19.05.2021 Суддя Глібко О. В..
Справа № 644/3936/21
Провадження № 2/644/1915/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2021 року м. Харків

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Глібко О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до відділу освіти, культури, молоді та спорту Вільхівської сільської ради про поновлення на роботі,

в с т а н о в и в :

Адвокат Шумейко Я.В., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача та просить визнати незаконним та скасувати наказ № 199 від 29.03.2021 року в.о. начальника відділу освіти, культури, молоді та спорту Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області про скасування наказу № 91 від 18.02.2021 року по відділу освіти, культури, молоді та спорту Вільхівської сільської ради «Про призначення на посаду спеціаліста відділу освіти, культури, молоді та спорту Вільхівської сільської ради за строковим договором ОСОБА_2 », поновити ОСОБА_1 на посаді спеціаліста відділу освіти, культури, молоді та спорту Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з наступного дня після дати звільнення до дня винесення судового рішення про поновлення на роботі та моральну шкоду у розмірі 15000 грн.

Позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки дана заява пред`явлена з порушенням ст. ст. 175, 177 ЦПК України, а саме…

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у належному розмірі.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 5 ЗУ « Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КЗпП України та ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про оплату праці» заробітна плата -це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Статтею 2 ЗУ «Про оплату праці» передбачено, що в структуру заробітної плати входить основна заробітна плата, додаткова заробітна плата та інші заохочувальні компенсаційні виплати. До останніх належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами та положеннями, компенсації та інші грошові та матеріальні виплати, які передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами.

З наведених норм чинного законодавства вбачається, що середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час вимушеного прогулу не входить до структури заробітної плати.

З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях, а тому заявлена позивачем ОСОБА_1 позовна вимога про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не підпадає під категорію пільгової та підлягає оплаті судовим збором.

Зазначене відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/4518/16 від 30.01.2019 року.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 просить визнати незаконним та скасувати наказ № 199 від 29.03.2021 року, поновити його на посаді, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу та стягнути моральну шкоду в сумі 15000 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу в позовній заяві не зазначено, тому суд позбавлений можливості встановити суму судового збору, який підлягає сплаті за таку вимогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Згідно п. 1ч. 1 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується.

Позивачем заявлені вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, проте в порушення вимог п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України не вказано ціну позову, не додано орієнтовного розрахунку середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та обґрунтованого розрахунку суми, що підлягає стягненню. Крім того, позивачем не зазначена загальна сума, яку необхідно стягнути з відповідача.

Разом з тим, позивач звертається до суду із позовом, в якому заявлено вимогу немайнового характеру, а саме скасування наказу № 199 від 29.03.2021 року, при цьому ціну позову позивачем зазначено суму 15000 грн., за подання позовної заяви сплачено 1816 грн. Тобто за які вимоги немайнового характеру сплачений цей судовий збір не зрозуміло, оскільки не вказано обґрунтованого розрахунку суми, що підлягає стягненню.

Таким чином, у відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачу необхідно конкретизувати зміст позовних вимог, та визначити суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яку необхідно стягнути з відповідача, з урахуванням визначеної суми вказати ціну позову.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного, заяву слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 175-177, 185 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до відділу освіти, культури, молоді та спорту Вільхівської сільської ради про поновлення на роботі- залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків п`ять днів з моменту отримання копії ухвали суду.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений термін позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Глібко