Справа №613/1371/20 Провадження № 2/613/102/21
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

11 січня 2021 року

Суддя Богодухівського районного суду Харківської області Шалімов Д.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

До Богодухівського районного суду Харківської області надійшла позовна заява від ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, в якому позивач просить: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 05 жовтня 2018 року Суворівським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області, актовий запис № 1121.

Разом із позовною заявою позивачем подано клопотання, про звільнення від сплати судового збору, в якому вона просить: звільнити від сплати судового збору за подачу до суду позовної заяви про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що на час звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу ставка судового збору становить 840 грн. 80 коп., однак розмір судового збору для неї є значним, так як вона не має жодних доходів, окрім соціальної допомоги (виплати), розмір якої 860 грн. Надати довідку про отримання соціальних виплат вона на даний час не має можливості, оскільки проживає на значній віддаленості від міста розташування Управління соціального захисту населення, а в телефонному режимі їй відмовлено у направленні довідки.

Суддя розглянувши позовну заяву та клопотання ОСОБА_1 , про звільнення від сплати судового збору, приходить до слідуючого.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Відповідно до п. 29 Постанови пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року вбачається, що єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статті 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Згідно положень ч. 1 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Основна умова, за якої може мати місце відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору - це майновий стан сторони, який повинен бути підтверджений суду достовірними доказами, однак як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 до клопотання, про звільнення віл сплати судового збору не додала жодного належного та допустимого доказу на підтвердження свого тяжкого майнового стану.

Як вбачається з копії Реєстру зарахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, ОСОБА_1 в 2020 році отримала 42 507 грн.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998, в якому зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, відмова позивачці в задоволенні клопотання, про звільнення від сплати судового збору, як це передбачено законом, а саме ст. 8 Закону України «Про судовий збір», не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

На підставі викладеного, враховуючи, що позивачем в обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору не надано належних доказів на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі, підстав для задоволення клопотання судом не вбачається.

В порушення ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою про розірвання шлюбу, ставка судового збору становить: 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, враховуючи дату звернення ОСОБА_1 до суду з позовом, про розірвання шлюбу, останній необхідно сплатити судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Крім того, в порушення п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, матеріали справи не містять підтвердження позивача про те, що нею не подано іншої заяви з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 136, 175, 177, 185 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 , про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу залишити без руху, надавши позивачу п`ятиденний строк із дня отримання цієї ухвали для усунення вказаних вище недоліків.

Попередити позивача про наслідки невиконання ухвали суду, передбачені ч. 3 ст. 185 ЦПК України, а саме, що позовна заява буде вважатись неподаною і повернута позивачеві.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

СУДДЯ