Справа № 236/33/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2021 м. Лиман

Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Сердюк Н.В.,

за участю секретаря - Теліуса С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лиман за відсутності учасників справи цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою представника заявника ОСОБА_1 , яка діє в інтересах заявника ОСОБА_2 , заінтересована особа: Жданівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про встановлення факту смерті особи в певний час,

ВСТАНОВИВ:

06 січня 2021 року представник заявника ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті чоловіка заявниці ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Зугрес міста Харцизька Донецької області, Україна, у віці 80 років з причини хронічної серцево-судинної недостатності, атеросклеротичного кардіосклерозу з гіпертензією. На підтвердження факту смерті ОСОБА_3 представник заявниці надала довідку про причину смерті (до форми №106/у б/н), видану 01 лютого 2018 року та свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане 01 лютого 2018 року адміністрацією міста Зугреса міста Харцизька, так званої, ДНР.

Представник заявниці ОСОБА_1 22 грудня 2020 року звернулася до Жданівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) із заявою про реєстрацію факту смерті ОСОБА_3 , однак, територіальним органом ДРАЦС було повідомлено про неможливість здійснити державну реєстрацію факту смерті фізичної особи з причини відсутності необхідних медичних документів, встановленої законодавством України форми. У зв`язку з чим заявниця не може зареєструвати смерть чоловіка та реалізувати свої спадкові права.

З огляду на це, заявниця була змушена звернутися до суду задля встановлення факту смерті ОСОБА_3 із заявою в порядку окремого провадження, просить встановити факт смерті фізичної особи у певний час.

Заявниця ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_1 , належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибули. Представник заявниці просить справу розглянути без її участі та без участі заявниці, на вимогах наполягає, про що суду надала відповідну заяву (а.с. 19).

Заінтересована особа: Жданівській міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було повідомлено про дату, час та місце розгляду справи судом; заінтересованою особою не направлено свого представника для участі в судовому засіданні, заперечень проти задоволення заяви заінтересованою особою висловлено не було.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові матеріали по справі, встановив наступні обставини і визначив відповідні до них правовідносини.

З наданої завницею копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 25 червня 1963 року, актовий запис № 477, вбачається, що заявниця ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , є дружиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 11).

Заявниця ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується наданою заявнцею копією паспорту громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого Харцизьким МВ УМВС України в Донецькій області 20 жовтня 2001 року (а.с. 7-8).

Відповідно до довідки № від 14 серпня 2017 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, фактичне місце мешкання заявниці: АДРЕСА_2 (а.с. 10).

З причини хронічної серцево-судинної недостатності, атеросклеротичного кардіосклерозу з гіпертензією ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер 31 січня 2018 року в м. Зугрес містя Харцизька Донецької області,факт смерті ОСОБА_3 відображено в довідці про причину смерті (до форми №106/у б/н), виданій 01 лютого 2018 року Центральною міською лікарнею м. Харцизька № 2, так званої ДНР, та свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 , виданому 01 лютого 2018 року адміністрацією міста Зугреса міста Харцизька, так званої ДНР (а.с. 13, 14). Згадані документи видані на території тимчасово непідконтрольній державній владі України. Оцінюючи зміст цих документів, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема, висновки у справах проти Туреччини ( «Loizidou v. Turkey»,«Cyprus v. Turkey»), Молдови та Росії ( «Mozer v. The Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії "Namibia case", ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на території, контрольованій не визнаним на міжнародному рівні державним утворенням.

Представник заявниці ОСОБА_1 зверталася до Жданівського міського відділу ДРАЦС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) із заявою про реєстрацію факту смерті ОСОБА_3 , однак орган ДРАЦС листом від 22 грудня 2020 року № 391/20.35/132/20 повідомив про неможливість здійснення реєстрації цього факту через невідповідність поданих документів встановленій законодавством України формі, неможливість прийняття до розгляду документів, виданих підприємствами, установами, організаціями на тимчасово непідконтрольній українській владі території Донецької області (а.с.15).

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 з причини хронічної серцево-судинної недостатності, атеросклеротичного кардіосклерозу з гіпертензією помер ОСОБА_3 . Заявниці у зв`язку з цим на тимчасово непідконтрольній державній владі України території 01 лютого 2018 року Центральною міською лікарнею м. Харцизька № 2, так званої ДНР, видана довідка про причину смерті (до форми №106/у б/н), та свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане 01 лютого 2018 року адміністрацією міста Зугреса міста Харцизька Донецької області, так званої ДНР (а.с. 13, 14).

Загальновідомою та такою, що не потребує доказування за змістом ст. 82 ЦПК України є обставина проведення антитерористичної операції (операції об`єднаних сил із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії Російської Федерації) на території Донецької області та вихід частини території області з-під контролю державної влади України.

Нормами ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено період проведення антитерористичної операції як час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України; визначено територію проведення антитерористичної операції як територію України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р (зі змінами) затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, в тому числі в м. Зугрес міста Харцизька Донецької області.

30.04.2018 року Президент України підписав Указ "Про затвердження рішення РНБО «Про широкомасштабну антитерористичну операцію на території Донецької та Луганської областей», яким вводиться в дію рішення Ради національної безпеки і оборони. Глава держави також підписав Наказ Верховного Головнокомандувача ЗСУ «Про початок операції об`єднаних сил із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії Російської Федерації на території Донецької та Луганської областей». Згідно з наказом, з 14:00 30 квітня 2018 року, розпочато операцію об`єднаних сил відповідно до плану операції об`єднаних сил.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» в районі проведення антитерористичної операції можуть вводитися тимчасово обмеження прав і свобод громадян; на вимогу керівників учасників антитерористичної операції підприємства, установи та організації, що знаходяться в районі проведення антитерористичної операції, частково або повністю припиняють свою роботу.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їхні посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий такими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до ч.3 ст.2 Закону України" Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях", діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи.

Виходячи із засад справедливості та розумності, притаманних цивільному судочинству, суд за таких обставин вважає обґрунтованим твердження заявниці про неможливість отримання на території, тимчасово непідконтрольній українській владі, документів, що підтверджують факт смерті за формою, встановленою чинним законодавством України, на теперішній час з об`єктивних причин.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Підрозділом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5 (зі змінами) передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час;повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для заявниці від встановлення факту смерті її чоловіка в певний час залежить подальша можливість здійснення спадкових прав.

За таких обставин суд дійшов висновку, що заява представника заявниці ОСОБА_1 , яка діє в інтересах заявниці ОСОБА_2 про встановлення факту смерті особи в певний час підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 315-317, 319 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву окремого провадження представника заявника ОСОБА_1 , яка діє в інтересах заявника ОСОБА_2 , заінтересована особа: Жданівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про встановлення факту смерті особи в певний час - задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Задубрівці Снятинського району Івано-Франківської області, Україна, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Зугрес міста Харцизька Донецької області, Україна, у віці 80 років з причини хронічної серцево-судинної недостатності, атеросклеротичного кардіосклерозу з гіпертензією.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Краснолиманський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду відповідно до ст. 317, 430 ЦПК України підлягає негайному виконанню; оскарження цього рішення не зупиняє його виконання.

Судове рішення складено 13 січня 2021 року.

Суддя -