Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Іванова А.П., за участю секретаря судового засідання Чейпеш В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

22.12.2020 позивач АТ «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення заборгованості вартості перерахованого об`єму природного газу в сумі 27526, 72 грн.

Позов мотивовано тим, що 30.08.2018 між ПАТ «Закарпатгаз» ( відповідно до протоколу №23 Загальних зборів акціонерів ПАТ «Закарпатгаз від 22.03.2019 прийнято рішення про зміну типу Товариства на приватне та зміну назви на АТ «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз») та відповідачкою ОСОБА_1 укладено договір на відшкодування вартості витрат природного газу від 30.08.2018, за яким відповідачка зобов`язувалася компенсувати вартість природного газу в сумі 27526, 72 грн. до 31.08.2019. Вимогу про сплату вартості перерахованого об`єму спожитого природного газу споживач залишив без задоволення, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду з метою стягнення цієї суми в судовому порядку.

У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутності, вказав, що позов підтримує.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Окрім цього відповідачка подала заяву про звільнення від сплати судового збору та розстрочення виконання судового рішення, оскільки вона є пенсіонером, отримує пенсію за віком в сумі 1961 грн., а тому враховуючи її матеріальний стан просить встановити помісячну фіксовану суму з виконання рішення суду у 400 грн.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.

Правовідносини з розподілу та постачання побутовим споживачам природного газу регулюються статтею 714 Цивільного кодексу України та Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг N2494 від 30.09.2015 року.

Відповідно до абз. 10 частини першої ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу; постачання природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.

За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

Кодекс газорозподільних систем визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу (в тому числі побутовими споживачами).

Відповідно до п. 7 гл. 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку Оператора ГРС та/або документальне підтверджене споживання природного газу.

Позивач АТ «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» є оператором газорозподільної системи і здійснює господарську діяльність, зокрема з розподілу газоподібного палива через місцеві (локальні) трубопроводи.

30.08.2018 між ПАТ по газопостачанню та газифікації «Закарпатгаз» (Оператор ГРМ) та ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 укладено договір про відшкодування вартості втрат природного газу.

Згідно з п. 1.2 договору ОСОБА_2 зобов`язалася компенсувати Оператору ГРМ вартість природного газу, обсяг якого перерахований згідно з акту-розрахунку від 30.08.2018, внаслідок порушення на ринку природного газу, зафіксованого актом про порушення №586 від 25.07.2018, яке ОСОБА_2 визнала як порушене з її вини.

При цьому розділом 2 вказаного договору визначено, що ОСОБА_1 забовязана оплатити вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу в сумі 27526, 72 грн. протягом року до 31.08.2019 рівними частинами.

Пунктом 4.2 договору визначено, що порушення такого є його невиконання чи неналежне виконання, тобто виконання з порушенням зокрема вищевказаних умов.

Обставини вказані в п. 1.2 договору підтверджується актом про порушення №586 від 25.07.2018, за яким за участі споживача ОСОБА_1 в приватному будинку за адресою АДРЕСА_1 встановлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ сумнівна заводська пломба; актом-розрахунком необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості споживачу ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 від 30.08.2018, за яким на опалювальну площу 110 м.кв. та кількість проживаючих 5 осіб на наявні газові прилади за період з 24.01.2018 по 24.07.2018 нараховано 2515, 14 м.куб на суму 27526, 72 грн.; розрахунком нарахування газу за граничними нормами по ціні ВТВ 24.01.2018-24.07.2018, а також актом №15799 експертизи лічильника газу від 02.08.2018 та довідкою про непридатність №177830 від 02.08.2020, за яким лічильник за адресою АДРЕСА_1 непридатний до експлуатації через несанкціоноване втручання.

Окрім цього в матеріалах справи наявна вимога АТ «Закарпатгаз» №11421 від 06.07.2020, адресована за адресою АДРЕСА_1 про необхідність компенсації вартості не облікованого (донарахованого) через порушення об`єму природного газу на суму 27562, 72 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Отже, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржників покладено певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому відповідає право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплати грошей за надані послуги.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Згідно з п.4 ч.1 ст. 611 ЦПК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Перевіривши наведений представником позивача розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості споживачу ОСОБА_2 , враховуючи наявність договірних зобов`язань між сторонами щодо відшкодування вартості втрат природного газу ОСОБА_1 в сумі 27562, 72 грн. у строк до 31.08.2019 рівними частинами, яке останньою не виконане, суд приходить до висновку, що вимога позивача є обґрунтованою, а тому підлягає до задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вимогами ст. 137 ЦПК України передбачено наступне. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Всупереч вказаному до позову представником позивача надано лише попередній (орієнтований розрахунок) суми судових витрат позивача, зі змісту якого видно, що витрати на професійну правову допомогу адвоката становлять 5000 грн. Понесення останніх представником позивача не підтверджено, відтак задоволенню не підлягають.

Представником позивача документально підтверджено понесення судових витрат у вигляді судового збору у належному до сплати за подання позовної заяви майнового характеру - 2102 грн.

Разом з тим 19.05.2021 відповідачка подала заяву про звільнення від сплати судового збору та розстрочення виконання судового рішення, оскільки вона є пенсіонером, отримує пенсію за віком в сумі 1961 грн., а тому враховуючи її матеріальний стан просить встановити помісячну фіксовану суму з виконання рішення суду у 400 грн.

Частинами 1, 3 ст. 136 ЦПК України регламентовано право суду, враховуючи майновий стан сторони, своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Підстави звільнення від сплати судового збору регламентовані ЗУ «Про судовий збір». Так, ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» стверджується можливість звільнення від сплати судового збору за сукупності таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Як вбачається із довідки, виданої ОСОБА_1 , остання знаходиться на обліку в Управлінні ПФУ Ужгородського об`єднаного управління ПФУ і отримує пенсію за віком. Сума отриманої пенсії за період з травня 2020 по квітень 2021 становить 22251, 52 грн.

Відтак сума судового збору у 2102 грн. перевищує 5 відсотків розміру річного доходу відповідачки.

З огляду на вказане, суд вважає за можливе звільнити відповідачку від сплати судового збору.

В силу положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що відповідачка звільнена судом від плати судового збору позивачу на виконання вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України необхідно компенсувати за рахунок держави судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Розстрочення виконання рішення допускається судом безпосередньо при вирішенні справи із зазначенням про це в рішенні суду, згідно ст. 267 ЦПК України, або на стадії виконання рішення суду, що передбачено ст. 435 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання рішення суду є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим.

Враховуючи матеріальний стан відповідачки, а саме те, що остання є особою похилого віку, її сукупний дохід за останній рік становить 22251, 52 грн., суд вважає можливим розстрочити відповідачці виконання рішення строком на один рік, оскільки її фінансове становище, за переконанням суду, в сукупності з розміром задоволених вимог позивачки є обставиною, яка істотно ускладнює виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 18, 81, 223, 259, 263-265, 268, 272, 273, 351, 352, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» (, м. Ужгород, вул. Погорєлова, 2) заборгованість 27526 (двадцять сім тисяч п`ятсот двадцять шість) гривень 72 копійки (вартості втрат природного газу згідно з договором від 30.08.2018).

Розстрочити виконання рішення суду строком в один рік з оплатою заборгованості щомісячно рівними частинами по 2293 (дві тисячі двісті дев`яносто три) гривні 90 копійок, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Компенсувати Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» (, м. Ужгород, вул. Погорєлова, 2) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов