У Х В А Л А

іменем України

19 травня 2021 року м. Шаргород

Справа №152/170/21

Провадження №2-п/152/3/21

Шаргородський районний суд

Вінницької області

в складі:

головуючого судді Славінської Н.Л.,

з участю:

секретаря судового засідання Бабиної І.Д.,

представника заявника

ОСОБА_1 адвоката Юрцева В.С.,

представника позивача

ОСОБА_2 адвоката Залокоцької В.Д.,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Юрцев Василь Степанович, про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення від 30.10.2020 року та заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Юрцев Василь Степанович, про перегляд заочного рішення від 30.10.2020 року,

встановив:

22.03.2021 року представник ОСОБА_1 адвокат Юрцев В.С. надіслав до Шаргородського районного суду заяву про перегляд заочного рішення від 30.10.2020 року, в якій просить поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 30.10.2020 року у справі №152/170/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики; переглянути вказане заочне рішення від 30.10.2020 року та скасувати його; призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с.169-171).

Також 22.03.2021 року адвокат Юрцев В.С. надіслав заяву про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення від 30.10.2020 року, в якій просить поновити пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення від 30.10.2020 року (а.с.184-185).

Вказані заяви прийняті до провадження на підставі ухвали суду від 23.03.2021 року, призначено відкрите судове засідання для їх розгляду на 13 годину 02 квітня 2021 року (а.с.192), яке відкладено на 17.05.2021 року (а.с.203) та на 19.05.2021 року (а.с.216).

В заяві про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення адвокат Юрцев В.С. зазначає, що частиною 1 статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» закріплено, що кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону. За приписами частини 1 статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

У відповідності до частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України гарантовано, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Також представник заявника зазначає, що 30.10.2020 року Шаргородським районним судом Вінницької області було ухвалено заочне рішення у справі №152/170/20, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики задоволено частково: ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 413359 (чотириста тринадцять тисяч триста п`ятдесят дев`ять) гривень 67 копійок, з яких: заборгованість за договором позики від 06 травня 2014 року в сумі 38474 (тридцять вісім тисяч чотириста сімдесят чотири) гривні 28 копійок; заборгованість за договором позики від 19 травня 2014 року в сумі 25146 (двадцять п`ять тисяч сто сорок шість) гривень 11 копійок; заборгованість за договором позики від 17 червня 2014 року в сумі 100617 (сто тисяч шістсот сімнадцять) гривень 72 копійки; заборгованість за договором позики від 01 липня 2014 року в сумі 100519 (сто тисяч п`ятсот дев`ятнадцять) гривень 80 копійок.

Далі по тексту заяви, дослівно, «Цивільного процесуального кодексу України, вважаємо за можливе просити суд поновити пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 30.10.2020 року у справі №152/170/20» (а.с.184-185).

В прохальній частині означеної заяви адвокат Юрцев В.С. просить суд поновити пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 30.10.2020 року у справі №152/170/20 (а.с.184-185).

Крім того, 22.03.2021 року представник заявника адвокат Юрцев В.С. подав заяву про перегляд заочного рішення від 30.10.2020 року, у якій також просить поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 30.10.2020 року у справі №152/170/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики та переглянути заочне рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 30.10.2020 року у справі №152/170/20, скасувати його, призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с.169-171).

Заяву про перегляд заочного рішення від 30.10.2020 року представник заявника адвокат Юрцев В.С. мотивує тим, що означене заочне рішення, на його переконання, підлягає перегляду через недотримання судом вимог ч.1 ст.280 ЦПК України щодо одночасного існування умов для ухвалення заочного рішення, зокрема, неявка відповідача в судове засідання; належне повідомлення відповідача про час і місце судового засідання; відсутність поважних причин неявки відповідача; відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи.

В заочному рішенні Шаргородського районного суду Вінницької області від 30.10.2020 року у справі №152/170/20 зазначено, що відповідач у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про дату та час судового засідання, причин неявки суду не повідомила.

З даним висновком суду відповідач не погоджується.

Так, у першому судовому засіданні, що відбулося 06.04.2020 року, відповідач була присутня, що підтверджується протоколом судового засідання від 06.04.2020 року.

Наступне підготовче судове засідання відбулося 25.05.2020 року, проте, відповідач не прибула у це підготовче засідання через обмеження, які були введені на території України на той період, а саме через заборону здійснення пасажирських перевезень в кількості більше, ніж кількість місць для сидіння в транспортному засобі на період карантину, внаслідок чого ОСОБА_1 не мала змоги вчасно доїхати до місцезнаходження суду в місті Шаргород, так як проживає в сільській місцевості, а коли відповідач в той же день все ж таки добралася до суду, то була повідомлена, що судове засідання уже закінчилося.

Відносно належного повідомлення відповідача про дату та час судового засідання представник адвокат Юрцев В.С. зазначає, що в матеріалах справи на аркуші 85 міститься довідка, видана виконкомом Лозівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 11.03.2020 року про те, що ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , відтак, всі судові повістки повинні були надсилатися саме на цю адресу. Проте, під час ознайомлення з матеріалами цивільної справи №152/170/20 з`ясувалося, що судові повістки з повідомленням відповідачу про дату та час судових засідань кожного разу надсилалися на різні адреси, зокрема на адреси: АДРЕСА_2 (а.с.117); АДРЕСА_3 (а.с.119); АДРЕСА_1 (а.с.105).

З викладеного, на переконання представника заявника, вбачається, що відповідач не була належним чином повідомлена про дату та час судового засідання, що свідчить про відсутність однієї із умов, які дають суду право ухвалити заочне рішення суду, а саме: повідомлення відповідача належним чином про дату, час і місце судового засідання, що вважає прямою підставою для перегляду заочного рішення.

Крім того, у матеріалах справи міститься довідка, яка підтверджує, що з 15.09.2020 року по 18.09.2020 року відповідач перебувала на лікарняному, що є поважною причиною неявки у судове засідання.

Неявка відповідача в судове засідання 30.10.2020 року також пов`язана з її хворобою, що підтверджується довідкою від 04.11.2020 року про те, що ОСОБА_1 з 28.10.2020 року по 04.11.2020 року перебувала на лікуванні з діагнозом: хронічний геморой III ступеня, ускладнений кровотечею, стан після операції, а тому фізично не мала змоги бути присутньою в судовому засіданні. В подальшому стан відповідача погіршився і вона повторно перебувала на лікуванні з 16.11.2020 року по 05.12.2020 року, що підтверджується довідкою від 05.12.2020 року, виданою Шаргородською ЦРЛ.

Оскільки, відповідач не була належним чином повідомлена про дату та час судових засідань, які були призначені у справі №152/170/20 і враховуючи те, що вона тривалий час перебувала на лікуванні, що представник заявника вважає поважною причиною відсутності її під час розгляду судової справи, то відповідач була позбавлена можливості подавати докази та заперечення по даній справі, а тому наявні підстави для перегляду заочного рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 30.10.2020 року у справі №152/170/20.

Обґрунтовуючи заперечення проти вимог позивача, представник заявника звертає увагу на те, що позивач звернулася до Шаргородського районного суду Вінницької області з позовними вимогами про стягнення заборгованості за договорами позики: від 06 травня 2014 року, від 19 травня 2014 року, від 17 червня 2014 року, від 01 липня 2014 року, від 19 липня 2014 року, від 04 серпня 2014 року, від 11 серпня 2014 року та за розписками від 08 грудня 2014 року, від 12 грудня 2014 року, від 22 грудня 2014 року.

З вказаних договорів позики вбачається, що позика має бути повернута: за договором позики від 06 травня 2014 року до 06 травня 2015 року; за договором позики від 19 травня 2014 року до 18.05.2015 року; за договором позики від 17 червня 2014 року до 30 червня 2015 року; за договором позики від 01 липня 2014 року до 01 липня 2015 року; за договором позики від 19 липня 2014 року до 01 липня 2015 року; за договором позики від 04 серпня 2014 року до 31 травня 2015 року; за договором позики від 11 серпня 2014 року до 11 серпня 2015 року.

Тому представник заявника вважає, що право вимоги за даними договорами позики з`явилися у позивача з наступного дня, коли такі кошти не були повернуті в строки, зазначені в цих договорах позики, тому для стягнення заборгованості за договорами позики, укладеними між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , пройшли строки позовної давності, встановлені ст.256 ЦК України, а тому в задоволенні позову повинно бути відмовлено повністю на підставі ч.4 ст.267 ЦК України.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що «позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав-учасників Конвенції, виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою №14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами №22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Крім того, 2 квітня 2020 року набрав чинності Закон України від 30 березня 2020 року №540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19)», яким розділ XII «Прикінцеві положення» ЦПК України доповнено пунктом 3 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину».

Тому, враховуючи те, що відповідач у справі №152/170/20 належним чином не була повідомлена про дату та час судового розгляду, те, що відповідач перебувала на лікуванні і те, що у зв`язку з запровадженням в країні певних карантинних обмежень та продовження строків на подачу процесуальних документів по справі, представник заявника вважає, що заочне рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 30.10.2020 року по справі №152/170/20 підлягає перегляду.

В судове засідання для розгляду заяв ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 30.10.2020 року та про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення від 30.10.2020 року викликалися заявник ОСОБА_1 , її представник адвокат Юрцев В.С., позивач ОСОБА_2 , її представник адвокат Залокоцька В.Д., які належним чином повідомлені про дату та час судового розгляду.

При цьому, в судове засідання не прибули заявник ОСОБА_1 та позивач ОСОБА_2 .

Частиною 1 ст.287 ЦПК України встановлено, що заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відтак, вислухавши думки представників заявника та позивача адвокатів Юрцева В.С. та Залокоцької В.Д., суд вважає, що перешкод для розгляду заяв про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення від 30.10.2020 року та про перегляд заочного рішення немає, оскільки особи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 адвокат Юрцев В.С. підтримав заяву про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та заяву про перегляд заочного рішення, зсилаючись на ті самі обставини, викладені у обґрунтування заяв.

При цьому, додатково адвокат Юрцев В.С. зсилається на те, що подання заяви про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та заява про перегляд заочного рішення сталося із пропуском процесуального строку через те, що ОСОБА_1 перебувала на лікуванні: з 28.10.2020 року по 04.11.2020 року, тобто у день розгляду справи та ухвалення заочного рішення, а також повторно з 16.11.2020 року по 05.12.2020 року після погіршення стану здоров`я. Після виходу з лікарні ОСОБА_1 перебувала на самоізоляції у зв`язку із захворюванням онука на коронавірусну хворобу. До того ж, на офіційному сайті суду також містилася інформація про захворювання працівників суду на коронавірусну хворобу та обмеження доступу до канцелярії та архіву суду, що вважає поважними причинами та підставою для поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Крім того, по суті заяви про перегляд заочного рішення Шаргородського районного суду від 30.10.2020 року представник заявника адвокат Юрцев В.С. додатково пояснив, що в матеріалах справи наявні повідомлення про виклики ОСОБА_1 у судові засідання за різними адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 , тоді як матеріалах справи наявна довідка органу місцевого самоврядування про зареєстроване місце проживання відповідача, за яким і повинен суд здійснювати виклики, у зв`язку із чим він прийшов до висновку про те, що відповідач належним чином не була повідомлена про судові засідання, призначені для слухання справи, в тому числі і про останнє судове засідання 30.10.2020 року, коли було ухвалено заочне рішення.

До того ж, з 28.10.2020 року по 04.11.2020 року ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні, отже фізично не могла б бути присутньою у судовому засіданні.

Також, адвокат Юрцев В.С. додатково пояснив, що наявні ряд договорів позики, які датовані 2014 роком, строк виконання яких збіг у 2015 році, тому пройшли строки позовної давності, проте, судом ухвалено, на переконання відповідача, необґрунтоване рішення про стягнення сум позики та відповідних нарахувань за договорами, без врахування вказаної обставини.

Враховуючи, що ОСОБА_1 з поважних причин не змогла вчасно скористатися правничою допомогою, якими є хвороба, рецидив хвороби, карантинні обмеження, то поновити свої права заявник може шляхом подання заяви про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та заяви про перегляд заочного рішення від 30.10.2020 року, право на що передбачено ЦПК України, у зв`язку із чим адвокат Юрцев В.С. просить задовольнити заяви та поновити строк для подання заяви про перегляд заочного рішення, скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Також, адвокат Юрцев В.С. звертає увагу суду на те, що ОСОБА_1 не допустила зловживання процесуальними правами, подавши заяви до суду про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення і про перегляд заочного рішення, про що зазначає у запереченні адвокат Залокоцька В.Д., оскільки таке право відповідач має відповідно до норм ЦПК України.

Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Залокоцька В.Д. 14.05.2021 року подала до Шаргородського районного суду заперечення на заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 30.10.2020 року (а.с.211-213), яке мотивує тим, що вважає неаргументованими та безпідставними доводи представника відповідача про те, що ОСОБА_1 не була належним чином повідомлена про дату, час та місце судових засідань, що перебувала на лікуванні під час розгляду справи, а також, що у зв`язку із запровадженням карантину на території країни та введення певних карантинних обмежень на транспорті не змогла дістатися до суду, оскільки на її переконання, що ці доводи спростовуються матеріалами справи.

Так, адвокат Залокоцька В.Д. вважає, що ОСОБА_1 достовірно знала про розгляд у суді справи, у якій є відповідачем, оскільки 19.03.2020 року останній була вручена судова повістка; 06.04.2020 року відповідач знаходилася в судовому засіданні, що підтверджується протоколом судового засідання, та була належним чином повідомлена про наступне судове засідання, що вбачається із списку осіб, які отримали судові повістки; з зворотних поштових рекомендованих відправлень вбачається, що відповідач щоразу отримувала судові повістки про виклик у судові засідання, що підтверджується відповідними підписами.

З наведених підстав представник позивача адвокат Залокоцька В.Д. вважає безпідставними доводи відповідача про неналежне повідомлення її про дату, час та місце розгляду справи.

Також, адвокат Залокоцька В.Д. вважає безпідставними ствердження відповідача про те, що через карантинні обмеження остання не могла дістатися у судові засідання, оскільки їй відомо, що у користуванні сім`ї відповідача наявний особистий транспорт, тому ОСОБА_1 мала можливість дістатися до суду.

Поважність причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення адвокат Залокоцька В.Д. вважає необґрунтованими, тому просить відмовити в поновленні строку на подання заяви про перегляд заочного рішення від 30.10.2020 року, а заяву про перегляд заочного рішення залишити без задоволення, оскільки доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, суду не надано.

В судовому засіданні адвокат Залокоцька В.Д. заперечила щодо задоволення заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та заяви про перегляд заочного рішення від 30.10.2020 року, посилаючись на ті самі обставини, що і в поданому нею 14.05.2021 року запереченні на заяву про перегляд заочного рішення, просить у задоволенні заяв відмовити.

Додатково адвокат Залокоцька В.Д. пояснила, що ОСОБА_1 була обізнана про всі судові засідання, місце проживання останньої відоме у с. Лозова для листоноші, оскільки вся поштова кореспонденція, що направлялася відповідачу, нею отримувалася та до суду не повернута. Більше того, адвокат Залокоцька В.Д. звертає увагу суду на те, що ОСОБА_1 у договорах позики та розписках про позику вказує своє місце проживання у АДРЕСА_3 , у зв`язку із чим вважає, що у суду були достатні підстави про направлення викликів відповідачу за вказаною адресою.

Також, адвокат Залокоцька В.Д. додатково пояснила, що ОСОБА_1 не була позбавлена права подати відзив на позов із викладенням своїх заперечень, що вона не зробила, та була присутня у підготовчому засіданні 06.04.2020 року, де повідомила, що визнає позовні вимоги ОСОБА_2 , але бажає скористатися правничою допомогою та просить відкласти підготовче засідання, але з того часу жодного разу відповідач до суду не прибула.

Розглянувши заяви представника ОСОБА_1 адвоката Юрцева В.С. про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення від 30.10.2020 року та про перегляд заочного рішення від 30.10.2020 року, вислухавши думки представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи №152/170/20, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.120 ЦПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, встановлюються судом.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст.123 ЦПК України).

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч.ч.1, 2 ст.126 ЦПК України).

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (ч.1 ст.127 ЦПК України).

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк (ч.4 ст.127 ЦПК України).

Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу (ч.6 ст.127 ЦПК України).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ст.284 ЦПК України).

Заява про перегляд заочного рішення повинна бути подана у письмовій формі (ч.1 ст.285 ЦПК України).

Заочне рішення у справі №152/170/20 ухвалено 30.10.2020 року, проголошено його вступну та резолютивну частини (а.с.151).

Повний тест судового рішення складено 09.11.2020 року (а.с.152-156).

ОСОБА_1 копію повного тексту заочного рішення суду від 30.10.2020 року у справі №152/170/20 надіслано 09.11.2020 року (а.с.158) та отримано нею 17.11.2020 року (а.с.162), при цьому, дата отримання копії рішення містить виправлення з 15.11.2020 року на 17.11.2020 року, хоча штамп поштового відділення у с. Лозова містить дату «15.11.2020 року».

Разом з тим, заяви представника ОСОБА_1 не містять заперечення факту отримання останньою 17.11.2020 року копії повного тексту заочного рішення суду від 30.10.2020 року.

Також, факт отримання 17.11.2020 року ОСОБА_1 повного тексту заочного рішення у справі від 30.10.2020 року підтверджується копією, яка приєднана нею до заяви про перегляд заочного рішення (а.с.172-176), з якої вбачається, що ця копія засвідчена 09.11.2020 року помічником судді Дубчак Л.В. та що рішення суду не набрало законної сили.

Згідно з вимогами ст.284 ЦПК України, враховуючи, що ОСОБА_1 повне заочне рішення суду від 30.10.2020 року не було вручене у день його складення, а вступна та резолютивна частини заочного рішення у день проголошення, оскільки докази про протилежне у справі відсутні, так як за вступною та резолютивною частинами заочного рішення відсутній супровідний лист про надіслання ОСОБА_1 (а.с.151, 152-156), а в супровідному листі від 09.11.2020 року міститься інформація про надіслання лише копії заочного рішення на п`яти аркушах (а.с.158), то заявник мала право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд протягом двадцяти днів з дня вручення їй повного заочного рішення суду, тобто включно до 07.12.2020 року, та на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Виходячи з інформації, яка міститься у довідці Шаргородської ЦРЛ від 05.12.2020 року без номера, заявник ОСОБА_1 з 16.11.2020 року по 5.12.2020 року включно перебувала на лікуванні у хірургічному відділенні лікарні з діагнозом: рецидивний геморой ускладнений кровотечею, стан після операції 16.11.2020 року… (а.с.177).

05.12.2020 року, коли ОСОБА_1 виписана з лікарні, та 06.12.2020 року вихідні дні (субота та неділя), а 07.12.2020 року наступний робочий день за вихідними днями (понеділок), у зв`язку із чим суд вважає, що заявник з поважних причин не подала у строки, встановлені у ст.284 ЦПК України, заяву про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, тобто у зв`язку із хворобливим станом здоров`я.

З наведеної підстави суд приходить до переконання, що наявні достатні підстави для реалізації права ОСОБА_1 на поновлення процесуального строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Шаргородського районного суду від 30.10.2020 року у справі №152/170/20.

Відтак, заява адвоката Юрцева В.С. в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення від 30.10.2020 року підлягає задоволенню і слід поновити пропущений ОСОБА_1 строк на подання означеної заяви.

При цьому, суд вважає помилковим ствердження адвоката Юрцева В.С. у заяві про те, що вказаний строк підлягає поновленню на підставі п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, оскільки причиною пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду ОСОБА_1 є хворобливий стан її здоров`я та перебування тривалий час на стаціонарному лікуванні з 16.11.2020 року по 05.12.2020 року, що не зумовлено обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суд, розглянувши заяву про перегляд заочного рішення, вивчивши матеріали справи, вислухавши доводи представників сторін, прийшов до наступного висновку.

Так, судом встановлено, що в провадженні Шаргородського районного суду знаходилася цивільна справа за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Залокоцька В.Д., до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

30.10.2020 року у означеній справі ухвалено заочне рішення.

Заочним рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 30.10.2020 року позов ОСОБА_2 задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 413359 (чотириста тринадцять тисяч триста п`ятдесят дев`ять) гривень 67 копійок, з яких: заборгованість за договором позики від 06 травня 2014 року в сумі 38474 (тридцять вісім тисяч чотириста сімдесят чотири) гривні 28 копійок; заборгованість за договором позики від 19 травня 2014 року в сумі 25146 (двадцять п`ять тисяч сто сорок шість) гривень 11 копійок; заборгованість за договором позики від 17 червня 2014 року в сумі 100617 (сто тисяч шістсот сімнадцять) гривень 72 копійки; заборгованість за договором позики від 01 липня 2014 року в сумі 100519 (сто тисяч п`ятсот дев`ятнадцять) гривень 80 копійок; заборгованість за договором позики від 19 липня 2014 року в сумі 39217 (тридцять дев`ять тисяч двісті сімнадцять) гривень 27 копійок; заборгованість за договором позики від 04 серпня 2014 року в сумі 79557 (сімдесят дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят сім) гривень 53 копійки; заборгованість за договором позики від 11 серпня 2014 року в сумі 29 826 (двадцять дев`ять тисяч вісімсот двадцять шість) гривень 96 копійок; стягнуто з ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 11543 (одинадцять тисяч п`ятсот сорок три) гривні 26 копійок. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено (а.с.151, 152-156).

Частинами 1-4 ст.12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 3 ст.13 ЦПК України встановлено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Учасники справи мають права, встановлені ст.ст.43, 49 ЦПК України, в тому числі, ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти; оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Суд здійснює виклик сторін у судові засідання, в тому числі, шляхом надіслання судових повісток в порядку, встановленому ст.ст.128, 130 ЦПК України.

Провадження у цій цивільній справі відкрито на підставі ухвали суду від 13.03.2020 року (а.с.86).

Судова повістка фізичним особам, які не мають статусу підприємця, відповідно до п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Перед відкриттям провадження у справі суд з`ясував, що зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_1 , за даними, що зазначені в довідці Лозівської сільської ради Шаргородського району АДРЕСА_1 (а.с.83, 85).

За вказаною адресою, у відповідності до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України судом здійснено виклик відповідача ОСОБА_1 (а.с.87), при цьому остання отримала ухвалу суду про відкриття провадження з пропозицією подати відзив на позов у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення їй копії цієї ухвали, а також судову повістку 19.03.2020 року, тобто завчасно до підготовчого засідання, що підтверджується зворотним рекомендованим повідомленням (а.с.92).

Відзиву на позов із викладенням своїх заперечень щодо позовних вимог ОСОБА_2 відповідач ОСОБА_1 у строки, встановлені в ухвалі суду, не надала, але у підготовче засідання 06.04.2020 року прибула, проте, за її клопотанням, підготовче засідання відкладено на 04.05.2020 року, про що остання повідомлена належним чином (а.с.93, 94).

Підготовче судове засідання у справі 04.05.2020 року відкладалося судом на 25.05.2020 року у зв`язку із неприбуттям відповідача ОСОБА_1 без повідомлення причин (а.с.95).

Про дату наступного підготовчого засідання ОСОБА_1 повідомлена належним чином, завчасно 12.05.2020 року, що вбачається із зворотного рекомендованого повідомлення (а.с.97).

У підготовче засідання 25.05.2020 року відповідач ОСОБА_1 не прибула повторно, без повідомлення причин, тому у її відсутності підготовче провадження закрито судом та справу було призначено до розгляду по суті, для чого призначено судове засідання на 16.06.2020 року (а.с.100).

Таким чином, упродовж підготовчого провадження підготовчі засідання відкладалися тричі, в тому числі, двічі через неприбуття ОСОБА_1 , при цьому, відповідач ОСОБА_1 не подавала ні відзиву на позов, ні письмових заяв або клопотань, які були б пов`язані з розглядом справи, або заперечень щодо суті позовних вимог чи предмету спору, чи розрахунку позовних вимог.

При цьому, суд вважає безпідставним ствердження адвоката Юрцева В.С. про те, що причиною неприбуття відповідача в підготовче судове засідання 25.05.2020 року є одне із обмежень, які були введені на території нашої країни внаслідок карантину, зокрема, через заборону здійснення пасажирських перевезень в кількості більше, ніж кількість місць для сидіння в транспортному засобі, у зв`язку із чим відповідач не мала змоги вчасно доїхати до місцезнаходження суду в місті Шаргород з села Лозова, де проживає, а коли відповідач в той же день все ж таки добралася до суду, то їй повідомили, що підготовче судове засідання уже закінчилося, оскільки суду не представлено доказів на підтвердження зазначеної обставини.

Крім того, суд зауважує, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), робота судів України, в тому числі, Шаргородського районного суду Вінницької області, не була зупинена, та нормами ЦПК України не передбачено обов`язку суду відкладати чи зупиняти провадження у справі внаслідок введення карантину на території держави.

До того ж, відповідач ОСОБА_1 не була позбавлена права взяти участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, відповідно до вимог ст.212 ЦПК України, з дотриманням передбаченого цією нормою порядку.

Також, судом встановлено, що у наступному, в усі судові засідання, призначені у означеній справі, відповідач ОСОБА_1 не з`явилася.

Так, про дату, час та місце першого судового засідання, призначеного на 16.06.2020 року, відповідач ОСОБА_1 була повідомлена належним чином, завчасно, зокрема, 28.05.2020 року, що вбачається із зворотного рекомендованого повідомлення про вручення судової повістки (а.с.105).

Також, судом встановлено, що у друге судове засідання, призначене на 22.07.2020 року, відповідач ОСОБА_1 не прибула, будучи повідомленою належним чином, завчасно, зокрема, 23.06.2020 року, що вбачається із зворотного рекомендованого повідомлення про вручення судової повістки (а.с.108).

22.07.2020 року судове засідання відкладено (а.с.113) на 17.08.2020 року.

Про дату, час та місце третього судового засідання відповідач повідомлена належним чином, завчасно, що вбачається із зворотного рекомендованого повідомлення про вручення судової повістки (а.с.117).

Із вказаного зворотного рекомендованого повідомлення про вручення судової повістки (а.с.117) вбачається, що судова повістка направлена ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , тобто не за зареєстрованим місцем проживання, разом з тим, поштова кореспонденція не повернута відділенням Укрпошти в порядку, передбаченому ст.130 ЦПК України, тобто вручена адресату, тому з вказаної підстави суд вважає помилковим ствердження адвоката Юрцева В.С. про те, що ОСОБА_1 не була належним чином повідомлена про дату, час та місце цього судового засідання.

Також, суд звертає увагу, що у зв`язку із відпусткою головуючого у справі судді (а.с.116), 17.08.2020 року судове засідання у справі не відбувалося.

У наступне судове засідання, призначене на 06.10.2020 року, відповідач ОСОБА_1 повторно не прибула, при цьому, про його дату, час та місце повідомлена належним чином, завчасно, що вбачається із зворотного рекомендованого повідомлення про вручення судової повістки (а.с.119).

Із вказаного зворотного рекомендованого повідомлення про вручення судової повістки (а.с.119) вбачається, що судова повістка направлена відповідачеві ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , тобто не за зареєстрованим місцем проживання, разом з тим, поштова кореспонденція не повернута відділенням Укрпошти у порядку, встановленому ст.130 ЦПК України, тобто вручена адресату.

Крім того, суд звертає увагу, що вказану адресу місця проживання вказала сама відповідач ОСОБА_1 при написанні власноручних розписок про отримання позики від ОСОБА_2 (а.с.139, 140, 142, 143, 144, 145, 146, 147, 148); така ж адреса зареєстрованого місця проживання вказана у паспорті відповідача від 2007 року (а.с.11, на звороті), який замінено у 2015 році (а.с.165-166); така ж адреса місця проживання вказана ОСОБА_1 у заяві про ознайомлення з матеріалами справи вже 19.02.2021 року (а.с.164).

Тому з вказаних підстав суд вважає помилковим ствердження адвоката Юрцева В.С. про те, що відповідач не була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, призначеного на 06.10.2020 року.

Також, у наступне судове засідання, призначене на 30.10.2020 року, відповідач ОСОБА_1 повторно не прибула, при цьому, про його дату, час та місце повідомлена належним чином, завчасно, зокрема, 13.10.2020 року, що вбачається із зворотного рекомендованого повідомлення про вручення судової повістки (а.с.131).

Із вказаного зворотного рекомендованого повідомлення про вручення судової повістки (а.с.131) також вбачається, що судова повістка направлена ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , тобто не за зареєстрованим місцем проживання, разом з тим, поштова кореспонденція не повернута відділенням Укрпошти до суду у порядку, встановленому ст.130 ЦПК України, тобто вручена адресату.

Крім того, суд повторно звертає увагу, що вказану адресу місця проживання вказала сама відповідач ОСОБА_1 при написанні власноручних розписок про отримання позики від ОСОБА_2 06.05.2014 року, 08.12.2014 року, 22.12.2014 року, 11.08.2014 року, 04.08.2014 року, 19.07.2014 року, 30.06.2014 року, 17.06.2014 року, 19.05.2014 року, (а.с.139, 140, 142-148), а також, така адреса вказана у паспорті відповідача від 2007 року (а.с.11, на звороті).

Тому з вказаних підстав суд вважає помилковим ствердження адвоката Юрцева В.С. про те, що відповідач не була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, призначеного на 30.10.2020 року, оскільки вона була повідомлена завчасно 13.10.2020 року.

До того ж, суд звертає увагу на те, що відповідач була обізнана про розгляд її справи, про дати судових засідань, виходячи із того, що вона протягом судового розгляду 21.09.2020 року подавала довідку про перебування її на лікуванні з 15.09.2020 року по 18.09.2020 року (а.с.121).

30.10.2020 року суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи і ухвалення заочного рішення на підставі наявних доказів, оскільки наявні підстави, передбачені ч.1 ст.280 ЦПК України (а.с.150).

Так, відповідно до вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою (ч.ч.1, 2 ст.281 ЦПК України).

Таким чином, отримавши ухвалу про відкриття провадження у справі з пропозицією подати відзив на позов та повістки про виклик у підготовче засідання, а також у судові засідання, призначені для розгляду справи по суті після закриття підготовчого провадження, відповідач була обізнана про відкриття і здійснення провадження у справі, в якій вона є стороною відповідачем, про строк подання відзиву.

У п.41 рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/02) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, відповідач, отримавши ухвалу про відкриття провадження, безперечно розуміла, що судом будуть здійснюватися її виклики для розгляду вказаної справи.

Судом встановлено наступні обставини: 1) судові повістки направлялися за місцем проживання відповідача у с. Лозова Шаргородського району, як за зареєстрованим місцем проживання, так і за фактичним місцем проживання, зазначеним у паспорті (а.с.11, на звороті) та за вказаним відповідачем у розписках про отримання позики від ОСОБА_2 (а.с.139, 140, 142-148); 2) судові повістки отримані відповідачем, оскільки повернення поштової кореспонденції до суду, в порядку, встановлено ст.130 ЦПК України, не відбулося; 3) жодні клопотання, заяви тощо, які б обґрунтовували неможливість подання відзиву у строки, встановлені в ухвалі суду, та неможливість явки відповідача до суду, а також про відкладення розгляду справи, в тому числі, у зв`язку із хворобою, останньою не подавалися.

До того ж, завчасно до судового засідання 30.10.2020 року відповідач не повідомила суд про перебування на лікуванні.

Таким чином, відповідачу було відомо про розгляд у суді цивільної справи, де вона є відповідачем, а також про те, що судові повістки їй направлялися за зареєстрованим та фактичним місцем проживання, але своїми фактичними діями вона ігнорувала виклики суду та пропозицію подати відзив на позов, що вказує на її небажання брати участь в розгляді справи та фактично, таким чином, небажання реалізувати своє конституційне право на прибуття до суду, подачу заяв, клопотань, заперечень, тобто вона таким способом реалізувала надане їй також конституційне право не з`являтися для розгляду справи.

При цьому, судом були вичерпані всі доступні можливості для забезпечення участі відповідача в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Зважаючи на викладені обставини, оскільки відповідач своєчасно повідомлялася про час і місце розгляду справи, була обізнана про судовий розгляд справи, не вживала заходів для явки до суду, не подавала відзиву на позов, не повідомила про причини неприбуття у судові засідання, її поведінка свідчила про свідоме затягування розгляду справи.

Проте, подальше відкладення розгляду справи нівелювало завдання ЦПК України про своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, відповідно до ст.2 ЦПК України, у зв`язку із чим судом було обґрунтовано прийнято рішення про ухвалення заочного рішення.

Довідка Лозівської сільської ради про зареєстроване місце проживання відповідача у АДРЕСА_1 (а.с.85), не спростовує наведених вище висновків суду про належне повідомлення відповідача про дату, час та місце судових засідань у цій справі, та про неприбуття її в судові засідання без поважних причин та без повідомлення причин, а також про неподання нею відзиву на позов без поважних причин, з огляду на те, що у паспорті відповідача, який подався нею до заяви до суду про ознайомлення із матеріалами цивільної справи 19.02.2021 року (а.с.164, 165-166), зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 вказано: АДРЕСА_1 , що дає підстави для висновку про зміну назви вулиці з « АДРЕСА_4 », тобто судові виклики направлені відповідачу за зареєстрованим і фактичним місцем проживання.

З огляду на проаналізовані обставини, суд вважає безпідставним ствердження представника відповідача про те, що відповідач не з`явилася у судові засідання та не повідомила про причини неявки, а також не подала відзиву на позов з поважних причин, зокрема, через неналежне повідомлення про дату та час судових засідань.

Крім того, суд вважає безпідставним ствердження представника відповідача про те, що довідка про зареєстроване місце проживання відповідача та зворотні рекомендовані повідомлення про надіслання судових повісток ОСОБА_1 є доказами, які обґрунтовують заперечення та мають істотне значення для вирішення справи, оскільки вказані докази не спростовують висновків суду, викладених в заочному рішенні про наявність факту невиконання відповідачем зобов`язань за договорами позики та розписками про позику грошових коштів у ОСОБА_2 , тобто наявності правовідносин, що виникають з договору позики.

До того ж, судом було дотримано процедури виклику відповідача, представник якої не надав під час розгляду справи доказів, які б спростовували рішення суду та мали істотне значення для вирішення справи.

Суд констатує, що заява про перегляд заочного рішення зводиться лише до незгоди відповідача із висновками судового рішення, в ній не зазначено, доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, а посилання на порушення судом норм матеріального права щодо не застосування строків позовної давності при ухваленні заочного рішення не є підставою для скасування заочного рішення, а є підставою для його оскарження у апеляційному порядку.

Частиною 1 ст.288 ЦПК України встановлено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, наявність вище наведених обставин повинна бути у їх сукупності, а при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Аналізуючи викладене та враховуючи матеріали справи, суд вважає, що в межах розгляду означеної цивільної справи судом дотримано процедури виклику відповідача в судові засідання, а при зверненні із заявою про перегляд заочного рішення суду відповідачем не надано доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи.

Відтак, суд вважає, що відсутні підстави для скасування заочного рішення, тобто заява ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Юрцев В.С., про перегляд заочного рішення Шаргородського районного суду від 30.10.2020 року у справі №152/170/20 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.120, 123, 126, 127, 287, 288, 258, 260 ЦПК України,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Юрцев Василь Степанович, про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення від 30.10.2020 року задовольнити.

Поновити відповідачеві ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Шаргородського районного суду від 30.10.2020 року у справі №152/170/20.

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Юрцев Василь Степанович, про перегляд заочного рішення від 30.10.2020 року залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення (ч.4 ст.287 ЦПК України).

Ухвала складена та проголошена 19.05.2021 року.

Суддя: