Справа №274/2143/17
Провадження № 6/0274/12/21
У Х В А Л А

Іменем Украни

"19" травня 2021 р. м. Бердичів

БЕРДИЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі: головуючої судді - Хуторної І.Ю.

з участю секретаря Павліченко Т.В.,

розглянувши подання державного виконавця Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Капустинської Тетяни Сергіївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа,

встановив:

18.05.2021 державний виконавець Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Капустинська Т.С. звернулася до суду з поданням, в якому просить тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом № 274/2143/17, виданим 17.01.2018 про стягнення з нього на користь Відділу примусового виконання рішень ГТУЮ у Житомирській області вартості завданих збитків у розмірі 13 205,81 грн.

На обґрунтування клопотання державний виконавець вказала, що на виконанні Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) знаходиться виконавче провадження 55759237 з виконання виконавчого листа № 274/2143/17 від 17.01.2018 про стягнення з боржника - ОСОБА_1 на користь стягувача - Відділу примусового виконання ГТУЮ вартість завданих збитків у розмірі 13205,81 грн.

Боржнику, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , було направлено рекомендований лист, в який увійшли такі матеріали виконавчого провадження №55759237: постанова про відкриття виконавчого провадження з ідентифікатором доступу від 08.02.2018 із зобов`язанням боржника подати декларацію про доходи та майно (вих. № 14/23271); постанова про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 08.02.2018 року (вих. № 14/23271); постанова про стягнення з боржника виконавчого збору від 08.02.2018року (вих.. № 14/23271); постанова про арешт майна боржника від 08.02.2018 року (вих. №14/23271); виклик боржника до державного виконавця від 08.02.2018 року (вих. №14/23271).

08.02.2018 відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про арешт усього майна боржника. Дані про обтяження внесені до Державного реєстру обтяжень рухомого та нерухомого майна.

Виконавцем на адресу боржника неодноразово надсилались виклики для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_1 на виклики не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів, що призвело до вжиття відносно нього вищевказаних заходів примусового виконання.

Державний виконавець у судове засідання не з`явилась, до суду спрямувала заяву про розгляд подання за її відсутності, вимоги подання підтримала.

Дослідивши подання та додані документи, з`ясувавши обставини справи, суд доходить висновку про відмову у задоволенні подання з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

За змістом частини четвертої вищезазначеної статті ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України за винятком обмежень, які встановлені законом.

Згідно зі статтею 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачені законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до частини першої ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом пункту 19 частини 3 статті 18 вказаного вище Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Відповідно до пункту п`ятого частини першої ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів (пункт у такій редакції діє на час розгляду судом першої інстанції відповідного подання).

Отже, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням інших органів, що підлягає примусовому виконанню - до виконання зобов`язань.

Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню відповідно до положень частини третьої ст.12 ЦПК України.

Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання».

Оскільки, відповідно до положень статті 441 ЦПК України подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим більше, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Під ухиленням від виконання зобов`язань слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним обов`язків, передбачених ЗУ " Про виконавче провадження".

Суд зазначає, що невиконання боржником самостійно зобов`язань упродовж строку, вказаного державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього обов`язків.

Із змісту подання та наданих до нього документів вбачається, що на виконанні Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) перебуває виконавчий лист № 274/2143/17, виданий Бердичівським міськрайонним судом 17.01.2018, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Відділу примусового виконання рішень ГТУЮ у Житомирській області вартості завданих збитків у розмірі 13 205,81 грн.

З долученого до подання супровідного листа від 08.02.2018 вбачається, що на адресу боржника: АДРЕСА_1 було направлено постанову про відкриття виконавчого провадження від 08.02.2018. Проте відомостей про отримання ОСОБА_1 вказаної постанови матеріали подання не містять.

Також встановлено, що ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 21.12.2020 зобов`язано Бердичівський відділ поліції ГУНП в Житомирській області здійснити примусовий привід боржника ОСОБА_1 до державного виконавця на 14:00 год 04 січня 2021 року.

Вказаний привід працівниками поліції не виконаний з тих підстав, що ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 тривалий час не проживає.

На виконання ухвали Бердичівського міськрайонного суду від 25.01.2021 про оголошення розшуку боржника - ОСОБА_1 Бердичівським відділом поліції встановлено, що його місце проживання: АДРЕСА_2 , а також АДРЕСА_3 .

Таким чином, матеріали подання не доводять факту ухилення боржника від виконання рішення.

Державним виконавчем не надано навіть доказу, що боржникові відомо про наявність щодо нього відкритого виконавчого провадження.

Крім того, до подання не долучено доказів про зареєстроване місце проживання боржника на даний час.

Також, з урахуванням повідомленої відділом поліції адреси місця проживання боржника: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 вістуні підстави беззаперечно вважати, що Бердичівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) є належним органом ДВС, який має здійснювати виконання за виконавчим листом № 274/2143/17, виданим 17.01.2018

За таких обставин у задоволенні подання належить відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 12, 260, 261, 441 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні подання державного виконавця Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Капустинської Тетяни Сергіївни про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду або через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.Ю. Хуторна