Справа № 486/1681/20
Провадження № 2/486/153/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2021 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого- судді - Волкової О.І.

при секретарі - Тодоренко М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовом Акціонерного Товариства Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

27.10.2020 року представник Акціонерного Товариства Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" звернувся суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 03.11.2020 року позов залишено без руху (а.с. 59).

Ухвалою суду від 17 листопада 2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 09.12.2020 року (а.с. 101).

В судове засідання 11.01.2021 року відповідач ОСОБА_1 не з`явився але належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи, суддею Волковою О.І. заявлено самовідвід, мотивами якого є те, що 23 березня 2017 р. приблизно 8.30 годині, суддя Южноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_2 , була свавільно затримана в своєму службовому кабінеті, який розташований на першому поверсі будівлі суду за адресою: вул. Дружби Народів 3 - А, в м. Южноукраїнськ, Миколаївської області, співробітниками УЗБ в Миколаївській області.

Згадані дії, вчиняла група осіб у складі: начальника відділу УЗБ України в Миколаївській області ОСОБА_1 (службове посвідчення: серія МКП №002531, видане 06.12.2016 р.); ОСОБА_3 - оперуповноваженого УСБ України в Миколаївській області (службове посвідчення: серія НОМЕР_1 , видане 23.11.2016 р.; ОСОБА_4 - оперуповноваженого УСБ України в Миколаївській області (службове посвідчення: серія НОМЕР_2 , видане 23.11.2016 р.); ОСОБА_5 (службове посвідчення: серія НОМЕР_3 , видане 12.12.2016 р.) та громадянами ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Працівники УЗЕ в Миколаївській області демонстрували свою перевагу над людиною - суддею, підривали авторитет не лише судді, а й авторитет судової влади в цілому.

Відносно зазначених осіб порушено кримінальне провадження №0000132 від 18.05.2017 року.

Враховуючи, що практики вже вчерверте не можуть дійти єдиної згоди щодо наявності у діях поліцейських, зазначених у постановах, ознак кримінального провадження, та протягом трьох років утретє відкривають та закривають справу.

В даний час існують наступні правові позиції:

Слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва Скрипченко С.М. (Справа №490/11198/17; 1- кс/490/311/2018), (Справа №490/11198/17; 1-кс/490/989/2019); колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду (Справа № 490/11198/17 номер провадження 11-сс/819/59/19), які вбачали підстави для скасування Постанови про закриття кримінальної справи, та старшого слідчого відділу управління з розгляду кримінальних проваджень слідчими органами прокуратури Білецького С.Ю., який намагався довести, що справу має бути закрито.

Очікується, що знання слідчих територіального управління ДБР у Миколаївській області та численні обґрунтування, що містяться на всіх етапах розгляду зазначеної справи, отримають єдину правову оцінку, яка дасть змогу чітко трактувати статтю закону та дозволить цю норму закону виконати так як з 22.07.2019 року визначена підсудність за територіальним управлінням ДБР у м. Миколаєві.

Ухвалою Заводського районного суду Миколаївської області від 08.04.2020 року вчерверте скасовано постанову слідчого Першого слідчого відділку Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаїві, Саєнко Владлена Володимировича від 27.12.2019 року на даний час триває досудове слідство.

Відповідно до ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді.

З підстав, зазначених у статтях 36, 37, 38 ЦПК України суддя зобов`язаний заявити самовідвід (ч. 1 ст. 33 ЦПК України).

Частинами 1-2 ст. 40 ЦПК України визначено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно з частиною 9 статті 40 ЦПК України питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Обставини, викладені в заяві про самовідвід, дійсно можуть викликати сумніви в неупередженості та об`єктивності судді в цій справі, відтак заявлений самовідвід є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Визначаючи, чи є суд незалежним, Європейський суд з прав людини звертає увагу й на ті зовнішні ознаки незалежності, що можуть стосуватися навіть гіпотетичної можливості впливу на суд. Існування самої лише можливості зовнішнього впливу на суд Європейський суд з прав людини іноді визнає достатнім, щоб поставити під сумнів незалежність суду (справи «Бєлілос проти Швейцарії» та «Очолан проти Туреччини») і застерігає, що навіть самі лише сумніви «розсудливого спостерігача» в тому, що суд незалежний та неупереджений, можуть мати певне значення в розумінні забезпечення громадянами права на справедливий суд (справи «Ферантелі та Сантанджело проти Італії», «Хаусчілд проти Данії» та «Веттштайн проти Швейцарії»).

Згідно п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» - незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановлені судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але і з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана. П. 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів передбачає, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Суддя повинен виконувати свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Суддя проаналізувала, обдумала, оцінила варіанти, визначила наслідки, розгляду справи під її головуванням, з застосуванням тесту на підзвітність суспільному контролю на незалежний суд і заявила самовідвід з власної ініціативи.

З огляду на те, вважає, що сторони у справі мають право знати, чому справу передано іншому судді, це право допомагає уникнути свавільного перерозподілу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 126 Конституцією Українии ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 36,39,40,41 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Заяву головуючої судді Волкової О.І. про самовідвід у цивільній справі за позовом Акціонерного Товариства Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Передати цивільну справу №486/1681/20, провадження №2/486/645/2020 до канцелярії Южноукраїнського міського суду Миколаївської області для визначення автоматизованою системою документообігу суду, судді для її розгляду.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Южноукраїнського

міського суду О.І. Волкова