22-ц/804/130/21

Номер провадження 22-ц/804/130/21
Доповідач Барков В.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2021 року м. Маріуполь

Донецький апеляційний суд в складі:

головуючого судді Баркова В.М.,

суддів Мальцевої Є.Є.,

Лопатіної М.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в місті Маріуполі апеляційну скаргу адвоката Царьової Олени Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2020 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її утримання посилаючись на те, що з 15 грудня 2018 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі від якого мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З вересня 2019 року шлюбні відносини фактично припинені, позивачка мешкає разом з дитиною. Відповідач належним чином не виконує обов`язки з утримання дитини та її, як дружини, не надає їм належної матеріальної допомоги, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище. Позивачка не працює, навчається на денній формі навчання в Маріупольському державному університеті. У зв`язку з викладеним, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 вересня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з відповідача аліменти на користь та утримання ОСОБА_1 у розмірі 1/8 частки зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 10 грудня 2019 року і до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

Стягнуто з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, адвокат Царьова О.С., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулась з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 вересня 2020 року змінити та задовольнити позовні вимоги позивачки в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_2 не доведено його неспроможність за станом здоров`я працювати та сплачувати аліменти на двох дітей та на утримання позивачки до досягненням їхнім спільним сином трирічного віку в розмірі ? частки зі всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 02.08.2019 року. Вважає, що відповідач приховує реальний розмір свого заробітку.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача адвокат Темір І.В. зазначає, що доводи апеляційної скарги є надуманими та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, а також жодним чином не впливають на законність прийнятого рішення.

Відповідно до ч. 13 ст. 7, ч.ч. 1, 3 ст. 368, ч. 1 ст. 369 ЦПК України справа розглядається апеляційним судом в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин та інші.

У відповідності з вимогами ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з рівності прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дитини, матеріального стану відповідача, який, на думку суду, має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі, та з урахуванням принципів розумності та справедливості, збільшив розмір стягуваних аліментів до 4 000 грн. щомісячно.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з матеріального стану відповідача, який, на думку суду, має можливість сплачувати аліменти на утримання дружини, врахував його стан здоров`я та сплату аліментів на двох дітей.

З такими висновками суду не можна не погодитися.

Судом встановлено, що з 15 грудня 2018 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі від якого мають дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На теперішній час дитина проживає разом з позивачкою (а.с. 13, 4, 5, 9).

Постановою Донецького апеляційного суду від 11 серпня 2020 року зменшено розмір частки аліментів, яка підлягає стягненню щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ? частини від його заробітку (доходу) до 1/6 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з дати звернення до суду та до досягнення повноліття дитиною.

Також судом встановлено, що ОСОБА_2 у лютому 2011 року та лютому 2016 року знаходився на стаціонарному лікуванні з приводу вегето-судинної дистонії по змішаному типу (а.с. 31-32).

Згідно із ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч. 4 ст. 84 СК України).

Визначаючи розмір аліментів суд першої інстанції виходив з положень вищезазначених норм та доказів, наявних у матеріалах справи.

Позивачкою не надано суд належних та допустимих доказів отримання відповідачем доходів, які б дозволяли проводити утримання ? частки на утримання дружини, з якою проживає дитина.

Не надано таких доказів і апеляційному суду.

Відтак висновки суду про те, що з відповідача можливо стягнути аліменти на утримання позивачки до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/8 частки ґрунтуються на наявних у матеріалах доказах, і доводи апеляційної скарги таких висновків суду не спростовують.

Самі по собі документи моряка, оформлені на ім`я відповідача, не є доказами про його доходи, оскільки не містять такої інформації.

Отже, доводи апеляційної скарги про наявність високих доходів у відповідача є припущенням та висновків суду першої інстанції вони не спростовують.

За вказаних обставин апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

У разі отримання відповідачем іншого прибутку позивачка не позбавлена права звернутися до суду із позовом про збільшення розміру аліментів.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував обставини справи, правильно оцінив докази, що надані сторонами, дав їм належну правову оцінку, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Царьової Олени Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 06 січня 2021 року.

Судді В.М. Барков

Є.Є. Мальцева

М.Ю. Лопатіна