Справа № 1516/5394/2012
Провадження № 2-п/505/6/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.05.2021 року Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Івінського О.О.

секретаря судового засідання Олексійчук М.П.,

за участю:

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Подільську Одеської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом Одеського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат за навчання на суму 76643,29 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідач у цивільній справі ОСОБА_1 надав заяву від 30.08.2019 року про перегляд заочного рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 08 лютого 2013 року у цивільній справі за позовом Одеського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат за навчання на суму 76643,29 грн.

Зазначав, що з 1 вересня 2007 року навчався в Одеському юридичному інституті Харківського національного університету внутрішніх справ на денній (стаціонарній) формі навчання, на базі якого 22.02.2008 року було створено Одеський державний університет внутрішніх справ, та курсантом якого став відповідач, проте 05 березня 2010 року наказом № 27 о/с ректора Одеського державного університету внутрішніх справ був відрахований з університету та звільнений з органів внутрішніх справ за власним бажанням.

Наприкінці липня 2019 року при оформлені спадщини на землю сільськогосподарського призначення в місті Балта, приватний нотаріус повідомила ОСОБА_1 , що на все його майно накладено арешт, а в серпні 2019 року в Подільському міжрайонному відділі державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) було ним з`ясовано, що арешт накладено на підставі заочного рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 08 лютого 2013 року. Однак, ОСОБА_1 не згоден з заочним рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 08 лютого 2013 року, так як воно ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та вважає, що воно повинно бути скасованим, а справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження, так як йому про дане рішення стало відомо лише в серпні 2019 року.

Крім того відповідач зазначає, що, підставою для винесення заочного рішення по справі була неявка відповідача у судове засідання. Однак про дату та час слухання даної справи він не був належним чином повідомлений, адже повістку надсилали не за адресою його місця проживання, а за місцем реєстрації, де проживають його батьки, але ні батько, ні матір відповідача повісток на його ім`я не одержували, тому він не знав, що в Котовському міськрайонному суді Одеської області розглядалась вищезазначена справа. Також позивачем помилково була вказана адреса відповідача як: АДРЕСА_1 , проте за місцем реєстрації вказаним в паспорті та домовій книзі, вказана адреса: АДРЕСА_1 . Також в описовій частині заочного рішення вказано: «Батько відповідача у суді відмовився отримати повістку для сина», але відповідач запевняє, що це не відповідає дійсності, так як батько ні в приміщені суду ні в судовому засіданні не був і від повістки не відмовлявся. Це призвело до розгляду справи у його відсутність, та позбавлення можливості захищати свої права у суді. Також відповідач стверджує, що у справі позивач не надав будь-яких доказів про те, що він був ознайомлений з договором про підготовку фахівця у Одеському юридичному інституті Харківського національного університету внутрішніх справ від 14.07.2007 року, що був ознайомлений з ним, так як підпис проставлений на сторінках 2-3 договору відсутній.

Виходячи з цього, просив визнати поважною причину пропуску строку на оскарження заочного рішення, скасувати заочне рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 08 лютого 2013 року та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 у судовому засіданні на своїх вимогах наполягали.

Представник Одеського державного університету внутрішніх справ у судове засідання не з`явився, проте просив розглядати заяву за відсутності представника та надав заперечення на заяву про поновлення пропущеного процесуального строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 08.02.2013 року та заперечення на заяву про перегляд заочного рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 08.02.2013 року та вважає, що заява ОСОБА_1 про скасування заочного рішення у справі від 08.02.2013 року є необґрунтованою та обставини викладені у заяві є такими, що не підлягають задоволенню. Зазначив, що виконавчий лист 07.04.2014 року по справі за рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 08.02.2013 року неодноразово надсилався до примусового виконання до Подільського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) після направлення повідомлень безпосередньо відповідачу у справі. Також згідно заяви від 04.07.2006 року підписаної власноруч ОСОБА_1 1986 року народження, в якій останній виявив бажання бути прийнятим на службу в органах внутрішніх справ на посаді Міліціонера ППС ЛВ на станції Котовськ Лінійного управління на Одеській залізниці. Проти вказаного не заперечували й батьки відповідача, про що свідчать їхні власноруч підписані заяви від 05.07.2006 року. Крім того, рік потому молодшим сержантом міліції ОСОБА_1 виявлено бажання навчатися на денній формі навчання в Одеському юридичному інституті Харківського національного університету внутрішніх справ, де безпосередньо в заяві від 01.05.2007 року відповідачем було вказано, що з умовами вступу він ознайомлений.

14.02.2020 року відповідачем ОСОБА_1 було надано відповідь на заперечення на заяву про поновлення пропущеного процесуального строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 08.02.2013 року та відповідь на заперечення на заяву про перегляд заочного рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 08.02.2013 року, де зазначив, що згідно Конституції України, громадяни мають право безоплатно здобути вищу освіту в держаних органах і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі, та зауважив, що не читав договір про підготовку фахівця у Одеському юридичному інституті Харківського національного університету внутрішніх справ від 14.07.2007 року, примірник договору йому не надавали, так як частину його курсу попросили зайти в актовий зал та підписати деякі документи, що останній і зробив, не знаючи, які правові наслідки можуть наступити, у разі відрахування з учбового закладу, у зв`язку зі звільненням за власним бажанням. Також вказав, що дізнався про позовну заяву Одеського державного університету внутрішніх справ до нього лише 01 липня 2019 року після того як звернувся до нотаріуса для прийняття спадщини після смерті бабусі.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про таке.

Згідно ч. 1 ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні.

У відповідності до ч.3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення, суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення, скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Згідно із ч. 1 ст. 288 ЦПК України рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, перегляд заочного рішення можливий лише за двох обов`язкових підстав, а саме: неявка відповідача у судове засідання мала місце з поважних причин та докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно відповіді Котовського РВ ГУДМС України Одеської області: відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові повістки про виклик до суду направлялися саме за вказаною вище адресою.

Судові повістки на судові засідання, призначені на 21.01.2013 року та на 08.02.2013 року, повернулись із зазначенням «За закінченням терміну зберігання» (а.с.52, 54).

Згідно абзацу 2 ч. 5 ст.74 ЦПК України (у редакції на час винесення рішення суду), у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Згідно довідкового листа від 08.01.2013 року на судове засідання на 21.01.2013 року о 10:30 годині зазначено, що батько відповідача по справі відмовився від отримання повістки для сина ОСОБА_1 (а.с.28).

Згідно довідкового листа від 23.01.2013 року на судове засідання на 08.02.2013 року о 09:00 годині зазначено, що відповідач був сповіщений про розгляд справи особисто за телефоном НОМЕР_1 о 15:45 годині (а.с.33).

Суд вважає необґрунтованими твердження відповідача щодо помилково вказаної адреси позивачем замість АДРЕСА_1 вказаної АДРЕСА_1 , так як конверти з судовими повістками відправлялись за правильною адресою згідно відповіді Котовського РВ ГУДМС України Одеської області по провулок Калініна, 22, м. Котовськ, Одеська область.

Відповідно, неявку відповідача ОСОБА_1 у судові засідання 21.01.2013 року та 08.02.2013 року суд вважає такою, що не мала місце з поважної причини.

Згідно положень ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Заявник не надав до заяви будь-яких додаткових доказів у розумінні ст.76 ЦПК України, що мають істотне значення для правильного вирішення цієї справи, що є обов`язковою умовою для скасування заочного рішення суду. Його незгода із судовим рішенням ґрунтується на власній оцінці висновків рішення суду, що відповідно може бути підставою саме для апеляційної скарги, а не перегляду заочного рішення у порядку, визначеному ст.287 ЦПК України.

Тому вимога заявника про скасування заочного рішення суду задоволенню не підлягає.

З огляду на те, що відповідач ознайомився з матеріалами справи де мав змогу ознайомитися з заочним рішенням лише 14.08.2019 року, суд вважає, що ним не було пропущено строк на звернення до суду з вказаною заявою.

Керуючись ст. ст. 76, 260, 287-288 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 строк для подачі заяви про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом Одеського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат за навчання на суму 76643,29 грн.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом Одеського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат за навчання на суму 76643,29 грн. залишити без задоволення.

Роз`яснити відповідачу, що відповідно до ч.4 статті 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Івінський

Повний текст ухвали виготовлено 18.05.2021 року.