Справа № 358/1577/18
Провадження № 2/761/2242/2021
УХВАЛА

13 травня 2021 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Горюк В.А.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» про визнання недійсним кредитного договору,

ВСТАНОВИВ :

24.10.2018 р. на адресу Богуславського районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ «Споживчий центр» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору.

Ухвалою Богуславського районного суду Київської області від 18.01.2019 р. залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Споживчий центр» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору.

Постановою Київського апеляційного суду від 15.03.2019 р. скасовано ухвалу Богуславського районного суду Київської області від 18.01.2019 р. та справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Богуславського районного суду Київської області від 25.11.2019 р. вказану справу передано за підсудністю до Шевченківського районного суду м.Києва.

Постановою Київського апеляційного суду від 17.03.2020 р. залишено без змін ухвалу Богуславського районного суду Київської області від 25.11.2019 р.

09.06.2020 року вказана справа надійшла до Шевченківського районного суду м.Києва.

До матеріалів справи долучено клопотання представника відповідачапро залишення позовної заяви без руху від 12.11.2018 року, в якій останній посилається на те, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України, оскільки оспорюваний кредитний договір укладений на строк до одного місяця, тому він не є договором споживчого кредитування відповідно до п.п.1,7 ч.2 ст. 3 Закону України «Про споживчий кредит» (в редакції на дату укладення договору), а отже позивач не звільнений від сплати судового збору.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, свого представника до суду не направив, разом з тим в прохальній частині позовної заяви вказано, що позивач просить розглядати позовну заяву за його відсутності.

Представник відповідача в підготовчому судовому засіданні підтримав подане раніше клопотання про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч.2 ст. 133ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

З матеріалів справи встановлено, що спірні правовідносини виникли стосовно кредитного договору № 28.12.2017-100000369 від 28.12.2017 року, укладеного між позивачем та відповідачем, предметом якого є фінансовий кредит у сумі 7000,00 грн., строк користування кредитом 14 календарних днів з дати надання кредиту.

Частиною 1 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Так, згідно з положеннями статті 3 Закону України «Про споживче кредитування» даний Закон регулює відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування.

Відповідно до пункту першого частини другої даної статті цей закон не поширюється на договори, що містять умову про споживчий кредит у формі кредитування рахунку зі строком погашення кредиту до одного місяця, та кредитні договори, що укладаються на строк до одного місяця.

Згідно пунктів 1, 11 ч.1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Таким чином, кредитний договір № 28.12.2017-100000369 від 28.12.2017 року укладений на строк кредитування до одного місяця, а отже керуючий вищевказаними положеннями законодавства, суд вважає, що спірний договір не є договором про надання споживчого кредиту, а спір, в свою чергу, не є спором про захист прав споживачів, що як наслідок унеможливлює застосування положень Закону України «Про захист прав споживачів», а тому на позивача не розповсюджуються вимоги ч.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

У відповідності до ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору із позовних заяв немайнового характеру, які подаються до суду фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 704,80 грн.

Отже, позивачу необхідно сплатити судовий збір за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, в сумі 704,80 грн., та надати суду оригінали документів, що підтверджують сплату судового збору.

Згідно з ч.11 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Враховуючи вищевикладене, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши необхідні для вирішення заяви матеріали справи, суд вважає, що оскільки після відкриття провадження встановлено факт невідповідності поданої позовної заяви вимогам, викладеним у ст. 177 ЦПК, тому приходить до висновку про задоволення заяви представника відповідача та залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 177, 187, 259-261, 353-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» про залишення позовної заяви без руху - задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» про визнання недійсним кредитного договору,- залишити без руху та надати позивачу ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`ять днів з дня вручення йому повного тексту цієї ухвали, попередивши, що в разі не усунення вказаних недоліків позовна заява буде залишена без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: