Справа № 659/128/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2021 року Нижньосірогозький районний суд Херсонської області у складі: головуючого - судді Цесельської О.С., при секретарі Голтаєву І.М., за участі представника заявника - адвоката Тишковського С.А., розглянувши під час судового розгляду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття спадщини, заінтересована особа - Нижньосірогозька селищна рада Генічеського району Херсонської області,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1, необхідно заявниці для оформлення спадщини за заповітом. Іншим шляхом встановити факт прийняття спадщини неможливо. Заявниця зазначила що зразу після смерті ОСОБА_2 вона вступила у володіння житловим будинком, належним померлій та зареєструвалася у будинку по АДРЕСА_1 .

Під час судового розгляду заявник, представник заявника вимоги, викладені в заяві підтримали, прохаючи встановити факт прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з"явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність.

Допитані під час судового розгляду свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 пояснили, що добре знають заявницю та їм відомо що ОСОБА_1 допомогала ОСОБА_2 у веденні домашнього господарства, зразу після поховання заявниця вселилася до будинку ОСОБА_2 та проживала з родиною в ньому, доглядала за будинком, користувалася предметами побуту, які були в будинку та на подвір"ї.

Відповідно свідоцтв про смерть, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.7,8).

Відповідно заповіту від 9.01.2003 року, ОСОБА_2 зробила заповітне розпорядження на користь ОСОБА_1 , заповівши житловий будинок по АДРЕСА_1 та право на земельну частку (пай) розміром 12 ум. кадастрових га в землях КСП м. Кірова Нижньосірогозького району Херсонської області. (а.с.10)

На час смерті ОСОБА_6 , разом з ним по АДРЕСА_1 була зареєстрована ОСОБА_2 , 1913 р.н. (а.с.11)

Відповідно довідки Нижньосірогозької селищної ради, ОСОБА_7 зареєстрований по АДРЕСА_1 . (а.с.18).

Згідно з п.п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, положення зазначеного Кодексу застосовується до тих прав і обов`язків, що виникли до набрання чинності Кодексом або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої цього Кодексу «Спадкове право» застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Для оформлення права на спадщину необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті спадкодавця, який помер до 01 січня 2004 року, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини (ст. 549 ЦК УРСР ).

Якщо спадкодавець помер до ІНФОРМАЦІЯ_4 , то спори щодо прийняття спадщини можуть полягати у встановленні факту прийняття спадщини або продовженні строку прийняття спадщини, якщо він пропущений з поважних причин.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Таким чином, Цивільний кодекс УРСР 1963 року передбачав фактичне прийняття спадщини. Відповідно до статті 549 ЦК УРСР спадщина вважалася прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась.

Аналіз вказаних норм та судової практики дає підстави вважати, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути зокрема наявність у спадкоємця протягом шестимісячного терміну після смерті спадкодавця оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно чи права на нього.

Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України N18/5 від 14.06.1994 р., яка діяла на час відкриття спадщини, передбачала, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Допитані під час судового розгляду свідки довели що заявниця вступила в управління та володіння спадковим майном - житловим будинком по АДРЕСА_1 .

Також суд враховує, що заявниця після смерті вселилася в будинок ОСОБА_2 , зареєструвавшись у будинку 29.02.2003 року, що підтверджено копією домової книги, згодом зареєструвалися за зазначеною адресою і члени її родини. (а.с.13-14)

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.05.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном.

Зважаючи на недостатність документів, підтверджуючих факт прийняття спадщини заявником, нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину.

Враховуючи вищевикладене та те, що законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, він має бути встановлений в судовому порядку.

Задоволення заяви має юридичне значення для заявника.

У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявником, свідками та підтверджених документами.

На підставі ст.ст. 293, 315-319 ЦПК України, суд керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття спадщини - задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи через Нижньосірогозький районний суд Херсонської області.

Повне рішення суду складене 19.05.2021 року.

Суддя: О. С. Цесельська