Провадження № 2-о/522/47/21
УХВАЛА

про залишення заяви без розгляду

13 травня 2021 року м.Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання - Лисенко А.О.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Одеська міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа Одеська міська рада, за якою заявник просив встановити факт його постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 15.10.2020 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні на 16.11.2020 року.

У судове засідання призначене на 16.11.2020 року сторони не з`явилися, представником ОСОБА_1 - ОСОБА_3 надано суду клопотання про витребування доказів.

Ухвалою суду від 20.11.2020 року витребувано з Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса належним чином завірену копію спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє місце проживання: АДРЕСА_1 .

Розгляд справи відкладено на 25.01.2021 року.

12.01.2021 року на адресу суду з Київської державної нотаріальної контори у м.Одеса надійшла копія спадкову справу №806/2020 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

25.01.2021 року представником ОСОБА_1 - ОСОБА_4 надані суду письмові пояснення стосовно звернення до суду в порядку окремого провадження.

У судове засідання призначене на 25.01.2021 року з`явилася представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , надала суду письмові пояснення стосовно звернення до суду в порядку окремого провадження та заявила клопотання про виклик свідків.

Суд, протокольною ухвалою від 25.01.2021 року задовольнив клопотання представника заявника та викликав в якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Розгляд справи відкладено на 27.04.2021 року.

21.04.2021 року представником Одеської міської ради на електронну адресу суду надано клопотання про витребування доказів.

У судове засідання призначене на 27.04.2021 року з`явилися ОСОБА_1 та представник заявника - ОСОБА_4 , надали суду пояснення щодо обставин по справі, заяву про встановлення факту підтримали, просили задовольнити. Також суду зазначили, що ОСОБА_1 з 20.06.2012 року проживав разом з батьком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті батька відкрилась спадщина на кв. АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим заявник 25.09.2020 року звернувся до державного нотаріуса Київської державної нотаріальної контори, проте постановою від 25.09.2020 року держаним нотаріусом відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначену квартиру. В зазначеній квартирі проживав разом з батьком та матір`ю ОСОБА_5 , яка є колишньою дружиною померлого. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК заявник вважається таким, що прийняв спадщину, якщо вони проживали разом, що також підтверджується Актом про фактичне проживання. Інші спадкоємці відсутні.

Також у судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які пояснили, що ОСОБА_1 є сином померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , який проживав з 2012 року разом з батьком за адресою: АДРЕСА_1 . На теперішній час в спірній квартирі проживає ОСОБА_5 , яка є матір`ю ОСОБА_1 та колишньою дружиною померлого, та заявник.

Представник Одеської міської ради у судове засідання не з`явився, 21.04.2021 року на електронну адресу суду надав клопотання про витребування доказів.

Розгляд справи відкладено на 13.05.2021 року.

У судове засідання призначене на 13.05.2021 року з`явився представник ОМР - Балюк Б.О., зазначив, що ними подано клопотання про витребування доказів, проте це сталося випадково, просив зазначене клопотання не розглядати, оскільки такі документи вже є в справі. Крім того, заперечував проти вимог заяви ОСОБА_1 , зазначивши, що заявником не надано достатніх доказів для встановлення факту спільного проживання з спадкодавцем, є тільки Акт про фактичне проживання та пояснення свідків, але це є недостатніми доказами, оскільки заявник зареєстрований за іншою адресою.

У судове засідання з`явився представник заявника - адвокат Куряча Г.П., просила заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити, та зазначив, що померлий ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та разом з ним проживав його син ОСОБА_1 , хоча і був зареєстрований по АДРЕСА_4 .

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що заява підлягає залишенню без розгляду на підставі наступного.

Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та законних інтересів.

Відповідно до ч.7 ст.19 ЦПК України, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. (ч.1 ст.293 ЦПК України).

При цьому, згідно ч.ч.1-2 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту:1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні;3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Аналіз даних норм дає підстави для висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, що засвідчує факт, що має юридичне значення; 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Отже, згідно з ст.293, ч.2 ст.317 ЦПК України для встановлення факту необхідна наявність певних умов, зокрема, встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право; чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з роз`ясненнями, що викладені в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

За позицією Пленуму Верховного Суду України, яка викладена у п.2, п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, судам роз`яснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з вимогами ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї, та спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією України, законами чи міжнародними договорами, або підставою для їх обмеження.

Згідно з вимогами ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

За змістом п.п.3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Отже, до спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Звертаючись до суду першої інстанції із заявою ОСОБА_1 вказав заінтересованою особою Одеську міську раду.

Зі змісту поданої заяви про встановлення факту, що має юридичне значення вбачається, що заявник просить встановити факт його проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , який є його батьком, з подальшим метою отримання спадку. При цьому, суд вбачає, що заявник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , але з 2012 року проживав разом померлим за адресою: АДРЕСА_1 , що також у судовому засіданні підтвердили як сам заявник ОСОБА_1 , так і свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а Одеською міською радою даний факт не визнається, у зв`язку з чим виникає спір про право на спадщину.

Відповідно до ч.4 ст.315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відповідно до ч.6 ст.294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подавати позов на загальних підставах.

Оскільки у вимозі, з якою заявник звернувся до суду про встановлення факту батьківства, є наявний спір про право, вказане є підставою для залишення заяви без розгляду.

У відповідності до ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись 2, 4-13, 43, 49, 89, 223, 247, 258, 260, ст.294 ч. 6, 315, 353-354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Одеська міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення, - залишити без розгляду у зв`язку з існуванням спору про право.

Роз`яснити заявнику, що він має право подати позов на загальних підставах.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України м. Одеси в Одеській області, яке знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Черняховського 6, , повернути повністю заявнику - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 420, 40 грн. (чотириста двадцять гривень 40 копійок), який було сплачено згідно квитанції № 0.0..1 від 02.10.2020 року.

Ухвала суду набирає законної сили із моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.

Повний текст ухвали суду виготовлено 17.05.2021 року.

Суддя Л.В. Домусчі