КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 372/3677/20 Головуючий у І інстанції Проць Т.В.
Провадження №22-ц/824/6779/2021 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 травня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Таргоній Д.О., Голуб С.А., Ігнатченко Н.В., розглянувши в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою приватного підприємства «Обухівміськвторресурси» на рішення Обухівського районного суду Київської області від 25 січня 2021 року у справі за позовом приватного підприємства «Обухівміськвторресурси» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги із вивозу побутових відходів,

ВСТАНОВИВ:

в жовтні 2020 року позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що послуги з вивезення побутових відходів за адресою: АДРЕСА_1 , надаються ПП «Обухівміськвторресурси» з 1 жовтня 2016 року на підставі договору на вивезення побутових відходів, щорічно опублікованому в офіційному друкованому засобі масової інформації Обухівської міської ради - газеті «Обухівські вісті» № 37(708) від 24 вересня 2016 року; в газеті «Обухівські вісті» № 28 (750) від 22 липня 2017 року; в газеті «Обухівські вісті» № 2 (825) від 18 січня 2019 року, а також на власному веб-сайті.

Відповідачі у справі не надали будь-яких заяв про незгоду з умовами опублікованого договору.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачами своїх обов`язків по оплаті послуг, які надає позивач, починаючи із 01 грудня 2018 року і по 31 серпня 2020 року утворилась заборгованість у розмірі 3086,58 грн., яку позивач просив стягнути з останніх на свою користь, а також судові витрати.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 25 січня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, генеральний директор ПП «Обухівміськвторресурси» - Полатьян А.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, мотивуючи тим, що рішення було постановлено з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права та неповним з`ясуванням обставин що мають значення для справи.

На обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що власники або наймачі житлових будинків приватної власності зобов`язані укладати договори з юридичною особою, яка в установленому порядку визначена виконавцем послуг з вивезення побутових відходів. Твердження відповідачів про самостійну утилізацію відходів суперечить вимогам чинного законодавства.

До набрання договором чинності від відповідачів не надходило жодних заяв про їх незгоду з його умовами. При цьому відсутність договору про надання житлово - комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати послуг.

Відзивів на апеляційну скаргу у визначений судом апеляційної інстанції строк від сторін даної справи не надходило.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється відповідно до приписів ч. 13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга приватного підприємства «Обухівміськвторресурси»підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПП ««Обухівміськвторресурси», місцевий суд виходив із того, що підприємством не надано належних доказів на підтвердження факту отримання відповідачем послуг з вивезення побутових відходів за місцем проживання відповідача.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Обухівської міської ради № 223-12-VII від 28 липня 2016 року «Про визначення переможця конкурсу на вивезення побутових відходів для мешканців приватного сектору на території Обухівської міської ради», виконавцем послуги із вивезення побутових відходів від мешканців приватного сектору території Обухівської міської ради визначено ПП «Обухівміськвторресурси».

06 вересня 2016 рішенням виконавчого комітету Обухівської міської ради № 462 «Про встановлення Приватному підприємству «Обухівміськвторресурси» тарифів на послуги з збирання, вивезення та утилізацію побутових відходів від мешканців приватного сектору на території Обухівської міської ради» позивачу були затверджені тарифи із збирання, вивезення побутових відходів для мешканців приватного сектору території Обухівської міської ради на рівні 15 грн. 46. коп на одну особу в місяць.

06 грудня 2018 року рішенням виконавчого комітету Обухівської міської ради № 642 «Про встановлення Приватному підприємству «Обухівміськвторресурси» тарифів на послуги з збирання, вивезення та утилізацію побутових відходів від мешканців приватного сектору на території Обухівської міської ради» позивачу були затверджені нові тарифи із збирання, вивезення побутових відходів для мешканців приватного сектору території Обухівської міської ради на рівні 25 грн. 54. коп на одну особу в місяць.

30 вересня 2016 між позивачем та виконавчим комітетом Обухівської міської ради був укладений договір б/н про надання послуг із вивезення побутових відходів на території Обухівської міської ради, згідно умов якого, позивач зобов?язався надавати послуги із вивезення побутових відходів від мешканців приватних житлових будинків розташованих на території Обухівської міської ради. Відповідно до положень укладеного договору, позивач зобов?язаний укласти із споживачами договори з надання послуг по вивезенню побутових відходів, а фінансове забезпечення його господарської діяльності забезпечується за рахунок грошових коштів, які надходять від споживачів.

Відповідно до положень укладеного договору, позивач зобов`язаний укласти із споживачами договори з надання послуг по вивезенню побутових відходів, а фінансове забезпечення його господарської діяльності забезпечується за рахунок грошових коштів, які надходять від споживачів.

Відповідно до п. 1 Договору, виконавець (ПП «Обухівміськвторресурси») зобов`язується згідно з графіком надавати послуги з вивезення відходів на території Обухівської міської ради за видами відходів: твердих побутових відходів, великогабаритних відходів, будівельних (ремонтних) відходів, небезпечних відходів у складі побутових відходів, утворень вуличного змету та відходів з площі зеленого насадження на прибудинковій території, а замовник (Виконавчий комітет Обухівської міської ради) зобов`язується виконати обов`язки, передбачені цим договором.

Відповідно до п. 2 Договору, характеристика території: адміністративні межі Обухівської міської ради. Площа - 766 га, протяжність вулиць - 111,7 км. АДРЕСА_2 підлягає обслуговуванню згідно даного договору.

Відповідно до пп. 1 п. 7 Договору, виконавець зобов`язується укласти договори з мешканцями багатоквартирних житловий будинків, об`єднаннями співвласників багатоквартирних будинків, житлово-будівельними кооперативами, обслуговуючими кооперативами, підприємствами, установами, організаціями, суб`єктами підприємницької діяльності на території Обухівської міської ради про надання послуг з вивезення побутових відходів, згідно з вимогами Постанови Кабінету Міністрів України від 10 грудня 2008 № 1070 «Про затвердження Правил надання послуг з вивезення побутових відходів».

Позивач вказує, що даний договір є публічним в силу ст. ст. 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, його дія поширюється на всіх мешканців багатоквартирних будинків території Обухівської міської ради, а відповідно умови встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

24 вересня 2016 в газеті «Обухівські вісті» № 37 (708) зі змінами розмішеними в газеті «Обухівські вісті» № 28 (750) від 22 липня 2017 було опубліковано договір про надання послуг з вивезення побутових відходів.

Власником будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 .

Відповідно довідки про склад сім`ї №5314 від 30 вересня 2020 року виданої виконавчим комітетом Обухівської міської ради вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано сім чоловік, в тому числі відповідачі.

Згідно з додатку №1 розрахунку суми заборгованості ПП «Обухівміськвторресурси», в період надання послуги з 01 грудня 2018 року по 31 серпня 2020 року за будинком АДРЕСА_1 , існує заборгованість за надані послуги вивезення побутових відходів в розмірі 3086 грн. 58 коп.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За змістом статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.

Згідно з частинами першою, другою статті 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідно до статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказано у пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Особа, яка зробила пропозицію укласти договір (оферту), у разі беззастережного акцепту цієї пропозиції його адресатом автоматично стає стороною в договірному зобов`язанні.

Акцептом визнається відповідь особи, якій адресована оферта, про її прийняття. Акцепт повинен бути повним і беззастережним. Мовчання за загальним правилом не є акцептом, якщо інше не випливає із закону, звичаю ділового обороту або з колишніх ділових відносин сторін. Мовчання можна вважати акцептом лише тоді, коли це прямо передбачено договором або законом.

Разом з тим, згідно зі статтею 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Виходячи з тлумачення пункту 2 статті 205 ЦК України і пункту 2 статті 642 ЦК України, можна зробити висновок, що укладення договору шляхом вчинення виключно конклюдентних дій або мовчання можливе, якщо для певного договору не передбачена обов`язкова письмова форма або якщо таке укладення договору передбачено законом.

Таким чином, договір про надання послуг з вивезення побутових відходів є укладеним з моменту, коли споживач акцептував пропозицію офертанта повністю та без застережень або у вигляді конклюдентних дій прийняв оферту, або за умови передбачення у договорі або законі не висловив заперечень проти договору (мовчання).

Договір з вивезення відходів містить в собі також елементи договору приєднання (стаття 634 ЦК України), оскільки договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Вивезення відходів є видом житлово-комунальних послуг, що надаються мешканцям певної адміністративно-територіальної одиниці і на ці правовідносини розповсюджується Закон України «Про житлово-комунальні послуги»

Цим законом зокрема, передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (частина третя пункт 1 та 5 статті 20).

Такі положення Закону України «Про житлово комунальні послуги» свідчать про обов`язковість договору щодо житлово-комунальних послуг для споживача та не можливість споживача відмовитись від укладання договору (за виключенням у випадках встановлених законом та у порядку встановленому законом), зокрема договору про вивезення відходів. За таких обставин, прийняття оферти виконавця послуг з вивезення відходів може бути у вигляді мовчання.

Згідно з пунктом б частини першої статті 15 Закону України «Про відходи» громадяни України, іноземці та особи без громадянства зобов`язані вносити в установленому порядку плату за користування послугами з вивезення побутових відходів.

У частинах другій та третій статті 35-1 Закону України «Про відходи» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендарі, джерел утворення побутових відходів, земельних ділянок укладають договори з юридичною особою, яка визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів, здійснюють оплату таких послуг та забезпечують роздільне збирання твердих побутових відходів. Збирання та вивезення побутових відходів у межах певної території здійснюються юридичною особою, яка уповноважена на це органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, спеціально обладнаними для цього транспортними засобами.

На виконання зазначеного закону прийнято постанову Кабінету Міністрів України від 10 грудня 2008 року № 1070 про затвердження «Правил надання послуг з поводження з побутовими відходами», за положеннями пунктів 6-13 цієї постанови визначення норми вивозу відходів, контроль якості послуг, графік надання послуг визначається замовником послуг- органом місцевого самоврядування, а оплата за послуги здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 2006 року № 1010.

Системне тлумачення вказаних норм свідчить, що на фізичних осіб покладено законодавчий обов`язок укласти договір та вносити плату за користування послугами з вивезення побутових відходів; а тому у випадку відсутності прийняття оферти шляхом погодження на укладання договору про вивезення відходів або конклюдентних дій , які свідчать про прийняття пропозиції, таке прийняття може бути також у вигляді мовчання.

Аналогічні висновки відображені в у постановах Верховного Суду від 22 лютого 2018 року справа № 641/2634/16-ц, провадження № 61-4824св18, від 11 листопада 2019 року справа № 646/834/17, провадження № 61-33084св18.

Як вбачається з матеріалів справи, договором про надання послуг із вивезення побутових відходів від 30 вересня 2016 року встановлено графік вивезення побутових відходів на території Обухівської міської ради: приватної садибної забудови міста Обухова, сіл Таценки та Ленди (а.с.23), згідно даного графіку вивезення побутових відходів по АДРЕСА_1 (місце проживання відповідачів) здійснюється по понеділках.

Матеріали справи не містять доказів надходження до ПП «Обухівміськвторресурси» від відповідачів будь-яких претензій в частині недотримання графіку вивезення або ненадання послуг з вивезення побутових відходів.

Відсутні у матеріалах справи і докази щодо будь-яких заперечень відповідачів до умов договору, факту його укладення чи відмови від отримання послуг, що дає позивач.

Крім того, належних і допустимих доказів того, що відповідачі не користуються послугами ПП по вивезенню твердих побутових відходів від їхнього домоволодіння або уклали договір про вивезення відходів із іншим виконавцем послуг, матеріали справи не містять, також на користь доводів позивача свідчить факт відсутності скарг на якість послуг позивача.

Окрім цього, суд критично ставиться до пояснень відповідачів про самостійне розпорядження побутовими відходами, оскільки послуги підприємства позивача зводяться не лише до вивозу побутових відходів, а й до утилізації відходів із дотриманням норм законодавства про охорону навколишнього середовища.

Судова колегія вважає, що відповідачами не доведено факт самостійної утилізації відходів з дотриманням екологічних норм та правил.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що відповідачі зобов`язані сплачувати вартість послуг, пов`язаних із вивезенням побутових відходів, які здійснює ПП, за тарифами визначеними органом місцевого самоврядування на підставі Постанови КМУ.

Частиною 1 ст. 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов передчасних висновків щодо недоведеності приватним підприємством «Обухівміськвторресурси» позовних вимог, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення Обухівського районного суду Київської області від 25 січня 2021 року скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Згідно зі статті 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню із відповідачів пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 2102 грн., та за подачу апеляційної скарги в сумі 3153,00 грн., розмір якого згідно вимог Закону України «Про судовий збір» визначений як мінімальний для сплати юридичною особою при зверненні до суду, то понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору, підлягають відшкодуванню з відповідачів.

Крім того, зважаючи на наявність в матеріалах справи доказів понесення позивачем витрат на професійну правову допомогу, приймаючи до уваги додаток №1 до договору про надання правничої допомоги №01-10 від 01 жовтня 2020 року, додаток №1 попередній розрахунок судових витрат в апеляційній інстанції та додаткову угоду № 1 до договору №01-10 від 01 жовтня 2020 року про надання правової допомоги від 01 лютого 2021 року, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн., що є співмірною із розміром позовних вимог.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного підприємства «Обухвміськвторресурси» задовольнити.

Рішення рішення Обухівського районного суду Київської області від 25 січня 2021 року скасувати, ухвалити по справі нове судове рішення.

Позов приватного підприємства «Обухівміськвторресурси» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги із вивозу побутових відходів задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь приватного підприємства «Обухвміськвторресурси» заборгованість за послуги з вивезення побутових відходів у розмірі 3086,58 грн. (три тисячі вісімдесят шість гривень п`ятдесят вісім копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Приватного підприємства «Обухівміськвторресурси» сплачений судовий збір та витрати на правничу допомогу у розмірі по 2751,67 грн. (дві тисячі сімсот п`ятдесят одна гривня шістдесят сім копійок) з кожного.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 18 травня 2021 року.

Реквізити сторін:

Приватне підприємство «Обухіввторресурси», місце знаходження: 08700, Київська область, м.Обухів, вул.Київська буд.21, .

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя-доповідач Д.О. Таргоній

Судді: С.А. Голуб

Н.В. Ігнатченко