Справа № 758/5715/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

09 листопада 2021 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Волошиній А.М.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в місті Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕКС БУД» про визнання майнових прав на житлове приміщення, -

ВСТАНОВИВ :

В травні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Подільського районного суду м.Києва із позовною заявою, в якій просить визнати за позивачем майнові права на житлове приміщення за адресою: 3-кімнатна квартира АДРЕСА_1 районі міста Києва.

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 29 грудня 2003 року між замовником -ТОВ «АЛЕКС БУД», від імені якого на підставі договору доручення від «05» грудня 2003 року № 1-Д/04 діяло ТОВ «РЕСТ ЕНЕРДЖІ» (код ЄДРПОУ - 31058919), в особі виконавчого директора Павловського Петра Вікторовича та інвестором - ОСОБА_1 , був укладений ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ДОГОВІР № 80-82/21. За умовами даного Договору замовник зобов`язується передати інвестору об`єкт інвестування: частина об`єкту будівництва - 3- кімнатна квартира, НОМЕР_2 , яка знаходиться на 8-му поверсі, загальною площею 103,22 кв.м., в об`єкті будівництва - житловий 24-поверховий будинок із прибудованими приміщеннями та підземним паркінгом на АДРЕСА_3 . Плановий термін закінчення будівництва і здачі його в експлуатацію - 1 квартал 2006 року (пункт 2.2. Договору). В подальшому між ОСОБА_1 та ТОВ «АЛЕКС БУД» були укладені Додаткові угоди. Додатковою угодою №1 від 11 серпня 2004 року призупинялись інвестиційні платежі по Договору, у зв`язку з призупиненням будівельних робіт на будівельному майданчику. Додатковою Угодою №2 від 27 жовтня 2005 р. були внесені зміни до Договору і пункт 2.2. Договору викладений Сторонами в наступній редакції: «Плановий термін початку будівництва: 4 квартал 2005 року. Плановий термін закінчення будівництва і здачі Об`єкту будівництва в експлуатацію: 4 квартал 2007 року». Після укладання та підписання між Сторонами Договору Додаткової угоди №2 від 27 жовтня 2005 р., Інвестор - ОСОБА_1 виконала своє зобов`язання і сплатила на користь Замовника остаточну вартість об`єкту інвестування - 145 228,11 грн. Тобто Позивачем як Інвестором, виконанні зобов`язання щодо сплати вартості об`єкту інвестування, та сплачені кошти в повному обсязі за Договором. На час звернення до суду, замовником будівництва ТОВ «АЛЕКС БУД» не були виконанні його зобов`язання за Договором, будинок недобудований, об`єкт інвестування не переданий Інвестору. На разі будівництво будинку припинилося, причин припинення будівництва повідомлено не було, на вимогу передати Позивачу майнові права на квартиру, відповідач не реагує. Позивач дізнався про те, що є можливість поновити дане будівництво і наразі цей об`єкт будівництва переданий в управління комунальному підприємству «Фінансова компанія «Житло-Інвест» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01601, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 42, код за ). Тому, у позивача немає впевненості в тому, що на об`єкт інвестування не претендує жодна інша особа, оскільки на державному рівні мої права як інвестора саме цього житлового приміщення, ніде не відображено і не визнано. З огляду на це позивач просить суд визнати за ним майнові права на житлове приміщення: 3- кімнатна квартира НОМЕР_2 , яка знаходиться на 8-му поверсі, загальною площею 103,22 кв.м., в Об`єкті будівництва - житловий 24-поверховий будинок із прибудованими приміщеннями та підземним паркінгом на АДРЕСА_3 .

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові.

Відповідач, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву, в зв`язку з чим відповідно до вимог ст.ст.223 ч.4, 280 ЦПК України розгляд даної справи проведений в заочному порядку.

Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, 29 грудня 2003 року між замовником -ТОВ «АЛЕКС БУД», від імені якого на підставі договору доручення від «05» грудня 2003 року № 1-Д/04 діяло ТОВ «РЕСТ ЕНЕРДЖІ» (код ЄДРПОУ - 31058919), в особі виконавчого директора Павловського Петра Вікторовича та інвестором - ОСОБА_1 , був укладений ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ДОГОВІР № 80-82/21.

За умовами даного Договору замовник зобов`язується передати інвестору об`єкт інвестування: частина об`єкту будівництва - 3- кімнатна квартира, НОМЕР_2 , яка знаходиться на 8-му поверсі, загальною площею 103,22 кв.м., в об`єкті будівництва - житловий 24-поверховий будинок із прибудованими приміщеннями та підземним паркінгом на АДРЕСА_3 . Плановий термін закінчення будівництва і здачі його в експлуатацію - 1 квартал 2006 року (пункт 2.2. Договору).

В подальшому між ОСОБА_1 та ТОВ «АЛЕКС БУД» були укладені Додаткові угоди. Додатковою угодою №1 від 11 серпня 2004 року призупинялись інвестиційні платежі по Договору, у зв`язку з призупиненням будівельних робіт на будівельному майданчику.

Додатковою Угодою №2 від 27 жовтня 2005 р. були внесені зміни до Договору і пункт 2.2. Договору викладений Сторонами в наступній редакції: «Плановий термін початку будівництва: 4 квартал 2005 року. Плановий термін закінчення будівництва і здачі Об`єкту будівництва в експлуатацію: 4 квартал 2007 року».

Як вбачається , після укладання та підписання між Сторонами Договору Додаткової угоди №2 від 27 жовтня 2005 р., Інвестор - ОСОБА_1 виконала своє зобов`язання і сплатила на користь Замовника остаточну вартість об`єкту інвестування - 145 228,11 грн.

Відповідно до довідки про виконання умов інвестиційного договору № 211 від 80-82/21 від 29.12.2003 р. ОСОБА_1 відповідно до умов інвестиційного договору № 211 від 80-82/21 від 29.12.2003 р. здійснила передплату у сумі 209 385,23 грн. за житлове приміщення загальною площею 103,22 в будинку за адресою АДРЕСА_3 .

Згідно з п.п. 1.1., 1.2. договору об`єкт будівництва - житловий 24-поверховий будинок із прибудинковими приміщеннями на АДРЕСА_4 .

Об`єкт інвестування - частина об`єкту будівництва: 3-кімнатна квартира на АДРЕСА_3 , яка знаходиться на 8 поверсі, загальною площею 103,22 кв.м.

Відповідно до п. 2.1. договору замовник - ТОВ «Алекс Буд», зобов`язується передати інвестору - ОСОБА_1 , об`єкт інвестування відповідно до умов даного договору, а інвестор зобов`язується проінвестувати об`єкт інвестування своєчасно та в повному об`ємі і прийняти його у власність відповідно до умов давного інвестиційного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно п. 5.1 договору в разі порушення Інвестором строків оплати, передбачених п. 2.8, 2.9 даного Інвестиційного договору, інвестор сплачує замовника пеню у розмірі 0,1 % від фактично перерахованих за об`єкт коштів за кожний місяць прострочки.

Відповідно до п. 5.3 договору у разі перевищення планових термінів будівництва об`єкту більше, ніж на 3 місяці, замовник сплачує інвестору неустойку у розмірі 0,1 %від фактично перерахованих за об`єкт коштів за кожний місяць прострочки.

Пунктом 6.1 договору передбачено, що жодна з Сторін не буде нести відповідальності за повне чи часткове невиконання будь-яких з своїх зобов`язань при настанні обставин непереборної сили, які виникли після укладення Інвестиційного договору, а саме: масові заворушення, страйки, бойові дії; стихійні лиха (пожежа, повінь, землетрус та інші, в т.ч. природні та кліматичні явища); технологічні факторії ( злочинні або шкідливі дії третіх осіб, які потягли за собою аварію тощо); дії державних органів, в тому числі виконавчої влади, що перешкоджають нормальній законній діяльності.

Відповідно до п. 6.3. сторона, щодо якої виникла обставина непереборної сили, зобов`язана повідомити про це іншу Сторону не пізніше 10 робочих днів з дня її настання. Початок та період дії вказаних обставин підтверджується документально Торгово-промисловою палатою України або іншими компетентними органами.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України).

Абзацом 1 ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За змістом статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи-споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Як зазначалося вище, згідно п.2.2. договору № 80-82/21 запланований термін введення будинку в експлуатацію - 1 квартал 2006, однак забудовник, а не фінансова компанія (відповідач) може змінити указаний строк.

Про указане право забудовника позивачка була проінформована, а тому усвідомлювала і припускала про можливість настання ризику щодо несвоєчасного введення забудовником об`єкта будівництва в експлуатацію.

Встановлювати запланований термін введення будинку в експлуатацію є виключним правом забудовника, а тому він не є остаточним терміном виконання забудовником зобов`язань перед відповідачем та довірителями і може бути змінений.

У свою чергу відповідач може не погодитись із таким відтермінуванням, що призведе до настання несприятливих правових наслідки для усіх учасників фінансово-кредитних механізмів.

Із наведеного вбачається, що обов`язок своєчасно увести в обумовлений строк об`єкт будівництва належить виконати забудовнику, а не відповідачу про що відомо позивачці, оскільки дана умова закріплена як у Правилах ФФБ, з якими вона ознайомилась, що підтверджується її власноручним підписом на примірнику договору № 80-82/21.

Матеріалами справи підтверджується, що забудовником об`єкта будівництва житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями підземним паркінгом на АДРЕСА_3 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Алекс Буд» (далі - забудовник), із яким відповідач перебуває у договірних відносинах та який, також як і позивач, визнав та зобов`язався виконувати правила указаного ФФБ.

Договірні відносини між забудовником та відповідачем виникли на підставі договору №80-82/21 від 29.12.2003 р. про організацію спорудження житлового будинку з прибудованими приміщеннями та підземним паркінгом, розташованого на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими . Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів, права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на те, що умови пунктів 5.2. та 5.5. договору №80-82/21 від 29.12.2003 р. про участь у фонді фінансування будівництва суперечать нормам Закону України «Про захист прав споживачів».

Відносини, що виникли між сторонами спору, є специфічними та регулюються нормами спеціального законодавства, а також положеннями правил ФФБ та договору № №80-82/21 від 29.12.2003 р.

Основним спеціальним джерелом права для врегулювання питання неустойки у відносинах фінансування будівництва є Закон України №978-ІV від 19.06.2003 «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» (далі - Закон №978-ІV).

Відповідно до Закону № 978-IV у разі порушення забудовником строків спорудження об`єкта будівництва або у разі неналежного виконання управителем своїх обов`язків, передбачених частиною першою цієї статті (збільшення строків будівництва більше ніж на дев`яносто днів), довіритель має право вимагати від управителя дострокового розірвання договору та виплати йому коштів. Управитель зобов`язаний виплатити довірителю кошти у сумі, що визначається відповідно до статті 20 цього Закону при відмові довірителя від участі у ФФБ і не може бути меншою за суму, внесену довірителем до ФФБ. Довіритель не сплачує управителю винагороду за виплату йому коштів у разі, якщо довіритель відмовляється від участі у ФФБ з підстав, визначених ч. 4. ст. 18; сума коштів, що підлягає поверненню довірителю при відмові від участі у ФФБ, визначається управителем, виходячи з кількості закріплених за довірителем вимірних одиниць об`єкта інвестування, поточної ціни вимірної одиниці цього об`єкта інвестування на день передачі коштів в управління управителю ФФБ згідно ч. 4. ст. 20; сума коштів, яка підлягає поверненню довірителю у випадках, передбачених частинами четвертою - шостою цієї статті, повертається довірителю протягом п`яти днів після здійснення управителем наступної повної реалізації відповідного об`єкта інвестування або після введення об`єкта будівництва в експлуатацію відповідно до ч. 7. ст. 20.

Таким чином, спеціальним Законом № 978-IV визначений механізм захисту довірителем свого права у випадку настання ризикових ситуацій (збільшення строків будівництва більше ніж на дев`яносто днів), з якими довіритель пов`язує можливе настання для нього несприятливих наслідків.

До того ж, указаний механізм передбачений п.п.5.4.2., 5.4.4. 5.4.5 Правил ФФБ, погоджених позивачкою.

Як зазначено в Узагальненні судової практики з розгляду цивільних справ про захист прав споживачів (2009 - 2012 рр.), складеному Верховним Судом України 01.02.2013, Закон України «Про захист прав споживачів» має застосовуватися до указаних правовідносин, які виникають на підставі Закону України «Про фінансово- кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» в частині, не врегульованій спеціальним законом.

Натомість, як було вказано вище, саме Закон № 978-IV визначає допустиму для позивача поведінку, виходячи із підстав заяви - зокрема, виплата сплачених ним коштів.

Отже, з вище викладеного вбачається, що до укладення Договору №80-82/21 від 29.12.2003 позивачка ознайомилась не тільки з указаним договором, проти умов якого не заперечувала, а навпаки визнала їх, а також погодилась з Правилами ФФБ, у яких також чітко визначені права і обов`язки учасників системи фінансово-кредитних механізмів.

Крім того, відповідно до ч. 9 ст. 16 Закону № 978-1V забудовник зобов`язаний забезпечувати цільове використання отриманих від управителя коштів. В інтересах довірителів управитель здійснює контроль цільового використання забудовником коштів, спрямованих на фінансування будівництва. Наступне перерахування коштів забудовнику управитель здійснює відповідно до графіка фінансування, погодженого управителем і забудовником, після надання забудовником звіту управителю ФФБ за формою, встановленою згідно із законодавством.

Відповідно до п.п.4.15 Правил ФФБ Протягом періоду будівництва Фінансова компанія здійснює контроль за дотриманням Забудовником виконання умов договору про організацію спорудження об`єкта будівництва з метою запобігання виникнення ризикових ситуацій у будівництві внаслідок дій Забудовника, що можуть призвести до наслідків, передбачених у договорі про організацію спорудження.

У зв`язку із припиненням будівельно-монтажних робіт акти контролю не складались, а звіти від забудовника не надходили.

Згідно листа ТОВ «Алекс Буд» № 120 від 14.01.2005 р. вбачається, що 10.07.2003 року на сесії Київської міської Ради було прийнято рішення №638/798. Пункт 51 цього рішення передбачає надання земельної ділянки ТОВ „Алекс Буд" для будівництва, обслуговування та експлуатації житлового будинку на АДРЕСА_3 . Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України „Про планування і забудову територій", таке рішення одночасно є дозволом на будівництво об`єкту. 24.09.2003 року між Київською міською Радою та ТОВ „Алекс Буд" було укладено Договір оренди земельної ділянки строком на 10 років. 15.07.2004 року Головним управлінням контролю за благоустроєм та зовнішнім дизайном м. Києва було видано Ордер №04070128, яким було дозволено влаштування тимчасової огорожі та випробовування пробних кущів паль на земельній ділянці по АДРЕСА_3 . 15.07.2004 року Центральна служба „Укрінвестекспертиза" затвердила Зведений комплексний висновок №136, яким підтвердила відповідність законодавству проектно- кошторисної та дозвільної документації по проекту будівництва житлового будинку по АДРЕСА_3 . Таким чином, вказаний висновок однозначно вказує на відсутність будь-яких порушень правил отримання земельної ділянки під забудову та у виготовленні проектно- кошторисної документації з боку ТОВ „Алекс Буд ". 28.12.2004 року на сесії Київської міської Ради було прийнято рішення, яким скасовано дію пункту 51 рішення Київської міської Ради від 10.07.2003 року №638/798, який передбачав надання ТОВ „Алекс Буд" для будівництва земельної ділянки по АДРЕСА_3 . Після відміни судом незаконного рішення Київради ТОВ «Алекс Буд» продовжить роботу по будівництву житлового будинку.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків, недійсності передбачених законом.

Виконання чи невиконання сторонами зобов`язань, які виникли з правочину, має значення лише для визначення наслідків його недійсності, а не для визнання правочину недійсним. У разі якщо правочин ще не виконаний, він є таким, що не створює жодних юридичних наслідків відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК України.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що доводи позивача ОСОБА_2 , наведені нею в обґрунтування позовних вимог щодо визнання недійсними положень договору №80-82/21 від 29.12.2003 р., а саме п.5.1. та п.5.3., не підтверджені належними доказами.

Крім того, позивачем не доведено, що оспорювані пункти договору є несправедливими та такими, що порушують права споживача у відповідності до вимог Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За нормами статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Отже, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 про захист прав споживача та визнання положень договору недійсними є необґрунтованими та недоведеними, а тому такі вимоги задоволенню не підлягають.

Із урахуванням вищевказаного висновку суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, заява представника відповідача Комунального комерційного унітарного підприємства «Фінансова компанія «Житло-інвест» про застосування позовної давності у даній справі не вирішується.

З огляду на вказані положення та встановлені обставини, а також з урахуванням надання достатніх належних та допустимих доказів, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, то відповідно до ст.141 ЦПК України не підлягає стягненню сплачений позивачами при подачі позову судовий збір.

Керуючись ст. ст. 509, 526, 530, 610, 626, 629, 631 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 14, 79, 81, 82, 141, 223, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕКС БУД» про визнання майнових прав на житлове приміщення за інвестиційним договором № 80-82/21 від 29.12.2003 р. - відмовити в повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_5 ; РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЕКС БУД» (місцезнаходження за адресою: 04080, м.Київ, вул.Турівська, буд.31, оф.1; ).

Суддя Н. М. Ларіонова