Справа № 449/1231/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" травня 2021 р. Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

судді Борняк Р.О.,

секретаря: Вовк О.С.,

за участю позивачів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника відповідача: адвоката Тимошика І.Я.,

відповідачів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника Третьої особи МКП "Комунальник": Ковальського І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок залиття,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі просять стягнути солідарно з відповідачів 14 776 грн. - для відшкодування матеріальної шкоди, 10000 грн. - для відшкодування завданої моральної шкоди, 600 грн. - витрат на правову допомогу, а також - 768,40 грн. сплаченого судового збору. Свої позовні вимоги аргументує тим, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , разом із нею зареєстрована та постійно проживає її рідна сестра ОСОБА_2 , яка є особою з інвалідністю 2-ї групи та є співпозивачем по даному позову. У вказаному будинку поверхом вище в квартирі № з проживають відповідачі: ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , а власником цієї квартири на підставі Договору дарування від 02.08.2008 року зареєстрованим під реєстровим номером № 3199 є ОСОБА_6 . На протязі останніх двох років з вини відповідачів ОСОБА_7 та ОСОБА_3 їхню квартиру АДРЕСА_1 було затоплено п`ять разів, зокрема, останніх два рази: в листопаді 2018 року та 14 червня 2019 року. Причиною останнього затоплення 14 червня 2019р. було неправильне підключення у ванній кімнаті до мережі водопостачання,що підтверджується відповідним актом комісії Перемишлянської міської ради від 03 липня 2019 року. Внаслідок таких неправомірних дій відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , позивачам було завдано майнову (матеріальну) шкоду, а саме: наявні сліди мокроти, пожовтіння стін, відпадання штукатурки, цвілі, грибкові ураження стіни кухні площею 6.05кв.м., на стелі ванної кімнати площею 3.80 кв.м. є видимі сліди підтікання води із стелі, цвіль на стелі, стіни коридору площею 4.88 кв.м. зволожені покриті цвіллю, наявні відпадання штукатурки і верхніх слоїв фарби, підвісна стеля в коридорі площею 1.95 кв.м., яка монтована з гіпсокартону, має сліди замокання, наявні нашарування плити па стиках. Крім того, через неодноразове затоплення всіх приміщень їхньої квартири АДРЕСА_1 , наявна надмірна вологість в приміщенні кухні, що стало причиною надмірного корозійного пошкодження комбінованої електро-газової плити марки "Nord". Відтак, позивачі, вважають та переконані, що затоплення їхньої квартири АДРЕСА_1 , здійснено з квартири АДРЕСА_3 цього ж будинку, що розташована на 1-му поверсі, власником якої є відповідач ОСОБА_6 . Внаслідок неодноразового залитття їхньої квартира АДРЕСА_1 , вона потребує термінового поточного ремонту, оскільки мешкати в ній стало практично неможливо, бо може обвалитися стеля, що є смертельною небезпекою та постійна сирість негативно впливає на їхнє здоров`я. Згідно з висновком про оцінку збитку від 07.09.2019 р., складеним оцінювачем ОСОБА_8 збиток. спричинений позивачам 13 176.00 гривень. Відповідачі добровільно відшкодовувати завдану шкоду не бажають попри їхні неодноразові звернення. Крім того, неправомірними діями відповідачів їм, завдано моральної шкоди, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна, необхідності надання додаткових зусиль для його нормалізації, що стосується їхніх моральних страждань, то вони полягають у тому, що їм було боляче тривалий термін перебувати в нервовому стані та лікуватися, прийшлося немало нервувати через те, що винні особи - відповідачі, не вжили жодних заходів до того, щоб у добровільному порядку відшкодувати ці збитки повністю, прийшлося постійно нервувати через те, що вони змушені були звертатися за захистом до поліції, до адвоката, а тепер і до суду, було суттєво порушено не тільки їхнє погане здоров`я, але і порушено їхній життєвий ритм, звички, вони були позбавлені можливості нормально лікуватися, через ушкоджене здоров`я тривалий час вони мають поганий сон, порушений їхній життєвий спокій, вони докладали багато, додаткових зусиль для відновлення їхнього фізичного і психологічного стану. Розмір відшкодування за завдану моральну шкоду вони оцінюють у 10 000 грн.

Позивачі в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, з мотивів викладених у позовній заяві просили її задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 подала на адресу суду відзив на позовну заяву, згідно якого просить у задоволенні позову відмовити, оскільки відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні даного спору про відшкодування матеріальної шкоди підлягає з`ясуванню: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Як зазначено в позовній заяві «на протязі останніх двох років з вини відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_3 нашу квартиру АДРЕСА_1 було затоплено п`ять разів, зокрема, останні два рази: в листопаді 2018 року та 14 червня 2019 року», вважає, що зазначені обставини позивачі нічим не підтверджують та є голослівними. У спірній квартирі вона проживає з чоловіком лише з листопада 2018 року на підставі укладеного між власником квартири ОСОБА_5 та її чоловіком договору оренди. Відтак, вона не може нести відповідальність за шкоду, яку, зі слів позивачів, спричинена їм залиттям квартири на протязі останніх двох років (до подання позову). Крім того, позивачі посилаються на те, що «причиною останнього затоплення 14 червня 2019 року було неправильне підключення у ванній кімнаті до мережі водопостачання, що підтверджується відповідним актом комісії Перемишлянської міської ради від 03 липня 2019 року, створеної на підставі розпорядження Голови Перемишлянської міської ради № 75 від 18.06.2019 р.». Як вбачається з доданого позивачами до позову Акту обстеження приміщення від 03 липня 2019 року комісією виявлено, що «у квартирі АДРЕСА_1 у всіх приміщеннях місцями мокрота, цвіль, пожовтіння пофарбування та відставання штукатурки. У одній із житлових кімнат відсутня штукатурка на стінах, у винній кімнаті є видимі сліди підтікання води із стелі». Таким чином, з Акту вбачається, що лише у ванній кімнаті є сліди підтікання води із стелі. А коли, яким чином та від чого утворились у всіх приміщеннях квартири (як зазначено в Акті) мокрота, цвіль, пожовтіння пофарбування та відставання штукатурки не зазначено та не встановлено. Доказів на підтвердження того, що це утворилось внаслідок залиття нею квартири та коли, позивачами не представлено. Не відповідає дійсності твердження позивачів і про те, що «причиною останнього затоплення 14 червня 2019 року було неправильне підключення у ванній кімнаті до мережі водопостачання, що підтверджується відповідним актом комісії Перемишлянської міської ради від 03 липня 2019 року». Як зазначено в Акті при обстежені квартири АДРЕСА_3 пошкоджень мереж водопостачання та водовідведення не виявлено. Крім того, Акт обстеження приміщення не відповідає формі, встановленій наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» (додаток 4 до пункту 2.3.6 Правил). Акт не підписаний ні власниками квартири АДРЕСА_1 , ні власником квартири АДРЕСА_3 та нею. В Акті не зазначено площа затоплення, мокроти, пожовтіння пофарбування та відставання штукатурки і т.п. Оскільки квартира позивачів знаходиться у напівпідвальному приміщені це не виключає того, що у квартирі позивачів у всіх приміщеннях мається місцями мокрота, цвіль, пожовтіння пофарбування та відставання штукатурки, про що зазначено в Акті. В позовній заяві позивачі просять стягнути солідарно як матеріальну, так і моральну шкоду з неї та відповідача ОСОБА_6 , однак не зазначають правових підстав для цього та норму права, що регулює це. Крім того, позивачі не зазначають з яких підстав матеріальна шкода повинна бути стягнута з відповідачів на їх користь, а не на користь власника квартири.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засідання проти позову заперечили, з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву просили відмовити, крім того ОСОБА_3 заперечила факт зазначення в акті обстеження приміщення від 03.07.2019 року, що з її слів в листопаді 2018 року дійсно мав місце факт затоплення квартири АДРЕСА_1 , внаслідок неправильного підключення у мережі водопостачання квартири, а саме у ванній кімнаті.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засідання проти позову заперечила, пояснила, що вона декілька років не проживає у квартирі АДРЕСА_3 , заперечила факт залиття квартири позивачів, оскільки в Перемишлянській міській раді їй сказали, що це не затоплення, а конденсат.

Представник третьої особи в судовому засіданні пояснив, що він працює на посаді майстра МКП "Комунальник", 03.07.2019 року він був у складі комісії при обстеженні наслідків затоплення квартири АДРЕСА_1 , дана квартира знаходиться у напівпідвальному приміщенні, відповідно там присутня волога і конденсат, комісією було виявлено у даній квартирі у всіх приміщеннях мокрота, цвіль пожовтіння фарбування та відставання штукатурки, у одній із кімнат відсутня штукатурка на стінах, у ванній кімнаті були сліди підтікання води зі стелі, вказати коли можливо відбулося затоплення він не в змозі, при обстеженні квартири АДРЕСА_3 , там були відсутні сліди підтікання. Факт зазначення в акті обстеження приміщення від 03.07.2019 року, що: « Із слів жительки квартири АДРЕСА_3 в листопаді 2018 року дійсно мав місце факт затоплення квартири АДРЕСА_1 , внаслідок неправильного підключення у мережі водопостачання квартири, а саме у ванній кімнаті…», він підтвердити не може, оскільки такого не чув. Під час судових дебатів, визнав позовні вимоги.

Вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши обставини та документальні докази по справі, суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення мотивуючи це наступним.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010р.).

Судом встановлено, що згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та технічного паспорту, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 .

Заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , встановлено факт звернення їх до Перемишлянській міської ради з приводу затоплення квартири АДРЕСА_1 .

Згідно акту обстеження приміщення від 03.07.2019 року, встановлено, що комісією утвореною згідно розпорядження Перемишлянського міського голови №75, виявлено у квартирі АДРЕСА_1 , у всіх приміщеннях мокрота, цвіль пожовтіння фарбування та відставання штукатурки, у одній із кімнат відсутня штукатурка на стінах, у ванній кімнаті були сліди підтікання води зі стелі, станом на день обстеження затоплення квартири не відбулося, із слів жительки квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_3 в листопаді 2018 року дійсно мав місце факт затоплення квартири АДРЕСА_1 , внаслідок неправильного підключення у мережі водопостачання квартири, а саме у ванній кімнаті, яке в цей же день було усунуто. У даному акті зазначено, що додано 6 фотографій, проте при матеріалах справи вони відсутні.

Відповіддю Перемишлянського ВП Золочівського ВП ГУНП у Львівській області від 29.07.2019 року, встановлено, що ОСОБА_1 2 рази зверталася про факт затоплення квартири, проте їй було роз`яснено, що факт затоплення її квартири сусідами не є компетенцією органів Національної поліції України.

Згідно висновку про оцінку збитку нанесеного власнику квартири, встановлено, що що вартість відновлювального ремонту квартири АДРЕСА_1 становить 13 176.00 грн. При даному висновку додано фотографії стану квартири АДРЕСА_1 , виявлено відвалену плитку в ванній кімнаті, проржавілі труби, відсутня штукатурка на стінах, проржавілу електрогазову плиту з дирою від корозії, дані наслідки не могли утворитися з моменту залиття 14 червня 2019 року до складення акту обстеження, відповідно неможливо встановити коли саме відбулося залиття квартири.

Договором найму (оренди) квартири від 29 жовтня 2018 року, встановлено, що ОСОБА_6 здала в оренду ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_3 .

Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , стверджено що при укладенні шлюбу ОСОБА_5 змінила прізвище на ОСОБА_10 .

Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно ч. 3ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимогст. 57-60 ЦПК України.

Відповідно до ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, згідно яких майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від відшкодування якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, що її дала, за наявності її вини.

З наведеного вбачається, що обов`язок доказування розподіляється згідно з перерахованими нормами таким чином: позивач доказує наявність шкоди та її розмір, а відповідач -відсутність його вини в заподіянні шкоди.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні даного спору про відшкодування матеріальної шкоди підлягає з`ясуванню: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Підсумовуючи наведене, позивачами не доведено, що дійсно з вини відповідачів вони зазнали матеріальної та моральної шкоди, оскільки в судовому засіданні встановлено, що комісією при складенні акту від 03.07.2019 року, не зазначено, що їх затопили з квартири АДРЕСА_3 14 червня 2019 року, а зафіксовано лише наслідки, майстер МКП "Комунальник", який був у складі комісії при обстеженні наслідків затоплення у судовому засіданні пояснив, що квартира позивачів знаходиться у напівпідвальному приміщенні, відповідно там присутня волога і конденсат, вказати коли можливо відбулося затоплення він не в змозі також при обстеженні квартири АДРЕСА_3 , там були відсутні сліди підтікання., не підтвердив факту зазначення в акті обстеження приміщення від 03.07.2019 року, що: «Із слів жительки квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_3 в листопаді 2018 року дійсно мав місце факт затоплення квартири АДРЕСА_1 , внаслідок неправильного підключення у мережі водопостачання квартири, а саме у ванній кімнаті…», оскільки такого не чув, а відповідач по справі ОСОБА_3 спростовує даний факт, також суд не може на основі висновку про оцінку збитку нанесеного власнику квартири, встановити коли саме відбулася подія залиття квартири, адже комісією зафіксовано лише одноразове звернення позивачів з заявою про затоплення, а згідно прикріплених до висновку фотографій вбачається відвалена плитка в ванній кімнаті, проржавілі труби, відсутня штукатурка на стінах, проржавілу електрогазову плиту з дирою від корозії, дані наслідки не могли утворитися з моменту залиття 14 червня 2019 року до складення акту обстеження, відповідно неможливо встановити коли саме відбулося залиття квартири. Також суд зважає на факт, що квартира позивачів знаходиться у напівпідвальному приміщенні і представником третьої особи зазначено, що там відповідно присутня волога і конденсат, що могли також слугувати наслідком опадання штукатурки і утворення корозії.

Слід зазначити, що в ході розгляду справи, не встановлено вини відповідачів та причинно-наслідкового зв`язку.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із пошкодженням її майна.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Як роз`яснено у п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Оскільки в судовому засіданні не встановлено вини відповідачів у затопленні квартири позивачів, відповідно відсутні підстави для стягнення моральної шкоди

На підставі вищевказаного, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 247, 258, 263- 265, 273 ЦПК України, ст.ст.386, 1167, 1168 ЦК України-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні цивільного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок залиття - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Львівського Апеляційного суду через Перемишлянський районний суд Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення складений 14.05.2021 року.

Суддя Р. О. Борняк