Справа № 2-942/09
Провадження № 6/712/234/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2021 року Соснівський районний суд м. Черкас у складі:

головуючого судді Пересунька Я.В.,

при секретарі Дядюрі І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси цивільну справу за поданням державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Постоєнка М.В. про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

17 травня 2021 року на розгляд судді Соснівського районного суду м. Черкаси передано подання державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Постоєнка М.В. про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 .

Подання обґрунтовано тим, що на виконанні державного виконавця перебуває виконавче провадження №14031832 з виконання виконавчого листа № 2-942 від 16 липня 2009 року, виданого Соснівським районним судом м. Черкас, про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 4677 грн., проте від виконання вказаного рішення боржник ухиляється.

Під час виконавчого провадження державний виконавець, з його слів, вжив всі необхідні заходи для забезпечення реального виконання рішення суду, а саме: зробив запити до відповідних державних установ щодо наявності у боржника цінних паперів, сільськогосподарської техніки, автотранспортних засобів, рахунків у банках, пенсії, рухомого та нерухомого майна, на яке можна було б звернути стягнення.

Державний виконавець вказує, що за боржником не обліковуються рахунки, відкриті в банках та інших фінансових установах, боржник не перебуває на обліку як пенсіонер.

З метою перевірки наявності рухомого майна боржника державним виконавцем було здійснено 4 лютого 2020 року та повторно 13 квітня 2021 року вихід за адресою проживання боржниці: АДРЕСА_1 , однак доступ до квартири державному виконавцю не надано, про що складений відповідний акт. Державним виконавцем направлялися виклики боржниці, але остання до державного виконавця на виклики не з`являється.

Оскільки протягом часу, наданого боржниці для самостійного виконання рішення суду, його не виконано, а державним виконавцем вжито всіх заходів для примусового виконання рішення суду, то на думку державного виконавця є підстави вважати, що боржниця ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду.

У судовому засіданні державний виконавець Постаєнко М.В., який здійснює вказане виконавче провадження, подання підтримав та просив таке задовольнити із викладених в поданні підстав.

Дослідивши матеріали справи № 2-942/09 та матеріали виконавчого провадження, суд робить наступні висновки.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

За правилами статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із частиною першою статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачені цим Законом заходи щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Під час здійснення виконавчого провадження, серед іншого, виконавець має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння особи та ухилення його від виконання судового рішення.

Стаття 30 Конституції України закріплює принцип недоторканості житла. Не допускається проникнення в житло або інше володіння особи, проведення в них огляду не інакше, як за вмотивованим рішенням суду.

Однак, конституційна гарантія недоторканності житла чи до іншого володіння особи не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Судом установлено, що рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 20 травня 2009 року із ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 4500 грн, сплачений судовий збір в сумі 51 грн, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн, а всього 4677 грн.

Постановою державного виконавця Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції Чепурної М.В. від 24 липня 2009 року відкрито виконавче провадження № 14031832.

Вказане виконавче провадження приєднано в зведене виконавче провадження № 42369769, згідно з яким борг ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 , КБ «Надра» та КП «ЧТКЕ» становить 221 307 грн 12 коп.

Із актів державного виконавця від 4 лютого 2020 року та від 13 квітня 2021 року вбачається, що державний виконавець здійснював вихід до боржниці ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Проте матеріали справи та матеріали виконавчого провадження не містять відомостей, що боржниця ОСОБА_1 має відношення до квартири АДРЕСА_2 , про примусове проникнення до якої просить державний виконавець.

З огляду на викладене, подання державного виконавця задоволенню не підлягає як таке, що подане передчасно.

Керуючись Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження», статтями 12, 13, 17, 81, 259, 439 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні подання державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Постоєнка М.В. про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів, шляхом подання апеляційної скарги через Соснівський районний суд м. Черкаси.

Суддя: Я.В. Пересунько