Справа № 521/7440/20
Провадження № 2-з/521/1/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2021 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Роїк Д.Я., розглянувши заяву представника позивача Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про захист порушеного права, шляхом солідарного стягнення заборгованості, яка виникла за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про захист порушеного права, шляхом солідарного стягнення заборгованості, яка виникла за кредитним договором.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 14 травня 2020 року заява Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про забезпечення позову по справі за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про захист порушеного права, шляхом солідарного стягнення заборгованості, яка виникла за кредитним договором була повернута заявнику.

04.01.2020 року представник Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» подав заяву про забезпечення позову в якій просить суд:

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладання арешту на майно Позичальника - ОСОБА_1 (іпн: НОМЕР_1 ), а саме:

1/5 частини квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладання арешту на майно Поручителя ОСОБА_2 (іпн: НОМЕР_2 ), а саме:

1/5 частини квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладання арешту на майно Поручителя ОСОБА_3 (іпн: НОМЕР_3 ), а саме:

квартира, загальною площею 26,5 кв.м., житлова площа 11,3 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 ;

квартира, загальною площею 30,1 кв.м., житлова площа 14,63 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 ;

квартира, загальною площею 44,1 кв.м., житлова площа 14,4 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 ;

квартира, загальною площею 31,8 кв.м., житлова площа 11,1 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_6 ;

квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_7 ;

нежилі приміщення, які розташовані за адресою: АДРЕСА_8 .

В обґрунтування посилається на те, що позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить суд стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором - грошові кошти у розмірі 1156559,29 грн.

Боржники за кредитним договором не виконують взяті на себе боргові зобов`язання, відмовляються від пропонованих програм рефінансування, припинили відповідати на телефонні дзвінки банків, внаслідок чого є всі підстави припускати, що вони зроблять все, що від них залежить, щоб уникнути повернення грошей. Зазначив, що вжиття заходів забезпечення позовузабезпечить охорону матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідачів.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Сторони в судове засідання не викликались.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, встановив наступні обставини:

Відповідно до ч.ч.1-2ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних заходів, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог та застосовуються з метою недопущення вчинення відповідачем дій, направлених на фактичну неможливість виконання судового рішення.

Відповідно до роз`яснень, зазначених в п.2 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про судову практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладання арешту, або майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Позивачем у позовній заяві визначено ціну позову у розмірі 1156559,29грн.

Наявність самого по собі позову про стягнення заборгованості в жодному разі не є підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Матеріали справи не містять доказів щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, а саме лише посилання на норми процесуального законодавства.

Між тим, суд звертає також увагу на те, що представником позивача жодним чином не обгрунтовано співмірність заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на 5 квартир та нежилі приміщення, 1/5 частки квартир щодо яких відсутня будь яка інформація щодо вартості таких квартир та приміщень, відсутня відповідно до заявлених у позові вимог на суму 1156559,29 грн.

Суду також не надано доказів на підтвердження наміру та можливості відчуження майна.

Сам факт пред`явлення позову з посиланням на невиконання відповідачами боргових зобов`язань не свідчить безумовно про недобросовісну поведінку відповідачів та не може бути єдиним обґрунтуванням для вжиття заходів забезпечення позову шляхом встановлення відповідачам будь-яких обмежень щодо користування та розпорядження належним їм майном.

Враховуючи наведене, а також інтереси відповідачів, права яких можуть бути порушені шляхом вжиття заходів забезпечення позову, суд дійшов переконання, що заявником не надано достатніх доказів для вжиття заходів забезпечення поданого позову, не надано доказів співмірності накладення арешту на квартиру із сумою боргу, вказаною у позові. Викладені в заяві мотиви та долучені до неї докази не дають підстав вважати про наявність недобросовісних дій зі сторони відповідача. Також, заявником не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин, подана заява не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України та підлягає поверненню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 149, 150, 151, 153, 353-354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву представника Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про забезпечення позову - повернути заявнику.

Роз`яснити, що повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з відповідною заявою про забезпечення позову, поданою з додержанням вимог статті 151 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси (з дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до апеляційного суду міста Києва) шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня отримання копії.

Суддя: Д. Я. Роїк