Справа № 703/24/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2021 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Биченка І.Я.

присяжних Огус І.А., Андрющенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаської області в режимі відеоконференції в порядку окремого провадження заяву виконувачки обов`язки директора КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» Захарченко Л.В.

за участю

секретаря судових засідань Бондаренко А.І.,

прокурора Шепотіна В.В.,

представника заявника Молчанова Т.А.,

особи, стосовно якої розглядається заява ОСОБА_1

про госпіталізацію у психіатричний стаціонар,

встановив:

виконувачка обов`язки директора КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» Захарченко Л.В. звернулась до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області із заявою про примусову госпіталізацію ОСОБА_1 у психіатричний стаціонар без його згоди.

У обґрунтування заяви зазначила, що ОСОБА_1 був госпіталізований до комунального закладу згідно направлення лікаря-психіатра КНП «Чигиринська багатопрофільна лікарня ЧРР» ОСОБА_2 .

Підставою для його направлення став тяжкий психічний розлад та вчинення ним агресивних, протиправних дій: пошкодження власного майна, майна сусідів та погроза застосування фізичної розправи родичам та сусідам, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих.

У судовому засіданні представник заявника підтримав заяву повністю та пояснив, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІІ групи по психічному захворюванню безтерміново, неодноразово госпіталізовувався до психіатричного закладу КНП «ЧОПЛ» де отримував лікування. На даний час психічний стан ОСОБА_1 погіршився, він вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих.

Зазначив, що підставою звернення до суду з поданою заявою є саме неоднозначна позиція ОСОБА_1 з приводу добровільності лікування в психіатричному закладі. Тому просив суд надати дозвіл на примусову госпіталізацію ОСОБА_1 до КНП «ЧОПЛ ЧОР» в умовах стаціонару без його згоди.

ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечував проти його примусової госпіталізації до психіатричного закладу в умовах стаціонару.

Прокурор проти задоволення поданої заяви не заперечував.

Суд заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст.3 Конституції України людина її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно з вимогами ст.340 ЦПК України у заяві про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 .

30 грудня 2020 року лікарем-психіатром КНП «Чигиринська багатопрофільна лікарня ЧРР» Ганжою Т.В. його було направлено на госпіталізацію в психіатричний заклад у зв`язку з розладом психіки та поведінки.

Відповідно до вимог ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов`язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці.

Згідно з вимогами ст.16 Закону України «Про психіатричну допомогу» у випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність такої госпіталізації.

30 грудня 2020 року ОСОБА_1 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, які прийшли до висновку, що він виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у вигляді у вигляді шизофренії, параноїдна форма, приступоподібний тип перебігу, афективно-параноїдний синдром, загострення процесу, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, в зв`язку з чим потребує лікування в стаціонарі.

Суд зазначає, що надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку шляхом її госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку розглядаються як позбавлення свободи у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод з усіма гарантіями, що передбачені цією статтею.

Однак, згідно з практикою Європейського суду з прав людини особа може бути позбавлена свободи як «психічно хвора», якщо дотримано трьох мінімальних умов: по-перше, має бути достовірно доведено, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад повинен бути такого виду або ступеня, що слугує підставою для примусового тримання у психіатричній лікарні; і по-третє, обґрунтованість тривалого тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості відповідного захворювання.

Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 лютого 2018 року у справі № 2-1/07(провадження № 14-9свц18).

Враховуючи, ОСОБА_1 є інвалідом ІІІ групи по психічному захворюванню безтерміново, неодноразово проходив лікування у психіатричному закладі, на чому наголосив в судовому засіданні представник заявника, в судовому засіданні підтверджено наявність у ОСОБА_1 психічного розладу, встановлені обставини, що він проявляє реальні наміри вчинити дії, що являють безпосередню небезпеку для оточуючих, в зв`язку з наявним розладом постійно змінює свою позицію з приводу лікування в умовах стаціонару і в добровільному порядку відмовляється від лікування, то на даний час наявні підстави для його госпіталізації в психіатричний заклад в примусовому порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 13, 14 ЗУ "Про психіатричну допомогу", ст. 4, 12, 81, 259, 263-265, 339-342, 354, 355 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Заяву виконувачки обов`язки директора КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» Захарченко Л.В. про госпіталізацію ОСОБА_1 у психіатричний стаціонар без його згоди - задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 30 серпня 2002 року Чигиринським РВ УМВС України в Черкаській області, до комунального некомерційного підприємства «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» у примусовому порядку.

Рішення про задоволення заяви представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Рішення підлягає негайному виконанню, але може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його складення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Повний текст рішення складено 06 січня 2021 року.

Головуючий: І. Я. Биченко

Присяжні: І.А. Огус Т.В. Андрющенко