Справа № 450/4004/20 Провадження № 2/450/1837/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2021 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Мусієвський В.Є., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третьої особи Пустомитівського районного відділу юстиції у Львівській області про визнання заповіту недійсним,

в с т а н о в и в:

20 листопада 2020 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третьої особи Пустомитівського районного відділу юстиції у Львівській області про визнання заповіту недійсним.

Ухвалою від 23 листопада 2020 року вказана позовна заява була залишена без руху, позивачам надано строк для усунення недоліків, які мали бути усунутими протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Вказану ухвалу ОСОБА_1 отримала 26 грудня 2020 року, ОСОБА_2 отримав 30 грудня 2020 року, ОСОБА_3 отримала 26 грудня 2020 року, що підтверджується відповідними повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Однак, станом на 11 січня 2021 року ухвала про залишення позовної заяви без руху виконана не була.

04 січня 2021 року від адвоката Кравчина Владислава Івановича до суду надійшла заява, у якій він просив долучити до матеріалів справи позовну заяву з додатками.

Перш за все слід зауважити, що до заяви не додано доказів на підтвердження повноважень ОСОБА_5 щодо представництва позивачів. В матеріалах страви такі докази також відсутні.

Крім того, з доданих до заяви документів, а саме екземплярів позовної заяви вбачається, що така істотно змінена. Первісно, позовна заява підписана трьома позивачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Відповідачем значиться ОСОБА_4 , а третьою особою Пустомитівський районний відділ юстиції у Львівській області.

При цьому подані 04 січня 2021 року екземпляри позовної заяви підписані лише позивачем ОСОБА_1 , відповідачем у ній зазначений ОСОБА_6 , а третіми особами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Пустомитівська державна нотаріальна контора Львівської області. Позовні вимоги у заяві, поданій 20 листопада 2020 року стосувалися визнання недійсним заповіту ОСОБА_4 , а у поданій позовній заяві 04 січня 2021 року позивач просить визнати недійсним заповіт ОСОБА_7 . Крім того, зміст поданої 04 січня 2021 року позовної заяви також істотно відрізняється від змісту поданого 20 листопада 2020 року позову.

Відтак, приходжу до висновку, що подана позовна заява у зв`язку з її істотною відмінністю від первісної не може вважатися такою, що подана на виконання вимог ухвали судді від 23 листопада 2020 року для усунення недоліків позовної заяви.

Слід також зазначити, що на стадії залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків чинним цивільним процесуальним законодавством не передбачено подання заяви про зміну підстав, предмету позову, зміну процесуального статусу учасників справи тощо.

Відтак, суд приходить до висновку, що ухвала від 23 листопада 2020 року, якою матеріали позовної заяви залишені без руху, виконана не була, недоліки позовної заяви не були усунуті.

Позивачам було роз`яснено, що у разі неусунення недоліків, заява буде вважатися неподаною та повернута.

Відповідно до ч.3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно ч. 6 ст. 185 ЦПК України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

З врахуванням наведеного, а також того, що описані в ухвалі недоліки позивачами не усунуті, відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України, позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачам.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

З квитанції № N1FOS4461M від 20 листопада 2020 року вбачається, що платником судового збору у сумі 840 грн. 80 коп. є ОСОБА_1 .

Відтак, позивачу ОСОБА_1 слід повернути сплачений судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп., сплачений на рахунок № UA0013390, код отримувача 38047883, код банку отримувача 899998, отримувач УКуПустом. р/Пустомитiв.р-н/22030101, банк отримувача Казначейство України, відповідно до квитанції № N1FOS4461M від 20 листопада 2020 року.

Керуючись ч. 3 ст. 185 ЦПК України, п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суддя,

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третьої особи Пустомитівського районного відділу юстиції у Львівській області про визнання заповіту недійсним вважати неподаною та повернути позивачам.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп., сплачений на рахунок № UA0013390, код отримувача 38047883, код банку отримувача 899998, отримувач УКуПустом. р/Пустомитiв.р-н/22030101, банк отримувача Казначейство України, відповідно до квитанції № N1FOS4461M від 20 листопада 2020 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду.

Суддя Мусієвський В.Є.