Справа № 454/1619/20 Головуючий у 1 інстанції: Фарина Л.Ю.
Провадження № 22-ц/811/3456/20 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Шандри М.М.

суддів: Савуляка Р.В., Мікуш Ю.Р.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 13 жовтня 2020 року та на додаткове рішення Сокальського районного суду Львівської області від 03 листопада 2020 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся з даним позовом до відповідача та просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Львівобленерго» 22 650,92 грн вартості необлікованої електричної енергії та судові витрати.

Свої вимоги мотивував наступним.

06.12.2019 при перевірці на об`єкті відповідача, що в АДРЕСА_1 представниками ПрАТ «Львівобленерго» було виявлене порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі ПРРЕЕ), про що на місці складено акт про порушення № 034935 від 06.12.2019. Актом зафіксоване порушення: дії споживача, які призвели до зміни показів приладу обліку: знеструмлення однієї фази в ланцюгах живлення приладу обліку (при підключенні навантаження до фази «В» індикація імпульсів лічильника не проводиться) (п. 8.4.2, п.2.3.4, п.8.2.4, п.8.2.5, п. 5.5.5).

Акт складений за участю споживача ОСОБА_1 , який підписав його, не заперечував щодо недообліку електричної енергії, зазначив, що втручань з його сторони не було.

Згідно акту №8 проведення експертизи засобу обліку, пломби від 02.01.2020 та протоколу експертної повірки №3 ЕП від 02.01.2020р. - похибки лічильника перевищують допустимі значення, не проводиться облік спожитої електроенергії по фазі «В», лічильник №005033 тип ОЕ-008 NFH визнаний непридатним для подальшої експлуатації; метрологічні характеристики не відповідають вимогам ДСТУ 6100:2009 та розділу ЄД.

Нежитлове приміщення - будівля-котельня, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , належать ОСОБА_1 на праві приватної власності.

Розгляд акту про порушення комісією Північного РЕМу ПрАТ «Львівобленерго» з розгляду актів про порушення був призначений на 18.12.2019 р., про що споживача було повідомлено при складанні акту про порушення №034935. Факт ознайомлення з актом засвідчується підписом споживача ОСОБА_1 .

У зв`язку з неотриманням результатів експертизи, засідання вищезазначеної комісії перенесено.

Про засідання комісії Північного РЕМу ПрАТ «Львівобленерго» з розгляду актів про порушення, що відбулося 15.01.2020 споживача було повідомлено рекомендованим листом, про що свідчать копії листа №224-8 від 03.01.2020 та фіскального чека від 03.01.2020, роздруківка статусу відстеження листа з сайту track.ukrposhta.ua.

Засідання комісії 15.01.2020 проведене за відсутності відповідача, який був належним чином повідомлений про час і місце розгляду. Рішенням комісії Північного РЕМу ПрАТ «Львівобленерго» з розгляду актів про порушення (протокол № 034935-б від 15.01.2020) відповідачу проведено нарахування обсягу та вартості необлікованої (недоврахованої) електричної енергії «за період з дати проведення останнього контрольного огляду засобів обліку (16.09.2019) по дату складання акту про порушення (06.12.2019) виходячи з дозволеної потужності (Рдоз=9кВт), режиму роботи електрообладнання згідно з договором» на суму 22 650,92 грн.

Супровідним листом-претензією № 224-32 від 16.01.2020 споживачу надіслано копію протоколу № 034935-б засідання комісії Північного РЕМу ПрАТ «Львівобленерго» з розгляду актів про порушення від 15.01.2020 та рахунок для сплати за необліковану електричну енергію № 32-034935-б від 15.01.2020 на суму 22 650,92 грн.

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 13 жовтня 2020 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» 22 650 (двадцять дві тисячі шістсот п`ятдесят) грн 92 коп. вартості необлікованої електричної енергії.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» 2 102 (дві тисячі сто два) грн сплаченого судового збору.

Додатковим рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 03 листопада 2020 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» 7 200 (сім тисяч двісті) грн. витрат на правову допомогу.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 13 жовтня 2020 року та додаткове рішення Сокальського районного суду Львівської області від 03 листопада 2020 року оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Звертає увагу на те, що судом не вивчено акт №8 про проведення експертизи засобу обліку та експертизою фактично не встановлено причини несправності лічильника та не встановлено вини споживача. Вважає, що судом не взято до уваги пункт 8.4.2 ПРРЕЕ, що законодавець вказав вичерпний перелік правопорушень, проте жоден з пунктів не стосується даної ситуації. Зазначає, що розрахунок необлікованої електричної енергії є безпідставний, як і заявлений до нього позов, оскільки ним не порушено договір про постачання електричної енергії№25280 та вимог Кодексу комерційного обліку електричної енергії та ПРРЕЕ.

Просить рішення та додаткове рішення суду скасувати, у задоволенні позову відмовити.

Приватне акціонерне товариство «Львівобленерго» подало відзиви на апеляційну скаргу, в яких просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення та додаткове рішення суду залишити без змін.

Згідно ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам відповідає.

З матеріалів справи убачається, що 19.12.2016 між ПАТ «Львівобленерго» (перейменоване у ПрАТ «Львівобленерго» згідно з рішенням загальних зборів акціонерів від 13.04.2017 та відповідно до вимог Закону України «Про акціонерні товариства») та фізичною особою ОСОБА_1 укладено договір про постачання електричної енергії № 25280.

З вказаного договору про постачання електричної енергії №25280 від 19.12.2016 укладеного між ПАТ «Львівобленерго» та ОСОБА_1 встановлено, що ПАТ «Львівобленерго» здійснює постачання електричної енергії до нежитлового приміщення - будівлі-котельні, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та яке належать ОСОБА_1 на праві приватної власності.

Згідно з Довідкою по споживанню електричної енергії вересень-грудень 2019 року ФО ОСОБА_1 , Актом контрольного огляду засобів обліку №874114 від 16.09.2019, рахунками за електричну енергію за січень та лютий 2020 року відповідач здійснює споживання електричної енергії. Дане споживання електричної енергії у відповідності з п.2.1.6 ПРРЕЕ свідчить про приєднання Споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (акцептування договору).

Тобто, договір про постачання електричної енергії № 25280 є дійсним згідно з абз. 2 п.6 Постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» в частині регулювання відносин щодо заборгованості за цим договором з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про електроенергетику» визначено, що енергія - це електрична чи теплова енергія, що виробляється на об`єктах електроенергетики і є товарною продукцією, призначеною для купівлі-продажу.

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, ст.ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», а також нормативно-правовими актами в сфері електропостачання.

Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1,3 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів.

Згідно вимог ст. 77 «Про ринок електричної енергії» встановлено відповідальність за порушення законодавства, що регулює функціонування ринку електричної енергії. Правопорушеннями на ринку електричної енергії, зокрема, є: крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку, пошкодження приладів обліку, використання приладів обліку електричної енергії не повірених або не атестованих в установленому порядку, пошкодження цілісності пломб, провірочного тавра, тощо, відмова у доступі уповноважених представників постачальників послуг комерційного обліку до приміщень, де розташовані лічильники електричної енергії, якщо обов`язок надання такого доступу встановлений законодавством, несанкціоноване втручання в роботу об`єктів електроенергетики.

Підстави та порядок визначення обсягу та вартості не облікованої електричної енергії встановлені Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими 14 березня 2018 року №312.

Відповідно до 8.2.4 ПРРЕЕ встановлено, що у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до порядку, визначеного главою 8.4 цього розділу.

Згідно з п. 8.2.5 ПРРЕЕ, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення.

Відповідно до п.п. 3 п. 8.4.2. ПРРЕЕ визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється оператором системи на підставі акта про порушення, складеного у порядку, визначеному цими Правилами, у разі виявлення таких порушень пошкодження (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу лічильника тощо) або відсутність засобів вимірювальної техніки (за умови наявності акта про пломбування, складеного в порядку, установленому Кодексом комерційного обліку, або іншого документа, який підтверджує передачу на збереження засобів вимірювальної техніки, та у разі пошкодження засобів вимірювальної техніки за умови втручання споживача в роботу засобів вимірювальної техніки), інші дії споживача, які призвели до зміни показів засобів вимірювальної техніки (використання фазозсувного трансформатора, постійних магнітів (у разі невстановлення на/в лічильник індикаторів), пристрою випромінювання електромагнітних полів тощо).

Судом встановлено, що 06.12.2019 при перевірці на об`єкті відповідача за адресою: АДРЕСА_1 представниками ПрАТ «Львівобленерго» було виявлене порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, про що на місці складено акт про порушення № 034935 від 06.12.2019. Актом зафіксоване порушення: дії споживача, які призвели до зміни показів приладу обліку: знеструмлення однієї фази в ланцюгах живлення приладу обліку (при підключенні навантаження до фази «В» індикація імпульсів лічильника не проводиться) (п. 8.4.2, п.2.3.4, п.8.2.4, п.8.2.5, п. 5.5.5). Акт про порушення № 034935 від 06.12.2019 є доказом про правопорушення, яке передбачено п.п. 3 п. 8.4.2 ПРРЕЕ.

Прилад обліку лічильник №005033 тип ОЕ-008 NFH був вилучений, укладений у пакет, опломбований пломбою №А29728 та переданий споживачеві з вимогою № 100552 передати даний лічильник на експертизу.

Згідно акту №8 проведення експертизи засобу обліку, пломби від 02.01.2020 та протоколу експертної повірки №3 ЕП від 02.01.2020р - похибки лічильника перевищують допустимі значення, не проводиться облік спожитої електроенергії по фазі «В», лічильник №005033 тип ОЕ-008 NFH визнаний непридатним для подальшої експлуатації; метрологічні характеристики не відповідають вимогам ДСТУ 6100:2009 та розділу ЄД.

Таким чином, експертизою підтверджено, що не проводиться облік спожитої електроенергії по фазі «В», лічильник №005033 тип ОЕ-008 NFH визнаний непридатним для подальшої експлуатації. А отже, реальне споживання електричної енергії більше ніж встановлено показами лічильника.

Враховуючи те, що електроенергія ОСОБА_1 фактично була поставлена, проте внаслідок порушення вимог ПРРЕЕ мав місце недооблік електричної енергії, нарахування за фактично спожиту, але не враховану засобами обліку електричну енергію, здійснене на підставі договору та у відповідності з ПРРЕЕ.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду, про те що є всі підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Львівобленерго» вартості необлікованої електричної енергії в розмірі 22 650,92 грн.

Апелянт в своїй апеляційній скарзі також просить скасувати додаткове рішення Сокальського районного суду Львівської області від 03 листопада 2020 року. Дана вимога до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.ч.2-5 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

З матеріалів справи убачається, що позивачем заявлено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікував понести в зв`язку з розглядом справи, що включає, зокрема, і витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7200 грн (сім тисяч двісті гривень 00коп).

До позовної заяви долучено копію договору про надання правничої допомоги №20/5-6 від 04.05.2020 в Сокальському районному суді Львівської області по справі про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у сумі 22650,92 грн. У п. 4.1. даного Договору зазначено, що вартість правничої допомоги становить 7200 грн. Відповідно до договору № 20/5-6 від 04.05.2020 було виписано рахунок на оплату №20/030 від 12.05.2020, та здійснено оплату правової допомоги, що підтверджено оригіналом платіжного доручення №9456(а.с.58-60)

Під час розгляду судом у першій інстанції позовних вимог ПрАТ «Львівобленерго» відповідачем розмір судових витрат позивача, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу не заперечувався. Жодного документу, заяви про те, що відповідач не погоджується з сумою заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, не було подано.

Таким чином, витрати, понесені позивачем на оплату правничої допомоги підтверджуються документами, які були долучені до позовної заяви та містяться в матеріалах справи, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

При вирішенні справи суд першої інстанції правильно визначив характер правовідносин між сторонами, застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Сокальського районного суду Львівської області від 13 жовтня 2020 року та додаткове рішення Сокальського районного суду Львівської області від 03 листопада 2020 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 13 жовтня 2020 року та додаткове рішення Сокальського районного суду Львівської області від 03 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 18.05.2021

Головуючий

Судді