Справа № 466/7725/20 Головуючий у 1 інстанції: Єзерський Р.Б.
Провадження № 22-ц/811/181/21 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2021 року м.Львів

Справа № 466/7725/20

Провадження № 22ц/811/181/21

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Приколоти Т.І.,

Суддів: Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

з участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова, ухвалене у м. м.Львові 11 грудня 2020 року у складі судді Єзерського Р.Б., у справі за позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , з участю третьої особи: Органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, -

встановив:

2 жовтня 2020 року позивачі звернулися з цим позовом. Просять встановити спосіб участі їх (позивачів), як діда і баби у спілкуванні та вихованні онуки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом визначення часу їх зустрічей з дитиною: спілкуватися з онукою у вівторок, четвер та неділю кожного тижня по чотири години в день з 16 до 20 години, в тому числі, з можливістю прогулянок по місту і відвідування закладів культури з урахуванням погодних умов, стану здоров`я дитини, режиму дня та харчування; можливість виїзду на відпочинок, екскурсії, тимчасового перебування онуки з ними по місцю їх проживання в тому числі з її ночівлею; спільно з онукою відвідувати святкування днів народження, інших свят родичів дитини по лінії батька з 12:00 год. по 20:00 год., незалежно від дня тижня; мати побачення із онукою у святкові та неробочі дні, в тому числі за місцем проживання бабці та дідуся з 16 до 21 години; мати побачення з онукою в дошкільному закладі освіти під час проведення свят, організованих вихователями або адміністрацією цього закладу, а також просять стягнути з відповідача на їх корить понесені ними судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що вони (позивачі) є бабою та дідом ОСОБА_7 . Батьком дитини є їх син - ОСОБА_8 . Зазначають, що шлюб між батьками дитини розірвано 1 червня 2020 року. Після розірвання шлюбу відповідач чинить їм перешкоди у спілкуванні з онукою. Зазначають, що не бачили дитину з 2 лютого 2020 року та їм не відоме місце фактичного проживання онуки, відповідач заборонила їм спілкуватися з дитиною. Вони зверталися до органів опіки, однак спору не вирішили. Вказують, що не мають можливості вільно спілкуватися з онукою, допомагати їй. Просять позов задовольнити.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 11 грудня 2020 року позов задоволено. Зобов`язано відповідача не чинити позивачам перешкоди в участі у вихованні та спілкуванні з онукою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом визначення часу їх зустрічей з дитиною: спілкуватися з онукою у вівторок, четвер та неділю кожного тижня по чотири години в день: з 16 до 20 години, в тому числі, з можливістю прогулянок по місту і відвідування закладів культури з урахуванням погодних умов, стану здоров`я дитини, режиму дня та харчування; можливість виїзду на відпочинок, екскурсії, тимчасового перебування онуки з дідом та бабою по місцю їх проживання в тому числі з її ночівлею; - спільно з онукою відвідувати святкування днів народження, інших свят родичів дитини по лінії батька з 12 до 20 години, незалежно від дня тижня; мати побачення із онукою у святкові та неробочі дні, в тому числі за місцем проживання баби та діда з 16 до 21 години; мати побачення з онукою в дошкільному закладі освіти під час проведення свят, організованих вихователями або адміністрацією цього закладу. Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржила відповідач. Зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення про відмову в позові. Вказує, що відносно ОСОБА_5 порушено ряд кримінальних справ щодо фінансових махінацій, а також її сина та батька дитини ОСОБА_8 . Деякі кримінальні провадження перебувають на розгляді у суді. Стверджує, що метою цього позову є бажання перекласти борги сина на неї (відповідача) або шантажувати її. Зазначає, що зі сторони позивачів були погрози щодо викрадення дитини. Стверджує, що дитина перебуває на її (відповідача) та її батьків утриманні. Батько дитини сплачує аліменти у розмірі 800 грн. Заперечує щодо спілкування дитини з позивачами, поки не закінчаться судові спори та кримінальні провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ч. 3 ст. 12, ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Встановлено, що ОСОБА_9 та ОСОБА_8 з 14 лютого 2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 1 червня 2020 року.

ОСОБА_10 та ОСОБА_8 є батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_11 є сином ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , що стверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 .

Позивачі є бабою та дідом ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд першої інстанції прийшов до висновку про задоволення позову шляхом зобов`язання відповідача не чинити позивачам перешкоди, брати участь у вихованні та спілкуванні з онукою ОСОБА_7 та визначив час зустрічей у описаний вище спосіб.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції в повній мірі з огляду на таке.

При вирішенні цього спору колегія суддів виходить з інтересів малолітньої ОСОБА_7 , положень та принципів Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року, Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, Конвенції ООН про права дитини, прийнятої та відкритої для підписання, ратифікації та приєднання 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України з 27 вересня 1991 року, Європейської соціальної хартії, яка вступила в силу 1 липня 1999 року, Конституції України, Закону України «Про охорону дитинства», Сімейного кодексу України, згідно з якими дитина внаслідок її фізичної і розумової незрілості потребує спеціальної охорони і піклування, особливої уваги, має право на особливий захист і допомогу для її благополуччя та гармонійного розвитку. Кожна дитина має право на піклування.

Відповідно до ст. 257 СК України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні.

Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою і дідом своїх прав щодо виховання внуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба і дід мають право на звернення до суду з позовом про усунення перешкод.

Відповідно до ст. 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Батьки мають переважне право при визначенні порядку та способу виховання дитини. Згідно з вимог закону баба чи дід також мають право брати участь у вихованні дитини, перешкоди чинитися батьками не можуть.

Згідно із ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно із постановою Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення, про позбавлення і поновлення батьківських прав» висновок органу опіки та піклування має бути оформлений на бланку державних адміністрацій районів, районів міст Києва та Севастополя, виконавчих органів міських чи районних у містах, сільських селищних рад, підписаний головою (заступником голови) та скріплений печаткою. Також до висновку органу опіки та піклування повинні бути додані документи, які підтверджують викладені у ньому обставини.

При розгляді справ цієї категорія наявність висновку органу опіки та піклування є обов`язковою.

Суд першої інстанції розглянув спір за відсутності висновку органу опіки та піклування.

21 вересня 2021 року Львівському апеляційному суду надано висновок органу опіки та піклування - Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради щодо вирішення спору про усунення перешкод дідові та бабі у спілкуванні з дитиною ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, прийшов до висновку, що з урахуванням інтересів дитини та сторін належить погодитися з висновком органу опіки та піклування в частині визначення днів та годин участі позивачів у спілкуванні з онукою та у її вихованні. Колегія суддів прийшла до висновку про часткове задоволення позову та встановлення способу участі діда ОСОБА_7 - ОСОБА_3 і баби - ОСОБА_5 у спілкуванні та вихованні онуки шляхом визначення часу зустрічей діда і баби з дитиною ОСОБА_7 : у першу та третю суботу місяця з 14 год. до 18 год.; у другу і четверту неділю місяця з 10 год. до 14 год. без присутності матері у місцях, визначених дідом і бабою.

З урахуванням наведеного оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст. 367, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст. 376, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 11 грудня 2020 року скасувати та прийняти нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_4 не чинити ОСОБА_5 та ОСОБА_3 перешкоди в участі у вихованні та спілкуванні з онукою - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити спосіб участі діда ОСОБА_7 - ОСОБА_3 і баби - ОСОБА_5 у спілкуванні та вихованні онуки - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом визначення часу зустрічей діда і баби з дитиною ОСОБА_7 : у першу та третю суботу місяця з 14 год. до 18 год.; у другу і четверту неділю місяця з 10 год. до 14 год. без присутності матері у місцях, визначених дідом і бабою.

В решті позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено і підписано 12 жовтня 2021 року.

Головуючий

Судді