Дата документу 12.10.2021 Справа № 336/1574/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 336/1574/21 Головуючий у 1 інстанції: Дацюк О.І.
№ 22-ц/807/2951/21 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Бєлки В.Ю.

Полякова О.З.

секретар: Бабенко Т.І.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 червня 2021 року за заявою скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Хупавченко Наталії Юріївни,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 червня 2021 року скаргу залишено без задоволення.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою суду ОСОБА_1 в особі ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою скаргу задовольнити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що 02.03.2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Хупавченко Н.Ю. щодо непроведення індексації суми аліментів, в якій просила зобов`язати державного виконавця провести індексацію аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 за період з 23.07.2014 року по 04.11.2020 року.

За ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, у даній справі суд першої інстанції з`ясовував, чи діяв державний виконавець в межах своїх повноважень, чи відповідали його рішення та дії вимогам чинного законодавства.

Судом першої інстанції було встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.03.2011 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_4 аліменти у твердій грошовій сумі 1500 гривень щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.01.2011 року до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до розрахунку заборгованості від 17.12.2020 року станом на 30.11.2020 року заборгованості по аліментам ОСОБА_3 не має, розмір аліментів визначався державним виконавцем у сумі 1500 гривень щомісячно, індексація державним виконавцем не проводилась.

Статтею 184 ч. 2 СК України в редакції, яка діяла на момент ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

В подальшому частину другу ст. 184 СК України викладено в наступній редакції: розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Обов`язок державного виконавця з індексації аліментів, що стягнуті у твердій грошовій сумі, визначений ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Зокрема, Законом України «Про внесення змін до статті 71 Закону України "Про виконавче провадження" щодо обов`язку виконавця проводити індексацію розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі» № 831 від 01.09.2020 року, який набрав законної сили 25.09.2020 року до статті 71 Закону України "Про виконавче провадження" внесені наступні зміни:

1) частину першу доповнено абзацами третім і четвертим такого змісту:

"Індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, проводиться, якщо інше не передбачено у виконавчому документі чи у договорі між батьками про сплату аліментів на дитину, виконавцем у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку. Індексація розміру аліментів проводиться щороку, починаючи з другого року після визначення розміру аліментів.

У разі самостійного надіслання стягувачем виконавчого документа безпосередньо підприємству, установі, організації, фізичній особі - підприємцю чи фізичній особі, зазначеним у частині першій статті 7 цього Закону, індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, проводиться, якщо інше не передбачено у виконавчому документі чи у договорі між батьками про сплату аліментів на дитину, відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення";

2) перше речення абзацу першого частини четвертої викладено в такій редакції:

"4. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті".

Як зазначиву суд першої інстанції раніше питання індексації аліментів, визначених судом в твердій грошовій сумі регулювались Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078, пунктом 10-4 якого передбачено, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється з місяця, в якому призначено аліменти.

Для аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі, що були призначені до червня 2016 р., обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з дня набрання чинності Законом України від 17 травня 2016 р. № 1368-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі".

У разі проведення державним, приватним виконавцем індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, обчислення індексу споживчих цін здійснюється наростаючим підсумком, починаючи з наступного року з місяця, що відповідає місяцю встановлення розміру аліментів.

При цьому розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, разом із сумою індексації не повинен перевищувати 50 відсотків грошового доходу платника аліментів.

Відповідно до п. 7 Порядку № 1078 індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами - підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів з доходу їх платника.

Закон України № 1368 набрав чинності 12.06.2016 року.

При апеляційному розгляді з`ясовувалися питання нарахування державним виконавцем індексації та встановлено, що у відповідні періоди з урахуванням індексу споживчих цін, державним виконавцем нараховувалася індексація на визначену судом тверду грошову суму аліментів.

Так, з наданих державним виконавцем розрахунків від 29 липня 2021 року та 11.10.2021 року вбачається. що державним виконавцем у періоди з грудня 2016 року по квітень 2018 року та з вересня 20020 року по вересень 2021 року нараховувалася відповдіана індексація а розмір належних до сплати аліментів визначався з додаванням цієї суми індексації до розміру аліментів, визначених судом.

Такі пояснення державного виконавця підтверджені відповідними розрахунками, не спростовані заявником скарги.

Одночасно судова колегія враховує, що на час розгляду справи не заперечується учасниками, що боржник не має заборгованості зі сплати аліментів, зазначена заборгованість була погашена ним з урахуванням нарахованої суми індексації.

З огляду на викладене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції та підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення не вбачає.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 червня 2021 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 жовтня 2021 року.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: В.Ю. Бєлка

О.З. Поляков