Провадження №2/932/4508/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«17» травня 2021 року м.Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Цитульського В.І.,

за участю секретаря: Шейко А.М.

позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування, -

В С Т А Н О В И В:

До Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська 26.11.2020 надійшов вищезазначений позов в якому позивач просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді від 08.12.2020 відкрито провадження у справі та вирішено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судовому засіданні була присутня позивач яка підтримала заявлені позовні вимоги та надала пояснення аналогічні викладеним в ньому письмово.

Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи до судового засідання не з`явився, про причини не явки суд не повідомив.

Стислий виклад позиції позивача зазначеної у позові.

Так, позивачем зазначено, що вона є власником квартири АДРЕСА_2 . З огляду на те, що відповідач, який є колишнім чоловіком позивача, зареєстрований у вказаній квартирі однак там не проживає з 2015 року, вважала за необхідне звернутися до суду з даним позовом, оскільки факт його реєстрації створює для неї перешкоди у вільному розпорядженні належною їй власністю та покладає на неї додаткові витрати з утримання квартири.

Відповідачем не надано відзив.

Фактичні обставини встановлені судом.

Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 02.08.2011, ОСОБА_3 набула у власність квартиру АДРЕСА_2 .

Згідно з копією акту про не проживання від 07.02.2020, складеного мешканцями будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 не проживає у квартирі АДРЕСА_2 з 2015 року.

Відповідно до копії довідки про склад сімї №4614, ОСОБА_2 рахується зареєстрованим у квартирі АДРЕСА_2 .

Згідно з копією постанови ВС/КЦС від 17.02.2021 прийнятої за результатами розгляду справи №200/16276/14, квартиру АДРЕСА_2 визнано спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з визнанням права власності по Ѕ частини кожному (позивачем у судовому засіданні підтверджено факт існування вказаного судового рішення).

Норми права, що застосував суд.

Частиною 1 статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч.1 ст.321ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Висновки суду.

З огляду на те, що відповідач є співвласником квартири АДРЕСА_2 , заявлені позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню, оскільки на останнього не розповсюджуються приписи ст.405 ЦК України та 71,72 ЖК УРСР на які посилається позивач.

Твердження останньої щодо порушення її прав на вільне користування квартирою наявністю реєстрації відповідача, що покладає на неї додаткові витрати по утриманню нерухомості також не є підставою для задоволення позову оскільки остання наділена правом на звернення до суду з вимогою про стягнення витрат понесених у зв`язку з утримання спільного майна.

Керуючись ст.ст.12, 81, 133, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Пунктом 15.5 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст рішення суду складено та проголошено 20.05.2021.

Суддя: В.І.Цитульський