22-ц/804/1371/21
2-3577/11

П О С Т А Н О В А

Іменем України

Єдиний унікальний номер 2-3577/11

Номер провадження 22-ц/804/1371/21

19 травня 2021 року місто Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Лопатіної М.Ю.

суддів Мальцевої Є.Є., Пономарьової О.М.

за участю секретаря Сидельнікової А.В.,

сторони:

заявник Акціонерне товариство «Універсал Банк»

заінтересовані особи ОСОБА_1 , Акціонерне товариство «ВТБ

Банк»

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» на ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 03 березня 2021 року, постановлену у складі судді Васильченко О.Г., повний текст якої складено 03 березня 2021 року,-

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст вимог заяви.

У грудні 2020 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» (надалі: АТ «Універсал Банк») звернулось до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Акціонерне товариство «ВТБ Банк» (надалі: АТ «ВТБ Банк»)

Заява мотивована тим, що рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області у справі №2-3577/11 від 02 грудня 2011 року, в рахунок погашення заборгованості за договором про відкриття валютної кредитної лінії №2.10-04/07-КЛ від 23 липня 2007 року в розмірі 166 027,60 доларів США, звернуто стягнення на предмет іпотеки нежиле приміщення №130 у будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ «ВТБ Банк» на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною 2 500 000,00 грн. 21 жовтня 2020 року АТ «ВТБ Банк» та АТ «Універсал Банк» уклали договір №75-РБ про відступлення прав вимоги, зокрема до ОСОБА_1 за договором про відкриття валютної кредитної лінії №2.10-04/07-КЛ від 23 липня 2007 року. Враховуючи те, що АТ «Універсал Банк» є правонаступником АТ «ВТБ Банк», заявник просив замінити стягувача у виконавчих листах, виданих у справі № №2-3577/11 за позовом ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про відкриття валютної кредитної лінії шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме АТ «ВТБ Банк» на АТ «Універсал Банк».

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 03 березня 2021 року у задоволенні заяви АТ «Універсал Банк» про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) по цивільній справі №2-3577/11, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , АТ «ВТБ Банк» відмовлено.

Відмовляючи в задоволені заяви, суд першої інстанції виходив з того, що АТ «Універсал Банк» просив замінити стягувача у виконавчих листах, виданих на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 02 грудня 2011 року, однак, з матеріалів справи вбачається, що дане рішення 06 листопада 2012 року було скасоване Апеляційним судом Донецької області. Крім того, заявником не надано суду жодних документів щодо підтвердження наявності виконавчого провадження та його стану.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі заявник, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити заяву про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

Скарга мотивована тим, що місцевий суд помилково зазначив, що рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 02 грудня 2011 року, на підставі якого було видано виконавчий лист, було скасоване, оскільки рішенням Апеляційного суду Донецької області від 06 листопада 2012 року рішення суду першої інстанції суду було змінено в частині звернення стягнення на предмет іпотеки. Окрім цього, скаржник зазначив, що заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто на будь-якій стадії процесу.

Доводи і заперечення інших учасників справи

Заінтересовані особи своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

Заявник та заінтересовані особи у судове засідання апеляційного суду не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи. Крім того, представник заявника- адвокат Кисіль Ю.В. направив до суду апеляційної інстанції заяву, в якій скаргу підтримав та просив розглянути справу без його участі.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржене судове рішення не відповідає зазначеним вимогам закону.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Рішенням Жовтневого районного суду місті Маріуполя Донецької області у справі №-3577/11 від 02 грудня 2011 року позовні вимоги ПАТ «ВТБ Банк», назва якого змінилась на АТ «ВТБ Банк», до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. В рахунок погашення заборгованості за договором про відкриття валютної кредитної лінії №2.10-04/07-КЛ від 23 липня 2007 року в розмірі 166 027,60 доларів США, звернуто стягнення на предмет іпотеки нежиле приміщення №130 у будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ «ВТБ Банк» на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною 2 500 000,00 грн. Розподілено судові витрати.(а.с 41-44,45).

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 06 листопада 2012 року, рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області у справі №-3577/11 від 02 грудня 2011 року змінено в частині звернення стягнення на предмет іпотеки. В рахунок погашення заборгованості за договором про відкриття валютної кредитної лінії №2.10-04/07 КЛ від 23 липня 2007 року в сумі 166 027,60 доларів США, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 319 537 грн. 56 коп., станом на 22 березня 2011 року, що складається з суми простроченого боргу у сумі 131 925 доларів США або 1 048 500,32 грн., процентів за користування кредитом у сумі 9 753,30 доларів США або 77 516,30 грн. за період з 1 лютого 2010 року до 28 лютого 2011 року, суми непрострочених відсотків за користування кредитом 1 249,62 доларів США або 9 931,60 грн. за період з 1 березня 2011 року до 22 березня 2011 року, загальної суми пені за прострочення зобов`язань по кредиту 19 048,95 доларів США або 151 395,34 грн. станом на 22 березня 2011 року, загальної суми пені за прострочення відсотків по кредиту 503,18 доларів США або 3999,12 грн. станом на 22 березня 2011 року, 3% річних від суми простроченого кредиту 3 450,16 доларів США або 27 420,84 грн. станом на 22 березня 2011 року, 3% річних від суми прострочених відсотків або 774,03 грн. станом на 22 березня 2011 року, звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме нежиле приміщення №130 в будинку АДРЕСА_1 , яке складається з кімнат № 2,5,6,7,8,9,10,11,12,15,16,17, торгового залу № 3, сходової клітини VІ, в`їзду ХVШ, загальною площею 394,0 кв.м, що належить ОСОБА_3 на праві приватної власності, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною 2 500 000 грн. В решті рішення залишено без змін (а.с 46-48).

21 жовтня 2020 року між АТ «ВТБ Банк» та АТ «Універсал Банк» був укладений договір №75-РБ про відступлення прав вимоги, зокрема до ОСОБА_1 за договором про відкриття валютної кредитної лінії №2.10-04/07-КЛ від 23 липня 2007 року. (а.с.4-5, 6).

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції, та застосовані норми права

Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Крім того, за вимогами ч 5 ст. 15 Закону «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, за змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, посилання суду першої інстанції на те, що заявником не надано суду доказів на підтвердження наявності виконавчого провадження та його стану є безпідставними, оскільки заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Вказані висновки викладено у постановах Верховного Суду від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18), від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 15 травня 2019 року у справі № 370/2464/17 (провадження № 61-39193св18), від 19 лютого 2020 року у справі № 2-3897/10( провадження № 61-45900св18) та від 21 жовтня 2020 року у справі № 456/3808/14-ц (провадження № 61-16879св19).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на те, що кредитор у зобов`язанні АТ «ВТБ Банк» 21 жовтня 2020 року, шляхом укладення договору № 75-РБ про відступлення права вимоги, передав свої права кредитора за кредитним договором про відкриття валютної кредитної лінії №2.10-04/07 КЛ від 23 липня 2007 року АТ «Універсал Банк», є підстави для його заміни у виконавчому провадженні.

Суд першої інстанції помилково виходив з того, що заявник просив замінити стягувача у виконавчих листах, виданих на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 02 грудня 2011 року, яке скасоване, оскільки зазначене рішення суду було частково змінено судом апеляційної інстанції. Таким чином, місцевий суд дійшов необґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви АТ «Універсал Банк».

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Згідно п.4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення суду повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Зважаючи на вищевикладене, з огляду на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам прави, апеляційний суд вважає, що оскаржене судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви АТ «Універсал Банк» про заміну сторони виконавчого провадження.

Керуючись ст. ст. 367, 374,376,381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 03 березня 2021 року скасувати.

Замінити стягувача у виконавчому провадженні Акціонерне товариство «ВТБ Банк» () на правонаступника Акціонерне товариство «Універсал Банк» (), у справі № 2-3577/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст.389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Судді:

Повний текст постанови складено 19 травня 2021 року.

Суддя: