Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2021 р. Справа153/498/21

Провадження2/153/80/21-ц

у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Гаврилюк Т. В.

за участю секретаря судового засідання Шарко Л. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся із позовною заявою до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, якій просив: змінити судовий наказ Ямпільського районного суду Вінницької області від 05.02.2021 за яким з нього стягується на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.01.2021 до досягнення дитиною повноліття, на нове рішення Ямпільського районного суду Вінницької області про стягнення з нього аліментів в розмірі 1/6 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 30% прожиткового мінімуму, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду до досягнення дитиною повноліття, на користь ОСОБА_2 , 1993 року народження, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивував тим, що 10.08.2014 між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб, який розірвано 24.06.2019. Від спільного проживання у шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_3 . 21.01.2021 ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини (наказне провадження). Ямпільський районний суд Вінницької області справа №153/94/21 від 05.02.2021 видав судовий наказ згідно якого з нього розпочато стягнення на користь відповідача на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 21.01.2021 до досягнення дитиною повноліття. Йому вручили постанову про відкриття виконавчого провадження по сплаті аліментів. Посадовці ДВС не надали йому конкретної відповіді яку суму він має сплачувати аліментів. Один раз сказали, що аліменти він повинен сплачувати щомісячно по 2000 грн., другий раз сказали, що аліменти повинні бути 1500 грн., третій раз сказали 25.03.2021, що він повинен сплачувати 1800 грн. На сьогоднішній день він не знає яку суму коштів він повинен оплачувати на утримання своєї доньки. Він є людиною не грамотною, державними податками забитий, в школі погано вчився, а тому йому необхідно роз`яснити і розтолкувати яку щомісячну суму він повинен сплатити на утримання дитини. При ухвалені судового наказу судом не було враховано, що у нього змінився сімейний стан, погіршилося матеріальне становище. Суд не мав відомостей, про те, що 05.07.2019 він зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 і від шлюбу у них народилося двоє дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Оскільки у нього змінився сімейний та майновий стан у сторону погіршення, він має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. В подальшому він бажає утримувати свою доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Просить суд зменшити розмір аліментів з 1/4 частини заробітку на 1/6 частину заробітку (доходу).

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву за вхід.№2626 від 22.04.2021, в якій просив справу розглянути у його відсутність. Позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_8 та її представник адвокат Вітвіцький О.Ю., який діє на підставі Ордеру серії ВН №161272 від 27.04.2021 у судове засідання не з`явилися. Від представника надійшла заява (вхід.№3236 від 20.05.2021) в якій зазначено, що відповідач заперечує проти позовних вимог, вважає його безпідставним. Обставини, зазначені у позові, не підтверджуються належними і допустимими доказами. Просив розглядати справу у його відсутність та відсутність відповідача ОСОБА_2 . До заяви додав письмову промову в якій зазначив, що позивач не надав суду доказів, що його матеріальний стан значною мірою погіршився. Також позивач не надав суду жодних відомостей про розмір свого заробітку (доходу) як до винесення судом судового наказу так і на час звернення до суду із позовом про зменшення розміру аліментів, що унеможливлює зробити висновок про погіршення матеріального стану позивача. Зміна сімейного стану позивача, а саме, народження двох дітей, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Заяви, клопотання: заява позивача про уточнення позовних вимог від 14.04.2021 (а.с.26-27); клопотання позивача про розгляд справи у його відсутність від 22.04.2021 (а.с.29) та від 19.05.2021 за вхід.№3209; заява представника відповідача від 20.05.2021 про розгляд справи у його відсутність та відсутність відповідача.

Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі та призначення підготовчого засідання на 27 квітня 2021 року на 09 годину 30 хвилин (а.с.20-23); прийняття заяви про уточнення позовних вимог, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 20.05.2021 на 10 годину 00 хвилин, про що постановлено ухвали окремими процесуальними документами.

Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини:

Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі копії паспорта громадянина України (а.с.5) судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у місті Ямпіль Вінницької області, зареєстрований у АДРЕСА_1 .

Із копії рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 23.05.2019 справа №153/196/19 (а.с.7) судом встановлено, що шлюб між сторонами розірвано.

Із копії Судового наказу від 05.02.2021 справа №153/94/21 (а.с.8) судом встановлено, що з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.01.2021 до досягнення дитиною повноліття.

Із копії Постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №64623380 від 23.02.2021 (а.с.9) судом встановлено, що відкрито виконавче провадження з виконання судового наказу виданого Ямпільським районним судом Вінницької області 05.02.2021, справа №153/94/21.

Із копії Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого повторно 17.03.2021 (а.с.10) судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 05.07.2019 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 .

Із копії Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 09.09.2015 (а.с.11) судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із копій Свідоцтв про народження (а.с.12, 13) судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_9 є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Тобто встановлено, що у позивача народилося двоє дітей в шлюбі з ОСОБА_5 .

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, приходить до наступних висновків:

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі №6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки народився двоє дітей від іншого шлюбу з ОСОБА_5 , і його заробіток, не дає йому можливості утримувати на належному рівні спільну дитину з відповідачкою. Проте, доказів, що його матеріальний стан погіршився позивачем не надано.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд звертає уваги на те, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження ІНФОРМАЦІЯ_5 та ІНФОРМАЦІЯ_6 дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Таким чином, суд враховує те, що ОСОБА_1 належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дітей від іншого шлюбу.

Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до судового наказу виданого Ямпільським районним судом Вінницької області від 05.02.2021 розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні малолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та суперечитиме її інтересам.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 не довів підстави позову про зменшення розміру аліментів, визначених судовим наказом виданим Ямпільським районним судом Вінницької області від 05.02.2021, а також із врахуванням постанови Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі №565/2071/19, суд приходить до висновку, що у позові слід відмовити.

Оцінюючи усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає не доведеними обставини, які мають значення для справи та на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог, тому відсутні підстави для задоволення вимог.

А тому, із врахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні заявлених позовних вимог у зв`язку із недоведеністю.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, керуючись правилами статті 141 ЦПК України, вважає за необхідне сплачений судовий збір покласти на позивача.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 200, 206, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 351, 352, 354, 355 ЦПК України і на підставі ст.ст.141, 150, 180, 181, 192 СК України, Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, постановою Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі №6-143 цс 13, постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 вересня 2020 року №565/2071/19, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі в тридцяти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Ямпільський районний суд Вінницької області.

Головуючий Т. В. Гаврилюк