Справа № 265/2033/21
Провадження № 2/265/835/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2021 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Адамової Т. С.,

за участю секретаря судового засідання Онищука О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Маріуполя Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного департаменту Маріупольської міської ради про визнання права власності, третя особа: Приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Тулаінов Едуард Анатолійович, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Тулаінова Едуарда Анатолійовича про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 28 кв.м., в тому числі житловою 13 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1 , у зв`язку з втратою документа. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилався на те, що 31 січня 2008 року згідно договору дарування квартири, посвідченого нотаріусом Дубровською О.А., йому було подаровано однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 . Однак, ним було втрачено оригінали правовстановлюючих документів на вищевказану квартиру. 12 жовтня 2020 року він звернувся до поліції з відповідною заявою про втрату документів. З БТІ міста Маріуполя ним було отримано довідку, в якій зазначено, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 31.01.2008 року. На даний час ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінив своє прізвище та по-батькові, оскільки раніше на підставі рішення Приморського районного суду міста Маріуполя від 18.06.2007 року ОСОБА_3 дозволили усиновити малолітнього на той час ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та записали ОСОБА_3 батьком в актовому записі про народження. Згідно рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 10.02.2010 року усиновлення дитини ОСОБА_1 , було скасовано. Відповідно до ухвали Жовтневого районного суду від 20.05.2010 року було роз`яснено рішення від 10.02.1020 року, а саме, що внести зміни в актовому запису № 173 від 02.07.2002 року про народження ОСОБА_1 , змінено прізвище на ОСОБА_1 , по-батькові на - ОСОБА_1 . У зв`язку з чим правовстановлюючі документи на квартиру були видані на ім`я ОСОБА_1 ,а вже паспорт на - ОСОБА_1 . 26.01.2021 року він звернувся до приватного нотаріуса Тулаінова Е.А. з метою оформлення договору купівлі-продажу спірної квартири, але йому було відмовлено.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 29 березня 2021 року відкрите спрощене позовне провадження та призначене відкрите судове засідання.

Ухвалою суду від 21 квітня 2021 року за клопотанням представника позивача адвоката Івашиної О.О. замінено первісного відповідача Приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Тулаінова Едуарда Анатолійовича на належного відповідача: відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного департаменту Маріупольської міської ради, та залучено до участі у справі приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Тулаінова Едуарда Анатолійовича в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог.

Позивач та його представник адвокат Івашина О.О. у судове засідання не з`явилися, представником надане клопотання про розгляд справи в її відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги просила задовольнити.

Представник відповідача відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного департаменту Маріупольської міської ради до судового засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, відзиву, будь-яких заяв чи клопотань до суду не находило.

Третя особа приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Тулаінов Едуард Анатолійович у судове засідання не з`явився, 20 квітня 2021 року від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Маріуполі Донецької області (зворот а.с. 14).

Згідно рішення Приморського районного суду міста Маріуполя від 18 червня 2007 року ОСОБА_3 дозволено усиновити малолітнього на той час ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та вирішено записати ОСОБА_3 батьком в актовому записі про народження, змінивши йому прізвище ОСОБА_1 на ОСОБА_1 , по-батькові ОСОБА_1 на ОСОБА_1 (а.с. 12).

Згідно рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 10.02.2010 року усиновлення дитини ОСОБА_1 , було скасовано. Відповідно до ухвали Жовтневого районного суду від 20.05.2010 року роз`яснено рішення від 10.02.1020 року, а саме: внести зміни в актовому запису № 173 від 02.07.2002 року про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінено прізвище « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 », по-батькові « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 » (а.с. 13,14).

Вказані зміни прізвища та по-батькові позивача підтверджені також відповідним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 16 лютого 2016 року (а.с. 24-27).

З копії договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Дубровською О.А. 31 січня 2008 року, вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від імені якого діяла законний представник ОСОБА_4 , отримав у власність квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 28 кв.м., житловою 13 кв.м., що знаходиться в будинку АДРЕСА_1 (а.с. 10). Вказаний договір зареєстровано в БТІ міста Маріуполя 07 лютого 2008 року.

Вказані обставини також підтверджуються інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 10.10.2010 року (а.с. 11).

Крім того, за даними ККП «Міське бюро технічної інвентаризації - Маріупольська нерухомість» від 19.10.2020 року, однокімнатна квартира АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 31.01.2008 року, посвідченого нотаріусом Добровською О.А. та зареєстрованого в БТІ 07.02.2008 року за реєстрованим № 13863475. Згідно технічної інвентаризації вказані квартира має житлову площу 13,0 кв.м., загальну площе 28,0 кв. АДРЕСА_1 згідно рішення Маріупольської міської ради від 28.01.2016 року № 7/4-39. (а.с. 21).

Як вбачається з довідки Лівобережного відділу поліції Центрального відділу поліції ГУНП в Донецькій області від 13.10.2020 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 12.10.2020 року звертався до лівобережного відділення поліції Центрального відділу поліції ГУНП в Донецькій області із заявою про втрату договору дарування на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 22).

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.01.2021 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Тулаіновим Едуардом Анатолійовичем відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - посвідченні договору купівлі-продажу нерухомого майна у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа (а.с. 9).

Згідно із статтею 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною 1 ст. 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ, (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Враховуючи, що відповідно до ст. 328 ЦК України, набуття права власності - певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, передбаченому ст.392 ЦК України.

Частина 1 ст.317 ЦК України передбачає, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За приписами ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його права власності.

Передумовою для застосування ст.392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. За змістом вищенаведеної норми потреба в цьому заході захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, зокрема, у разі неможливості одержати у відповідних органах правовстановлюючий документ на підтвердження права.

Правовою позицією судової палати у цивільних справах Верховного суду України у справі №6-1858цс15 визначено, що за правилами статті 392 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Дану позицію було уточнено Судовою палатою у цивільних справах ВСУ в іншій постанові від 07.10.2015 по справі № 1622цс15: «Відповідно до частини п`ятої статті 11 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у ст.ст. 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (ч. 1. ст. 328 ЦК України). Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.»

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи втрату позивачем оригіналу правовстановлюючого документу на належну йому квартиру АДРЕСА_1 , суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, оскільки факт належності йому на праві власності вищевказаної квартири, знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного департаменту Маріупольської міської ради про визнання права власності, третя особа: Приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Тулаінов Едуард Анатолійович, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІН НОМЕР_1 , право власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 28 кв.м., у тому числі житловою 13,0 кв.м., що знаходиться у будинку АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду у місті Маріуполі через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 20 травня 2021 року.

Суддя Т.С. Адамова