якщо до набрання законної сили рішенням у цій справі буде прийнято рішення засновників товариства про відчуження нерухомого майна і майно буде відчужено, вартість заставного майна (частки ОСОБА_2 у розмірі 50%) значно зменшиться, оскільки вона пропорційно залежить від вартості майна.

Посилаючись на наведені обставини, ОСОБА_1 просив забезпечити його позов шляхом

- заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, в тому числі - нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, здійснювати реєстрацію будь-яких змін (у тому числі зміни розміру частки учасника, перехід частки учасника до іншої особи), що стосуються частки відповідача ОСОБА_3 , розмір якої 30% у статутному капіталі ТОВ «ТМК Торгстрой» (ідентифікаційний код юридичної особи 34677166), до відомостей про юридичну особу, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно ТОВ «ТМК Торгстрой» (ідентифікаційний код юридичної особи 34677166);

- накладенням арешту на нерухоме майно ТОВ «ТМК Торгстрой».

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01 квітня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ТМК Торгстрой», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Чепкова О.В., ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про скасування реєстраційної дії/запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не доведено що проведення уповноваженими особами реєстраційних дій щодо реєстрації будь-яких змін, що стосуються частки ОСОБА_3 у статутному капіталі ТОВ «ТМК Торгстрой», до відомостей про юридичну особу, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно ТОВ «ТМК Торгстрой», у разі прийняття судом рішення про скасування реєстраційної дію/запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 21.08.2019 № 5015832, істотно ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Крім того, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги заявника ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за договором позики забезпечені заставою. Щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно ТОВ «ТМК Торгстрой» суд зазначив, що такий захід забезпечення позову ОСОБА_1 не є співмірним із заявленими позивачем вимогами, безпосередньо непов`язаний з предметом спору, суперечить змісту заходів забезпечення позову та меті їх застосування, яка полягає в захисті інтересів позивача в справі, а не в позбавленні (порушенні) прав інших осіб.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01 квітня 2021 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його заяву про вжиття заходів забезпечення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що відповідно до пункту 10-4 частини 1 ст. 28 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» підставою для відмови у державній реєстрації є також невідповідність відомостей,зазначених у документах, поданих для державної реєстрації, відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі чи інших інформаційних системах, використання яких передбачено цим Законом». Отже, якщо припустити, що судом буде прийняте рішення про задоволення позову,а відповідачем ОСОБА_3 буде відчужена частка (та буде здійснена відповідна перереєстрація) до ухвалення такого рішення, то це рішення державний реєстратор не зможе виконати, оскільки у такому рішенні буде йти мова про скасування реєстрації частки за ОСОБА_3 , а частка за ОСОБА_3 вже не буде зареєстрована, тобто наявна буде невідповідність відомостей, зазначених у документах (рішенні), поданих для державної реєстрації, відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі.

Висновок суду щодо не співмірності вимоги про накладення арешту із заявленим позовом, ОСОБА_1 також вважає помилковим, оскільки якщо до набрання законної сили рішенням у цій справі буде прийняте рішення засновників Товариства про відчуження нерухомого майна Товариства і це нерухоме майно буде відчужено, вартість заставного майна (частки ОСОБА_2 у розмірі 50%) значно зменшиться, оскільки вартість частки пропорційно залежить від вартості майна Товариства, а може і взагалі ця частка вже не буде нічого вартувати та не зможе забезпечити повернення боргу. Це унеможливить ефективний захист та поновлення моїх порушених прав, як заставодержателя частки Товариства із розміром 50%.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_3 - ОСОБА_7 просила відмовити у задоволенні скарги, а ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01 квітня 2021 року залишити в силі. У відзиві зазначає, що з огляду на те, що предметом позову у даній цивільній справі є вимога про скасування реєстраційної дії/запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, зміна складу або інформації про засновників не існує реальної загрози невиконання и утруднення виконання рішення суду в разі невжиття заявлених заходів забезпечення позову. Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачем не доведено що проведення уповноваженими особами реєстраційних дій щодо реєстрації будь-яких змін, що стосуються частки ОСОБА_3 у статутному капіталі ТОВ «ТМК Торгстрой», до відомостей про юридичну особу, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно ТОВ «ТМК Торгстрой», у разі прийняття судом рішення про скасування реєстраційної дію/запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 21 серпня 2019 року № 5015832, істотно ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду 30 березня 2021.

Інші учасники справи, своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

12 травня 2021 року на адресу апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд апеляційної скарги без його участі (а.с. 102).

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_7 у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечувала, просила залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, своїх представників не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися відповідно до вимог чинного законодавства, що підтверджується матеріалами справи. Так, судові повістки, направлені на адресу ТОВ «ТМК Торгстрой», ОСОБА_5 , ОСОБА_4 з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, повернулись до апеляційного суду із відміткою «адресат відсутній» (а.с. 64-78). При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Клопотання про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходили.

Згідно частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегією суддів вирішено розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини 1статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з частиною 2 статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону, як підприємець.

Відповідно до пункту 6 зазначеної Постанови особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов`язком. Тому, при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просив заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі, для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Таким чином, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. [...] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. [...] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

За приписами п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив скасувати реєстраційну дію/запис у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, 21.08.2019 14:44:18, 5015832. Зміна складу або інформації про засновників. Зміна складу засновників (учасників) або зміна відомостей про засновників (учасників) юридичної особи. ( Чепкова О.В. , Приватний нотаріус Чепкова О.В.), якою до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було внесено відомості про перелік засновників (учасників) ТОВ «ТМК Торгстрой» (код юридичної особи 34677166) із зазначенням у якості засновника ОСОБА_3 із розміром внеску до статутного фонду Товариства - 75000 грн. та було зменшено розмір внеску засновника ОСОБА_2 до 50000 грн.

Судова колегія виходить з того, що забезпечення позову полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову застосовується судом, зокрема, якщо їх невжиття може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

При цьому вибір способу забезпечення залежить від суті позовної вимоги, зокрема, неприпустимим є застосування заходів забезпечення позову, які не пов`язані з предметом спору.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції не врахував позицію Верховного Суду викладену в постанові від 16 серпня 2018 року у справі №910/1040/18, про необхідність дослідження в немайнових спорах того, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Дослідивши зміст позовних вимог та визначених Позивачем заходів забезпечення позову, суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви у вищезазначеній частині. Судом першої інстанції залишено поза увагою, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може ускладнити ефективний захист або поновлення порушених прав або інтересів ОСОБА_1 , за захистом яких він звернувся до суду, оскільки у разі вчинення державним реєстратором нових реєстраційних дій щодо Товариства, буде неможливим захист або поновлення зазначених прав в межах одного судового провадження без нових звернень до суду.

Судова колегія вважає співмірним обраний вид забезпечення позову в частині заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, в тому числі - нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, здійснювати реєстрацію будь-яких змін (у тому числі зміни розміру частки учасника, перехід частки учасника до іншої особи), що стосуються частки відповідача ОСОБА_3 , розмір якої 30% у статутному капіталі ТОВ «ТМК Торгстрой» (ідентифікаційний код юридичної особи 34677166), до відомостей про юридичну особу, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно ТОВ «ТМК Торгстрой».

При цьому, заява про забезпечення позову в частині накладення арешту на нерухоме майно ТОВ «ТМК Торгстрой» задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не надано доказів з яких можливо встановити вартість нерухомого майна ТОВ «ТМК Торгстрой», а отже, враховуючи суму позики, такі заходи забезпечення позову є неспівмірними із заявленими позовними вимогами. Крім того, вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

З огляду на наведені обставини, ухвала суду Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01 квітня 2021 року підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення його позову.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01 квітня 2021 рокуу цій справі - скасувати, прийняти нову постанову, за якою:

«Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТМК Торгстрой», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Чепкова Олена Володимирівна, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про скасування реєстраційної дії/запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - задовольнити частково.

Заборонити державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, в тому числі - нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, здійснювати реєстрацію будь-яких змін (у тому числі зміни розміру частки учасника, перехід частки учасника до іншої особи), що стосуються частки відповідача ОСОБА_3 , розмір якої 30% у статутному капіталі ТОВ «ТМК Торгстрой» (ідентифікаційний код юридичної особи 34677166), до відомостей про юридичну особу, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно ТОВ «ТМК Торгстрой» (ідентифікаційний код юридичної особи 34677166).

В задоволені іншої частини заяви про забезпечення позову - відмовити.»

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 17 травня 2021 року.

Головуючий:

Судді: