КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 357/7440/20 Головуючий у І інстанції Бондаренко О.В.
Провадження №22-ц/824/3139/2021 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 травня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Ігнатченко Н.В.,

за участі секретаря Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» - Карапетян Армена Рафіковича на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Томилівської сільської ради Білоцерківського району Київської області Науменко Олени Євгеніївни, Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП», третя особа: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію та їх обтяжень,

УСТАНОВИВ:

у липні 2020 року позивач, ОСОБА_1 , звернулась до суду з даним позовом обґрунтовуючи його тим, що 23.07.2007 року між нею та ТОВ «Український промисловий банк» було укладено кредитний договір №784/ФКВ-07 «Споживчий кредит з щомісячним поверненням частини кредиту та щомісячною сплатою процентів», згідно якого банк зобов`язався надати їй у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти (кредит) у розмірі 50 000 доларів США в порядку і на умовах, визначених цим договором, з метою кредитування - поточні потреби (п.1.4 кредитного договору).

Відповідно до п.3.1 в якості забезпечення виконання нею своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків та інших платежів, передбачених цим Договором, вона уклала з банком договір іпотеки нерухомого майна - житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що належав їй на праві власності.

30.06.2010 року, відповідно до договору про передачу активів та кредитних зобов`язань права кредитора від ТОВ «Український промисловий банк» перейшли до ПАТ «Дельта Банк».

18.03.2019 року через електронний майданчик електронної торгової системи dgf.prozorro.sale було здійснено продаж даного активу ПАТ «Дельта Банк» - права вимоги за вищезазначеним кредитним договором із забезпеченням будинком - лот F1 1GE37050. Початкова (стартова) ціна лоту 2 407 447,19 грн.

Відповідно до протоколу електронного аукціону, переможцем електронного аукціону став учасник ТОВ «ЕС.ДІ.СІ. ГРУП», ціна продажу лоту становить 794 457,57 грн.

За результатом проведеного аукціону, оформленого вищезазначеним протоколом, 12.04.2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ЕС.ДІ.СІ. ГРУП» укладено договір купівлі-продажу (відступлення) права вимоги за кредитним вищезазначеним договором.

ТОВ «ЕС.ДІ.СІ. ГРУП», звернувшись до державного реєстратора Томилівської сільської ради Білоцерківського району Київської області Науменко О.Є., зареєстрував право власності на будинок, внаслідок прийняття державним реєстратором Томилівської сільської ради Білоцерківського району Київської області Науменко О.Є. рішення про державну реєстрацію права власності та їх обтяжень від 15.08.2019 року.

Перехід права власності на будинок, реєстрація якого відбулась на підставі рішення державного реєстратора Томилівської сільської ради Білоцерківського району Київської області Науменко О.Є. від 15.08.2019 року, позивач вважає незаконним.

На думку позивача, вона була позбавлена права власності на будинок в порушення вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», відповідно до вимог якого передбачено, що не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадян України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими їй кредитними установами-резидентами України в іноземній валюті та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно.

Отже, у державного реєстратора Науменко О.Є. були наявні підстави для відмови у проведенні державної реєстрації права власності на вказаний будинок за ТОВ «ЕС.ДІ.СІ. ГРУП».

14.05.2019 року вона отримала від ТОВ «ЕС.ДІ.СІ. ГРУП» вимогу про усунення порушення від 08.05.2019 року.

Аналогічні вимоги отримали в цей же день і треті особи.

У цій вимозі відповідачем вказано, що до нього перейшло право вимоги за іпотечним договором від 23.07.2019 року, а також те, що у разі залишення даної вимоги без задоволення, відповідач почне процедуру стягнення на предмет іпотеки згідно іпотечного договору від 23.07.2019 року.

Однак, 23.07.2019 року вона не укладала будь-якого іпотечного договору з будь-якою особою, більше того - на момент отримання цієї вимоги до настання дня - 23.07.2019 року залишилося більше двох місяців.

Таким чином, ТОВ «ЕС.ДІ.СІ. ГРУП» у листі від 08.05.2019 року не було дотримано імперативних вимог ч. І ст.35 Закону України «Про іпотеку» щодо вимоги про усунення порушень в частині змісту порушених зобов`язань та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Отже, ТОВ «ЕС.ДІ.СІ. ГРУП» був не вправі приймати рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання.

Позивач стверджує, що за відсутності у ТОВ «ЕС.ДІ.СІ. ГРУП» виданої Національним банком України індивідуальної ліцензії або наявності судового рішення про стягнення боргу з позивача у іноземній валюті, відсутні підстави заявляти вимогу про стягнення заборгованості в іноземній валюті.

Крім цього, рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.08.2013 року у справі № 357/6928/13-ц стягнуто солідарно з позивача та поручителів на користь ПАТ «Дельта Банк» грошові кошти у розмірі 675 472,13 грн. як заборгованість за кредитним договором № 784/ФКВ-07 від 23.07.2007, зокрема: тіло кредиту - 476 649,37 грн., відсотки - 198 822, 76 грн.

Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі.

Таким чином, позивач вважає неправомірним нарахування процентів за користування кредитними коштами за період після 27.08.2013 року.

Крім того, перелік документів, який було надано відповідачем для державної реєстрації прав, не відповідав вимогам, встановленим законом та не давав змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно. За таких обставин, державний реєстратор мав би утриматись від прийняття оскаржуваного рішення і відмовити ТОВ «ЕС.ДІ.СІ. ГРУП» в проведенні державної реєстрації.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2020 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення про державну реєстрацію та їх обтяжень індексний номер: 48263544 від 15.08.2019 року про реєстрацію права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , за ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП», внесеного державним реєстратором Томилівської сільської ради Білоцерківського району Київської області Науменко Оленою Євгеніївною, номер запису про право власності: 32840884.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 630,60 грн.

В частині вимог заявлених до Державного реєстратора Томилівської сільської ради Білоцерківського району Київської області Науменко Олени Євгеніївни відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , представник відповідача - ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду встановленим по справі обставинам, порушення норм матеріального та процесуального права, просить в оскаржуваній частині рішення скасувати та постановити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Зокрема, в доводах апеляційної скарги зазначає, що відповідач вважає хибним висновок суду першої інстанції щодо обов`язку ПАТ «Дельта Банк» відповідно до вимог ст. 38 Закону України «Про іпотеку» письмово повідомити іпотекодавця за 30 днів про намір укласти договір відступлення права вимоги. Відповідач вважає, що суд помилково ототожнив правочин з відступлення права вимоги за кредитним і іпотечним договором з позасудовим зверненням стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу третім особам.

Відповідно договору від 12 квітня 2019 року №1289/К купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за кредитним договором і договору про відступлення прав за іпотечним договором за результатами відкритих торгів (аукціону) з продажу майнових прав та відступлення права вимоги за іпотечним договором на підставі протоколу № UA-EA-2019-01-28-000063-b між Банком та ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» були укладені договори щодо відступлення саме права вимоги за кредитними та похідними від нього зобов`язаннями позивача, а не купівля-продаж предмету іпотеки.

Апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції на ту обставину, що станом на дату подачі апеляційної скарги договір про відступлення прав вимоги за іпотечним договором 3317 від 23 липня 2007 року та договору купівлі-продажу майнових прав від 12 квітня 2019 року №1289/К не визнано недійсним та борг за основним зобов`язанням не погашено.

Відповідач також вказує на те, що зробивши висновок про ненадання державному реєстратору необхідних документів для звернення стягнення на предмет іпотеки, суд першої інстанції не надав належної оцінки Наказу Міністерства юстиції України №9/7 від 03 січня 2020 року про відмову у задоволенні скарг ОСОБА_1 від 11 жовтня 2019 року та 12 листопада 2019 року, який був доданий до відзиву на позов.

Так, скарги позивача до Міністерства юстиції України містили посилання на відсутність усіх необхідних документів, непогодження розміру заборгованості за Кредитним договором та вартості предмета іпотеки між позивачем та ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП», тобто обґрунтування скарг було частково тотожним із доводами, викладеними в обґрунтування позову.

В той же час, Міністерство юстиції України, дослідивши матеріали реєстраційної справи, зазначило, що державним реєстратором було дотримано вимог чинного законодавства при реєстрації права власності на предмет іпотеки за ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП».

На момент розгляду даної справи Наказ Міністерства юстиції України №9/7 від 03 січня 2020 року не скасований, позивачем у судовому порядку не оскаржений.

Апелянт також зазначає, що незгода позивача із сумою заборгованості на дату відступлення права вимоги не є підставою для скасування державної реєстрації права власності. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною в момент такого набуття, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Непогодження позивача із вартістю предмета іпотеки та розміром заборгованості дає йому право звернутись до суду із позовом про відшкодування різниці між цими сумами, а не право скасувати реєстрацію права власності на будинок.

Також, заявник не погоджується із застосуванням до даних правовідносин Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки на час укладення кредитного договору позивач був громадянином Грузії, предмет іпотеки не був придбаний за кредитні кошти, що підтверджується п. 1.4 Кредитного договору, відповідно до якого мета кредитування - поточні потреби (а не придбання будинку), а також Договором дарування будинку від 30.11.2002 року, який підтверджує, що право власності на будинок виникло за п`ять років до отримання кредитних коштів на безоплатній основі.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 заперечує проти доводів, якими відповідач обґрунтовує вимоги апеляційної скарги, посилаючись на їх безпідставність, просить залишити без змін рішення суду першої інстанції, як законне та обґрунтоване.

У судовому засіданні представник відповідача ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» Карапетян А.Р. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції у даній справі встановлено, що 13.11.2002 року був укладений договір дарування жилого будинку між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , з якого вбачається, що ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_1 жилий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Будинок в цілому має 113,6 кв.м. жилої площі і розташований на земельній ділянці з такими надвірними будівлями та спорудами: гараж, повітка-літня кухня з льохом, альтанка з льохом, гараж, огорожа. Договір посвідчений державним нотаріусом Білоцерківської державної нотаріальної контори Кравець А.В. (том 1 а.с.15)

23.07.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №784/ФКВ-07.

Відповідно до п.1.1 Договору банк надав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення. Строковості та платності грошові кошти у сумі 50 000 доларів США 00 центів в порядку і на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до п.1.2 договору строк кредитування - 180 місяців.

Відповідно до п.1.3 договору, дата повернення кредиту - 22.07.2022 рік.

Відповідно до п.1.4 договору, мета кредитування - поточні потреби.

Відповідно до п. 2.1 договору, для видачі кредиту банк відкриває рахунок № НОМЕР_1 в КРУ ТОВ «Укрпромбанк». Днем надання кредиту є день перерахування коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника або за його заявою - рахунок контрагента-продавця товарів/робіт/послуг або день одержання позичальником готівкових котів із каси банку.

Відповідно до п. 2.4 договору, повернення кредиту здійснюється щомісячними частками у розмірі не менше як 277 доларів США 78 цент по 20 число (включно) кожного місяця починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту.

Відповідно до п.3.1 договору, виконання позичальником зобов`язань за цим договором (повернення кредиту, сплата процентів за його користування, комісій, штрафних санкцій. Інших платежів, передбачених договором) забезпечується іпотекою житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , заставною вартістю 474 700 грн. 00 коп., який належить ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Міністерством юстиції Грузії в травні 2005 року, тимчасова посвідка на постійне проживання серії НОМЕР_3 , видана відділом ГІРФО ГУ МВС України в Київській області, 02.06.2004 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 та порукою ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (том 1 а.с. 16-22)

23.07.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 був укладений Додатковий договір №1 до кредитного договору №784/ФКВ-07 від 23.07.2007 року, з п.1 якого вбачається, що внесено зміни та викладено п.1.1, п.2.4 кредитного договору №784/ФКВ-07 від 23.07.2007 року в наступній редакції, а саме п.1.1 сума кредиту визначена в розмірі 64 722 доларів США 00 центів; п.2.4 повернення кредиту здійснюється щомісячними частками у розмірі не менше як 363 доларів США 61 цент по 20 число (включно) кожного місяця починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту. (том 1 а.с.23-26)

Пунктом 2 даного Додаткового договору передбачено, що всі інші умови кредитного договору №784/ФКВ-07 від 23.07.2007 року залишаються без змін.

Крім того, 23.07.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» (кредитор) та ОСОБА_3 (поручителем), ОСОБА_1 (боржник) був укладений договір поруки №784/1/ZФПОР-07, згідно з умовами якого поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов`язань за кредитним договором №784/ФКВ-07 від 23.07.2007 року, за яким останній зобов`язаний до 22.07.2022 року повернути кредит у розмірі 50000 доларів США 00 центів, сплатити проценти та штрафні санкції у розмірі і у випадках, передбачених кредитним договором.

20.09.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та ОСОБА_3 (поручителем), ОСОБА_1 (боржник) був укладений додатковий договір №1 до договору поруки №784/1/ZФПОР-07 (а.с.28), з п.1 якого вбачається, що внесено зміни в п.1 Договору поруки №784/1/ZФПОР-07 від 23.07.2007 року, а саме поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов`язань за кредитним договором №784/ФКВ-07 від 23.07.2007 року, за яким останній зобов`язаний до 22.07.2022 року повернути кредит у розмірі 64722 доларів США 00 центів, сплатити проценти та штрафні санкції у розмірі і у випадках, передбачених кредитним договором.

П.2 даного додаткового договору №1 до договору поруки передбачено, що всі інші умови договору поруки №784/1/ZФПОР-07 від 23.07.2007 року залишаються без змін.

Судом першої інстанції також встановлено, що 23.07.2007 року, з метою забезпечення вимог кредитора за кредитним договором №784/ФКВ-07 від 23.07.2007 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» (Іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (Іпотекодавець) був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сніговою К.В., зареєстровано в реєстрі за №3317 (том 1 а.с.31-34), за умовами якого Іпотекодавець надав в іпотеку Іпотекодержателюбудинок, який розташований в АДРЕСА_1 , ціна предмета іпотеки 474 700 грн. 00 копійок.

20.09.2007 року була укладена Додаткова угода №1 до іпотечного договору (том 1 а.с.35) з якої вбачається, що пункт 1.1 Іпотечного договору викладено в наступній редакції: «Іпотека за цим договором забезпечує вимоги іпотекодержателя за кредитним договором №784/ФКВ-07 від 23.07.2007 року та додатковим договором №1 від 20.09.2007 року (також будь-якими змінами і доповненнями до нього, в тому числі стосовно зміни процентної ставки за користування кредитом, строку кредитування, суми кредиту) укладеними між іпотекодержателем та іпотекодавцем за умовами якого останній зобов`язаний іпотекодержателю до 22.07.2022 року повернути кредит у розмірі 64 722 доларів США 00 центів, сплатити проценти за користування ним у розмірі 14,6 річних та штрафні санкції у розмірі і у випадках передбачених кредитним договором та додатковим договором №1 від 20.09.2007 року, інші умови пункту 1.1 та умови іпотечного договору залишаються без змін.

Як вбачається з Протоколу електронного аукціону №UA-EA-2019-01-28-000063-b, 18.03.2019 року відбувся електронний аукціон щодо продажу лоту, а саме: право вимоги за кредитним договором №784/ФКВ-07 від 23.07.2007 року, укладений з фізичною особою. Забезпечення: Житловий будинок загальною площею - 181,00 кв.м., житловою площею 113,6 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Іпотекодавцем є позичальник. Договір поруки із фізичною особою. Продаж відбувся за згодою заставодержателя. Переможець електронних торгів - Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕС.ДІ.СІ.Груп». Сума, яка підлягає сплаті 794 457,57 грн. (том 1 а.с.36-37)

12.04.2019 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» та Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕС.ДІ.СІ.Груп» за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом №UA-EA-2019-01-28-000063-b від 18.03.2019 року, уклали договір №1289/К купівлі-продажу майнових прав. (том 1 а.с.38-40)

Крім того, 12.04.2019 року був укладений договір про відступлення права вимоги за договором поруки з якого вбачається, що Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» та Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕС.ДІ.СІ.Груп» уклали договір про купівлю-продаж (відступлення) права вимоги за договором поруки №784/2/ZФПОР-07 від 23.07.2007 року. (том 1 а.с.43-44)

Відповідно до п.1.1 цього договору, договору №1289/К купівлі-продажу майнових прав від 12.04.2019 року та на підставі Протоколу електронного аукціону №UA-EA-2019-01-28-000063-b від 18.03.2019 року, ПАТ «Дельта Банк» передає (відступає) новому кредитору ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.Груп», а новий кредитор набуває права вимоги за договором поруки №784/2/ZФПОР-07 від 23.07.2007 року, укладеним між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_2 , в якості забезпечення виконання зобов`язань позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором №784/ФКВ-07 від 23.07.2007 року, укладеним між ТОВ «Український промисловий банк» та боржником, право вимоги за яким перейшло до АТ «Дельта Банк» на підставі Договору про передачу Активів та кредитних зобов`язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку, укладеного 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанку» та АТ «Дельта Банк», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим О.Є. та зареєстрованого в реєстрі за №2258.

12.04.2019 року був укладений договір про відступлення права вимоги за договором поруки (а.с.45-46), з якого вбачається, що Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» та Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕС.ДІ.СІ.Груп» уклали договір про купівлю-продаж (відступлення) права вимоги за договором поруки №784/1/ZФПОР-07 від 23.07.2007 року.

Відповідно до п.1.1 цього договору, договору №1289/К купівлі-продажу майнових прав від 12.04.2019 року та на підставі Протоколу електронного аукціону №UA-EA-2019-01-28-000063-b від 18.03.2019 року, ПАТ «Дельта Банк» передає (відступає) новому кредитору ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.Груп», а новий кредитор набуває права вимоги за договором поруки №784/1/ZФПОР-07 від 23.07.2007 року, укладеним між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_2 , в якості забезпечення виконання зобов`язань позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором №784/ФКВ-07 від 23.07.2007 року, укладеним між ТОВ «Український промисловий банк» та боржником, право вимоги за яким перейшло до АТ «Дельта Банк» на підставі Договору про передачу Активів та кредитних зобов`язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку, укладеного 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанку» та АТ «Дельта Банк», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим О.Є. та зареєстрованого в реєстрі за №2258.

Також, 12.04.2019 року був укладений договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором, з якого вбачається, що Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» та Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕС.ДІ.СІ.Груп» уклали договір про купівлю-продаж (відступлення) права вимоги за іпотечним договором. (том 1 а.с.47-48)

Відповідно до п.1.1 на умовах цього договору, договору №1289/К купівлі-продажу майнових прав від 12.04.2019 року та на підставі Протоколу електронного аукціону №UA-EA-2019-01-28-000063-b від 18.03.2019 року, ПАТ «Дельта Банк» передає (відступає) новому іпотекодержателю ТОВ«ЕС.ДІ.СІ.Груп» за іпотечним договором б/н від 23.07.2007 року, з усіма додатками та додатковими угодами, посвідченим Сніговою К.В. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу зареєстрованим 23.07.2007 року за реєстровим №3317, що укладений між ТОВ Український промисловий банк» та ОСОБА_1 , в якості забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором №784/ФКВ-07 від 23.07.2007 року, укладеним між ТОВ «Український промисловий банк» та боржником, право вимоги за яким перейшло до АТ «Дельта Банк» на підставі Договору про передачу Активів та кредитних зобов`язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку, укладеного 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанку» та АТ «Дельта Банк», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим О.Є. та зареєстрованого в реєстрі за №2258.

Як вбачається з акту приймання-передачі кредитної справи, відповідно до договору №1289/К купівлі-продажу майнових прав від 12.04.2019 року (том 1 а.с.49), ПАТ «Дельта Банк» передав ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.Груп» кредитну справу №784/ФКВ-07 від 23.07.2007 року.

З акту приймання-передачі від 11.04.2019 року (том 1 а.с.50-51), вбачається, що Скочинська А.М. заступник начальника відділу стягнення заборгованості фізичних осіб упрвавління примусового стягнення заборгованості департаменту по роботі з державною виконавчою службою та супроводження справ про банкрутство передала, а Ковалишин Ю.В. начальник управління адміністрування активних операції прийняла документи виконавчого провадження по ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості на користь ПАТ «Дельта Банк» згідно кредитного договору №784/ФКВ-07 від 23.07.2007 року.

У зв`язку з невиконанням позивачем умов кредитного договору та існуванням заборгованості, ТОВ «ЕС.ДІ.СІ. Груп» звернулося до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію за собою як іпотекодержателем права власності на зазначену вище квартиру.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (том 1 а.с.67-70) вбачається, що12.08.2019 року державним реєстратором Томилівської сільської ради Білоцерківського району, Київської області Науменко Оленою Євгеніївною зареєструвано право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 за Товариством з обмежено відповідальністю «ЕС.ДІ.СІ.Груп». Підстава виникнення права власності: договір відступлення права вимоги від 12.04.2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, №601; вимога про усунення порушень та повернення заборгованості, серія та номер б/н, видавник ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.Груп»; додаткова угода №1 до іпотечного договору від 23.07.2007 року, серія та номер:3317, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу; іпотечний договір від 23.07.2007 року, серія та номер:3317, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу.

Звертаючись до суду із вимогами про визнання протиправною та скасування рішення про державну реєстрацію права власності за ТОВ «Ес.ДІ.СІ.Груп», ОСОБА_1 як на підставу позову посилалась на те, що перехід права власності на будинок, реєстрація якого відбулась на підставі рішення державного реєстратора Томилівської сільської ради Білоцерківського району Київської області Науменко О.Є., є незаконним, таким, що відбувся всупереч вимогам Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», з порушенням ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку», за відсутності документів, що підтверджують перехід права вимоги до ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.Груп», а також безспірність розміру заборгованості за кредитним договором.

Ухвалюючи рішення про задоволення заявлених позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, щодержавна реєстрація за ТОВ «ЕС.ДІ.СІ. Груп» права власності на будинок була проведена державним реєстратором без дотримання положень статей 10 та 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також всупереч статті 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Колегія суддів апеляційного суду погоджується в цілому з висновком суду першої інстанції про наявність передбачених законом підстав для задоволення заявленого позову. В той же час, апеляційний суд визнає обґрунтованість доводів апеляційної скарги в частині помилковості висновків суду першої інстанції щодо певних обставин, про які буде зазначено нижче.

Відповідно до статті 1 цього Закону іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом (стаття 3).

За приписами частини першої статті 35 Закону № 898-IV у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Положеннями статті 37 Закону № 898-IV(в редакції, чинній на час укладення договору іпотеки) визначено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки.

Із внесенням змін до цієї норми згідно із Законом України від 25 грудня 2008 року № 800-VI "Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва" (далі - Закон № 800-VI) норми статті 37 Закону № 898-IV передбачають, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Стаття 36 Закону № 898-IV (в редакції, яка діяла на час укладення договору іпотеки) передбачала, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений у будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Після внесення Законом № 800-VIзмін до статті 36 Закону № 898-IV її нормами передбачено, зокрема, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Як убачається із іпотечного договору, зокрема п. 4.3 звернення стягнення на Предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з порядком задоволення вимог Іпотекодержателя, передбачених п. 4.4 цього Договору.

Згідно з пп. 4.4.1 п. 4 Договору, у випадку настання будь-якої з підстав для звернення стягнення на Предмет іпотеки, передбачених п. 4.1 цього Договору, Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги шляхом прийняття Іпотекодержателем Предмета іпотеки у власність в рахунок виконання Основного зобов`язання. Цей договір є правовою підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на Предмет іпотеки.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, як передбачено статтею 11 ЦК України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

В даній справі встановлено, що ТОВ «Ес.Ді.Сі.Груп» на підставі Договору від 12.04.2019 року №1289/К купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за іпотечним договором, договором №1289/К купівлі-продажу майнових прав від 12.04.2019 року та на підставі Протоколу електронного аукціону №UA-EA-2019-01-28-000063-b від 18.03.2019 року, набув прав Іпотекодержателя за Іпотечним договором від 23.07.2007 року, укладеним з ОСОБА_1 .

Таким чином, оскільки укладений сторонами договір іпотеки містить іпотечне застереження, яке викладено в п. 4.4.1 договору, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що? на момент проведення державної реєстрації права власності на будинок, як на предмет іпотеки в порядку звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку, був відсутній договір про задоволення вимог іпотекодержателя, укладений між ТОВ «Ес. Ді. Сі. Груп» та ОСОБА_1 .

Водночас Закон № 1304-VII ввів тимчасовий мораторій на право іпотекодержателя відчужувати майно іпотекодавця без згоди останнього на його відчуження.

У статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено порядок проведення державної реєстрації прав.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку у спосіб реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, має наслідком відчуження предмета іпотеки на користь іпотекодержателя без згоди власника такого нерухомого майна.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верхового Суду у постанові від 20 листопада 2019 року у справі? ?№ 802/1340/18-а (провадження № 11-474апп19) виклала правовий висновок про те, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до Закону України "Про іпотеку", отже, зазначений договір є одним із способів звернення стягнення на предмет іпотеки незалежно від наявності згоди іпотекодавця. Звернення стягнення на предмет іпотеки згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідного застереження в іпотечному договорі) є примусовою дією іпотекодержателя, направленою до іпотекодавця з метою задоволення своїх вимог, а тому такий спосіб стягнення підпадає під дію Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті".

Так, Законом України "Про мораторій? на стягнення майна громадян України, наданого? ? як? ? забезпечення кредитів? в іноземній валюті" визначено, що протягом дії цього Закону: не може бути примусово звернено стягнення (відчужене без згоди власника) на майно, що віднесене до об`єктів житлового фонду (далі - нерухоме житлове майно), об`єкт незавершеного житлового будівництва, майнові права на нього, що є предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно/об`єкт незавершеного житлового будівництва/майнові права виступають як забезпечення виконання зобов`язань фізичної особи (позичальника або майнового поручителя) за кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного житлового будівництва, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності немає іншого нерухомого житлового майна; або;

таке нерухоме житлове майно придбавалося за кредитні кошти і при цьому умовами кредитного договору передбачена заборона реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою знаходження нерухомого житлового майна, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності немає іншого нерухомого житлового майна;

загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує 140 квадратних метрів для квартири та 250 квадратних метрів для житлового будинку.

З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_1 , який є предметом іпотеки становить 113,6 кв.м. загальної площі, є єдиним зареєстрованим місцем проживання позивача ОСОБА_1 , 1967 року народження. Іншого нерухомого майна у власності позивач немає, згоди на відчуження предмета іпотеки ОСОБА_1 не надавала.

Таким чином, житловий будинок АДРЕСА_1 повністю підпадає під вимоги Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», отже на нього не може бути звернено стягнення.

Доводи апеляційної скарги щодо неможливості застосування до вказаних правовідносин вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки на час укладення Іпотечного договору ОСОБА_1 не являлась громадянкою України, не можуть бути взяті до уваги, оскільки як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 23.12.2009 року ОСОБА_1 Білоцерківським МВМ №1 ГУ МВС України в Київській області був виданий паспорт громадянина України, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_5 . (том 1 а.с. 169-170)

Та обставина, що предмет іпотеки не був придбаний за кредитні кошти, також не може бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції, з огляду на те, що відповідні зміни до статті 1 ЗУ №1304-VII були внесені 16.09.2020 року, тобто після прийняття державним реєстратором рішення про реєстрацію прав власності за ТОВ «Ес.Ді.Сі. Груп», яке є предметом оскарження у даній справі.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про те, що права позивача ОСОБА_1 мають бути поновлені на підставі Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК Українисуд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК Українисуд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» - Карапетян Армена Рафіковича залишити без задоволення.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 17 травня2021 року.

Суддя-доповідач Д.О. Таргоній

Судді: С.А. Голуб

Н.В. Ігнатченко