Справа № 175/1296/21
Провадження № 2-о/175/26/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2021 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.

за участю секретаря Іщенко Д.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа: виконавчий комітет Шевченківської районної у м. Дніпрі ради, приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Кайко О.П. про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

в с т а н о в и в:

Заявник звернулася до суду із заявою в якій просила встановити факт належності ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 правовстановлюючого документу на індивідуальний гараж № НОМЕР_1 , що розташований в АДРЕСА_1 , зареєстрованого за ОСОБА_2 Дніпропетровським міжміським бюро технічної інвентаризації на підставі рішення виконкому Бабушкінської районної ради народних депутатів №674 від 29 липня 1994 року, запис в реєстровій книзі №Г-37 за реєстровим № 136 від 03 червня 1998 року.

Заявниця надала суду заяву в якій просила суд розглянути справу без її участі, просила суд задовольнити заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу(а.с.32).

Представник зацікавленої особи виконавчий комітет Шевченківської районної у м. Дніпрі ради надав суду лист про розгляд справи без участі представника (а.с.35).

Приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Кайко О.П. надав суду лист про розгляд справи без його участі (а.с.33).

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до положень ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Встановлено, що ОСОБА_2 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.12)) перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.11).

29 липня 1994 року Виконавчим комітетом Бабушкінської районної ради народних депутатів винесено рішення за №674, згідно якого дозволено громадянину ОСОБА_2 установку капітального гаража у дворі будинку АДРЕСА_1 (а.с.18).

Відповідно до технічного паспорту від 03 червня 1998 року ОСОБА_2 було виконано установку капітального гаража у дворі будинку АДРЕСА_1 , площею 25,2 кв.м.(а.с.14-15), про що Дніпропетровським міжміським бюро технічної інвентаризації видано реєстраційне посвідчення та зроблено запис в реєстраційну книгу №Г-37 за реєстровим №136 від 03 червня 1998 року(а.с.13).

23 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Кайко О.П. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на гараж № НОМЕР_1 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , однак приватним нотаріусом Дніпровського районного нотаріального округу Кайко О.П. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки документи, що посвідчують право власності на вищезазначений гараж видані на ім`я іншої особи « ОСОБА_2 ».

Судом встановлено, що реєстраційне посвідчення на індивідуальний гараж № НОМЕР_1 , що розташований у АДРЕСА_1 заповнено на російській мові, тому прізвище, ім`я та по-батькові особи, якій видано реєстраційне посвідчення (власника гаражу) вказано як « ОСОБА_3 », тоді як бланк посвідчення складено на українській мові і логічно було б заповнювати правовстановлюючий документ на українській мові згідно паспорта спадкодавця на ім`я « ОСОБА_2 » (а.с.7).

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно п.п. 4, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з наступними змінами), окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому засіданні можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Аналізуючи вищевикладені обставини, суд прийшов до висновку, що внаслідок заповнення реєстраційного посвідчення на індивідуальний гараж № НОМЕР_1 , що розташований у АДРЕСА_1 на російській мові та зазначення прізвища ім`я та по батькові власника будинку як « ОСОБА_3 », правовстановлюючий документ не відповідає вимогам, що дає змогу встановити відповідність заявлених прав документам та подальшому оформленню спадкових майнових прав ОСОБА_1 на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом та розпорядження майном.

Оскільки вказаний факт має для заявниці юридичне значення, іншим шляхом зазначений факт встановити неможливо, суд вважає за необхідне встановити факт належності спадкодавцю ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документу реєстраційного посвідчення на індивідуальний гараж № НОМЕР_1 , що розташований у АДРЕСА_1 про що зроблено запис в реєстраційну книгу №Г-37 за реєстровим №136 від 03 червня 1998 року.

Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 55 Конституції України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст.ст. 12, 13, 76, 130, 263-266, 315, 319 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Встановити факт належності спадкодавцю ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 правовстановлюючого документу на індивідуальний гараж № НОМЕР_1 , що розташований в АДРЕСА_1 зареєстрованого за « ОСОБА_3 » Дніпропетровським міжміським бюро технічної інвентаризації на підставі рішення виконкому Бабушкінської районної ради народних депутатів №674 від 29 липня 1994 року, запис в реєстровій книзі №Г-37 за реєстровим № 136 від 03 червня 1998 року.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя Озерянська Ж.М.