Справа № 487/9239/13-ц
Провадження № 6/487/202/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2021 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючої: судді Павлової Ж.П., за участі секретаря Поліщук І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И В:

11.05.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування ухвали суду від 10.10.2013 року, якою тимчасово обмежено його у праві виїзду за межі України.

У поданій до суду заяві ОСОБА_1 посилався на те, що на примусовому виконанні в Інгульському відділі державної виконавчої служби м.Миколаєва територіального управління юстиції у Миколаївській області перебував виконавчий лист дублікат №13-276/09.09.1999, виданий Ленінським районним судом м. Миколаєва 02.04.2009 року про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 01.09.1999 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду ним було виконано, стягувач ніяких претензій до нього не має. У зв`язку із закінченням строку передбаченого законом для відповідного виду стягнення, а саме досягнення дитиною повноліття, виконавче провадження закінчено, але в порушення положення ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем не було вжито заходів по скасуванню тимчасового обмеження у праві виїзді за межі України відносно нього.

Заявник до судового засідання не з`явивсь, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги заяви підтримав.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області здійснювалось виконавче провадження № 39119918 з виконання виконавчого листа-дубліката № 13-276/09.09.1999 виданий 02.04.2009 Ленінським районним судом м.Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше неоподаткованого податком мінімуму доходів громадян, починаючи з 01.09.1999 року і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 10.10.2013 року тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає згідно виконавчого документа АДРЕСА_1 , ІНН НОМЕР_1 - до виконання зобов`язань покладених на нього судовими рішеннями, без вилучення паспортного документу.

Постановою старшого державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 29.07.2017 року виконавчий лист дублікат № 13-276/09.09.1999 виданий 02.04.2009 Ленінським районним судом м. Миколаєва у виконавчому провадження №39119918 закінчено на підставі закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, а саме досягнення дитиною повноліття.

Пунктом 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року № 3857-ХІІ громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), до виконання зобов`язань.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Порядок здійснення права на виїзд за кордон осіб, які є громадянами України, а також випадки тимчасового обмеження права на виїзд за кордон регулюються Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року.

В силу ст. 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для закордонних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до ч. 1 ст.441 Цивільного процесуального кодексу України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 5-8 ст. 441 ЦПК України, суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця.

За результатами розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Таким чином, суд вважає, оскільки виконавче провадження стосовно ОСОБА_1 закінчено, тому відпала необхідність у застосуванні до останнього тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст.ст.260,353,441 ЦПК України, Законом України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України», суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України - задовольнити.

Скасувати обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , накладеного ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 10.10.2013 року.

Ухвалу для виконання направити до Інгульського відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та Адміністрації Державної прикордонної служби України.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Ж.П.Павлова