Справа № 308/137/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2021 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Іванов А.П., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля, подану в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля,

встановив:

В провадженні суду знаходиться вищезазначена справа.

19.02.2020 представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Гаталяк М.Я. подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов на підставі п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, шляхом накладення арешту на автомобіль марки Volvo V50 д.н.з. НОМЕР_1 , що належить відповідачці ОСОБА_3 .

Заява мотивована тим, що чоловік позивачки відповідач ОСОБА_2 продав вищевказаний автомобіль своїй матері ОСОБА_3 без її згоди. Продаж автомобіля відбувся формально, для того щоб уникнути поділу майна подружжя. Оскільки відповідачі вчиняють дії для приховування автомобіля, що може істотно ускладнити виконання рішення суду, просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на автомобіль.

23.02.2021 судом постановлено ухвалу, якою вказану заяву повернуто представнику ОСОБА_1 адвокату Гаталяку М.Я.

14.05.2021 постановою Закарпатського апеляційного суду вказану ухвалу від 23.02.2021 скасовано й направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви про забезпечення позову.

21.05.2021 суддею Івановим А.П. отримано вказану постанову апеляційної інстанції від 14.05.2021, на виконання якої, ознайомившись із матеріалами цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 152 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви, одночасно з пред`явленням позову або після відкриття провадження у справі.

05.01.2021 представник позивачки звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля марки Volvo V50 д.н.з. НОМЕР_1 , укладеному між відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 26.09.2020 в територіальному сервісному центрі №2141 РСЦ ГСЦ МВС в Закарпатській області.

05.04.2021 судом відкрито провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля, постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля марки Volvo V50 д.н.з. НОМЕР_1 , укладеного 26.09.2020 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . При цьому підставою недійсності такого позивачка та її представник зазначають те, що автомобіль було придбано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 під час перебування в шлюбі, а відтак позивачка є співвласником автомобіля і не надавала згоди на розпорядження автомобілем, шляхом його продажу ОСОБА_2 своїй матері ОСОБА_3

05.04.2021 судом постановлено ухвалу, якою витребувано у Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС в Закарпатській області (88006, м. Ужгород, вул. Гагаріна, 7) належним чином завірену копію договору купівлі-продажу автомобіля марки Volvo V50 д.н.з. НОМЕР_1 , за яким 26.09.2020 здійснено перереєстрацію вказаного транспортного засобу на ОСОБА_3 .

Станом на 21.05.2021 витребувані судом документи не надійшли.

Як вбачається з листа Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС в Львівській області від 03.12.2020, адресованого ОСОБА_4 , автомобіль марки Volvo V50, 2010 р.в., об`єм двигуна 1997 м3, потужність двигуна 100КвТ був перереєстрований 29.07.2020 на ім`я ОСОБА_2 у ТСЦ №1244 РСЦ ГСЦ МВС у Дніпропетровській області на підставі договору-купівлі продажу від 29.07.2020, а згодом 26.09.2020 на підставі договору-купівлі продажу такий був перереєстрований на ім`я ОСОБА_3 в ТСЦ №2141 РСЦ ГСЦ МВС у Закарпатській області.

Враховуючи викладене, з наведених у заяві про вжиття заходів забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предмет позову та заявлені нею заходи забезпечення позову є взаємопов`язаними, а невжиття вказаних заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивачки за захистом яких вона звернулася до суду.

Тож, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів позивачки, зокрема шляхом попередження можливого подальшого відчуження спірного автомобіля третім особам, суд вважає за можливе вжити заходи забезпечення позову у виді накладення арешту на вказаний об`єкт нерухомості.

Вирішуючи питання про необхідність застосування зустрічного забезпечення суд виходить з того, що на час вирішення заяви про забезпечення позову, у суду відсутні відомості про існування визначених ч. 3 ст. 154 ЦПК України обставин, за наявності яких, суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення.

Керуючись ст. ст. 149-159 ЦПК України, суд

постановив:

Накласти арешт на автомобіль марки Volvo V50 д.н.з. НОМЕР_1 , належний ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання якої за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Заходи забезпечення позову, вжиті судом можуть бути скасовані у випадках, встановлених ст. 158 ЦПК України.

Ухвалу може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов