Провадження № 2/127/2265/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі: головуючого судді Жмудя О.О., при секретарі Пророк О.С.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

представника співвідповідача ТОВ «Вінницягаз збут» - Рибака В.В.,

розглянувши в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Акціонерного товариства «Вінницягаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз збут» про визнання недійсними договорів,-

ВСТАНОВИВ :

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Акціонерного товариства «Вінницягаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз збут» про визнання недійсним договору.

Позов мотивований тим, що відповідно до рішення Староміського районного суду м. Вінниці від 26.02.2008 року у цивільні справі № 127/2-21-2008 року про розподіл майна подружжя в будинковолодінні по АДРЕСА_1 , вказане будинковолодіння було розподілено між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 та виконане, на даний час, в повному обсязі, уповноваженим державним органом ДВС.

Питання розподілу системи газопостачання вказаного домоволодіння перед судом не ставилося, при його розгляді не розглядалося, а тому в вказаному рішенні суду відсутнє.

Вся проектно-технічна документація, розрахункова книжка з оплати природного газу та особовий рахунок № НОМЕР_1 було видано на ОСОБА_1 .

Згодом, з позивачем було укладено договір № від 15.07.2015 р. «Про надання населенню послуг з газопостачання» і він являється споживачем природного газу. Виходячи з умов вказаного договору ОСОБА_1 було видано розрахункову книжку з оплати за природний газ та присвоєно особистий рахунок (на даний час не є дійсним). Система газопостачання на даний час у частині будинку позивача відсутня.

В травні 2019 року позивачем було подано позовну заяву до ОСОБА_2 , ПАТ «Вінницягаз» та ТОВ «Вінницягаззбут» про скасування договору газопостачання № від 15.09.2015 року, однак у позові було відмовлено.

Питання про визнання типового договору № розподілу природного газу від 10.01.2019 року та типового договору № постачання природного газу побутовим споживачам від 10.01.2019 року недійсними не ставилось.

На даний час відносини між побутовими споживачами та оператором газорозподільних систем регулюються «Кодексом газорозподільних систем», який був складений у відповідності до Закону України « Про ринок природного газу» та затверджений постановою НКРЄКП від 30.09.2015 року № 2494.

Позивач вважає що типовий договір № розподілу природного газу від 10.01.2019 року та типовий договір № постачання природного газу побутовим споживачам від 10.01.2019 року були укладені між ОСОБА_2 газорозподільною компанією AT «Вінницягаз» та постачальником ТОВ «Вінницягаззбут» з грубими порушеннями Кодексу ГРМ, а також надання ОСОБА_2 неправдивої інформації,

У ОСОБА_2 відсутній об`єкт підключений в установленому Кодексом ГРМ порядку до газорозподільної системи оператора ГРМ, тобто ОСОБА_2 не виконала обов`язкової умови надання їй послуги з розподілу природного газу

Також ОСОБА_2 не виконала вимоги п. 12.7 цього договору «Складений сторонами акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін є невід`ємною частиною цього договору». Вказаний акт відсутній.

Крім цього ОСОБА_2 при укладені вказаного договору надала неправдиві дані, а саме вона вказала лічильник газу UG G4 № 106232, який знаходиться на території позивача і є його власністю. По аналогії лічильник електроенергії знаходиться на її території і є її власністю.

Вказані типові договори порушують права позивача.

Ухвалою суду від 10.08.2020 року вищевказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Від відповідачів надійшли відзиви на позов. У відзивах на позов представники відповідачів заперечили проти задоволення позову, вважали оспорювані договори укладеними відповідно до норм чинного на час виникнення спірних правовідносин законодавства та такими, що не порушують цивільне право позивача, який не є стороною оспорюваних договорів.

Позивач надав суду відповіді на відзиви.

Ухвалою суду від 12.11.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, аргументуючи мотивами, викладеними в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 та представник співвідповідача ТОВ «Вінницягаз збут» - Рибак В.В. в судовому засіданні позов не визнали, просили у задоволенні позовних вимог відмовити, аргументуючи мотивами, викладеними у відзивах на позов.

Представник співвідповідача АТ «Вінницягаз» в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Про причини неявки суду не повідомлено. Разом з тим, в попередніх судових засіданнях позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов необґрунтований та не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

З 17.05.2019 р. ПАТ «Вінницягаз» змінило повну та скорочену назву на Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз».

26.02.2008 року рішенням Староміського районного суду м. Вінниці у справі № 2-21-2008 поділено житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 та виділено ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у власність по Ѕ частці будинку з відповідним переліком приміщень.

Як вбачається з реєстраційного посвідчення від 05.08.2008 року КП «ВООБТІ» зареєструвало право власності ОСОБА_4 на Ѕ частку житлового будинку АДРЕСА_1 із зазначенням конкретних приміщень, з яких ця частка складається.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 не підключений до системи газопостачання, оскільки рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 26.02.2008 року поділений будинок на підставі другого варіанту додаткової судово-будівельної експертизи № ОС-60/1 від 11.02.2008 pоку, якою запропонований поділ будинку, за якого приміщення, виділені ОСОБА_6 , не забезпечені газопостачанням.

Експерт при вирішенні питання про розмір компенсації першому співвласнику ( ОСОБА_6 ) врахував, що другому співвласнику ( ОСОБА_2 ) виділена частина будинку повністю забезпечена системою газопостачання. У варіанті 2 Висновку додаткової будівельно-технічної експертизи № ОС-60/1, який покладений в основу рішення про поділ будинку, експерт зменшує вартість частини будинку першого співвласника ( ОСОБА_7 ) на 5% (відсутність газопостачання), в той же час другий співвласник ( ОСОБА_2 ) згідно цього варіанту поділу забезпечений газопостачанням. ОСОБА_2 сплативши ОСОБА_6 30 760,00 грн. повністю компенсувала належність їй системи газопостачання (включно з лічильником) будинку АДРЕСА_1 , у розмірі 5% від вартості будинку АДРЕСА_1 , яка була визначена експертом у розмірі 252 655 дол. США. ОСОБА_5 в свою чергу мав здійснити забезпечення свої частини будинку газом.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27.11.2019 року у справі №127/16780/19 встановлено: «Позивач пояснив, а відповідачі не заперечували, що виділені йому приміщення будинку АДРЕСА_1 не мали газових приладів та система газопостачання будинку влаштована таким чином, що фактично споживати газ позивач не міг. А тому, ОСОБА_5 здійснив реконструкцію системи газопостачання, належної йому частини будинку. Так, ним придбано газовий котел, розширювальний бак, газовий лічильник, виготовлений проект реконструкції внутрішньої системи газопостачання, проведені монтажні роботи, укладений договір з ПАТ «Вінницягаз» на виконання монопольних робіт».

Згідно пункту 2 глави 1 розділу VI Кодексу газорозподільних систем (набрання чинності з 27.11.2015 р.), затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2494, доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498 в порядку, визначеному цим розділом.

У вересні 2018 р. ОСОБА_2 отримала від ПАТ «Вінницягаз» та ТОВ «Вінницягаззбут» інформаційні листи з пропозицією приєднатися до умов типових договорів із формою заяв-приєднання (оферту).

13.09.2018 року відповідач подала до ПАТ «Вінницягаз» заяву - приєднання до умов Типового договору розподілу природного газу та до ТОВ «Вінницягаззбут» заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, затверджених постановами НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2498 та № 2500.

Згідно пункту 4 глави З розділу VI Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Згідно пункту 7 вказаної глави Кодексу газорозподільних систем фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Відповідно до п. 1.3 Типового договору № від 10.01.2019 р. фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви - приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів), яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом за формою, наведеною у додатку до цього договору, та/або сплата рахунку ГРМ та/або документально підтверджене споживання газу.

Відповідно до п. 1.3 Типового договору № постачання природного газу побутовим споживачам від 10.01.2019 року, фактом згоди споживача про приєднання до умов цього договору є отримання постачальником поданої споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за формою, встановленою у додатку 1 до цього договору, та/або сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника, на якого покладені обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам, - факт споживання природного газу відповідно до вимог Правил постачання та за умови, що споживача відсутній інщий діючий постачальник.

Згідно із п. 1.1. обох оспорюваних договорів вони є типовими та публічними. А згідно п. 1.3. обох договорів є договорами приєднання.

В п.1.2 обох договорів зазначено, що умови цих договорів є однаковими для всіх споживачів України та розроблені відповідно до ЗУ «Про ринок природного газу» та інших нормативних актів України.

Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови, якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

А тому, безпідставними є посилання позивача на невиконання ОСОБА_2 вимог п. 12.7 оспорюваного договору в частині не підписання акту розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін.

Позивач зазначає, що у відповідача відсутній об`єкт підключений до газорозподільної системи ГРМ, а також посилається на норми розділу 5 «Кодексу ГРС» в частині порушення порядку приєднання об`єктів замовника до газорозподільних систем.

Проте, позивач не спростовує той факт, що ОСОБА_2 має в своїй частині будинку внутрішню систему газопостачання, приєднану до труби-ввід, та газові прилади, отримує газ та сплачує за нього кошти.

Щодо посилання позивача на норми Кодексу ГРС в частині приєднання об`єкту ОСОБА_2 до системи ГРМ, то вони є безпідставними. ОСОБА_2 приєднана до системи ГРМ ще до набрання чинності Кодексом ГРС (27.11.2015 p.), адже договір з надання послуг газопостачання з ОСОБА_2 укладений ще 15.09.2015 року.

Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 р. № 2500, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.

Договір постачання природного газу побутовим споживачам, зокрема, укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті НКРЕКП та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Постачальники зобов`язані на власному сайті розмістити редакцію договору постачання природного газу, яка має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам.

Таким чином, ТОВ «Вінницягаз Збут» керуючись даними правовими нормами уклав на законних підставах з ОСОБА_2 договір про надання послуг з постачання природного газу на її газифіковану частину будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Суд приходить до висновку, що оспорювані позивачем правочини ніяким чином не впливають на законні інтереси ОСОБА_8 . При укладенні оспорюваного договору між ОСОБА_2 та ТОВ «Вінницягаз Збут», сторонами договору було дотримано всіх необхідних вимог цивільного законодавства та Правил постачання природного газу.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27.11.2019 року встановлено, що на час розгляду справи у суді позивач фактично не може споживати газ через не здійснення врізування його газової труби до труби-вводу. З цього приводу позивач пояснив, що не знає причини, з якої йому вже протягом більше чотирьох років фактично не надаються послуги з газопостачання належної частини будинку. Офіційних письмових відповідей ПАТ «Вінницягаз» з приводу відмови від врізування його системи газопостачання він не отримував.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05.04.2019 р. у цивільній справі № 127/27400/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог ПАТ «Вінницягаз» про зобов`язання утриматись від вчинення дій з втручання в систему газопостачання з метою припинення газопостачання в частину будинку встановлено, що 10.01.2019 року ОСОБА_2 уклала з ПАТ «Вінницягаз» та з ТОВ «Вінницягаззбут» типові договори № постачання природного газу побутовим споживачам, відповідно до яких здійснюється газопостачання частини будинку, належної ОСОБА_2 .

Згідно з п.4 гл. 3 розділу 6 Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетичних та комунальних послуг від 30.09.2015 р. № 2494 визначено, що договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (п.7 гл. 3 розділу 6 Кодексу газорозподільних систем).

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України).

Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України).

Згідно з принципом диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Враховуючи те, що позивачем не були доведені підстави недійсності оспорюваних ним договорів, оспорюваними договорами не порушені права позивача на отримання послуг з газопостачання належної йому частини будинку, а також інші цивільні права та охоронювані законом інтереси, в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Оскільки у задоволенні позову позивачу відмовлено, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судовий збір суд залишає за ним.

Керуючись ст. 137 ЦПК України з позивача слід стягнути витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката Кашпрук О.В., яка надавалась відповідачу ОСОБА_2 , у розмірі 3850, 00 гривень.

Керуючись ст. ст. 12,15,16, 215, 228, 230, 232 ЦК України, ст.ст. 4, 76-81, 89, 137, 141, 263-265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Акціонерного товариства «Вінницягаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз збут» про визнання недійсними договорів відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката у справі в розмірі 3850 (три тисячі вісімсот п`ятдесят) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Вінницягаз», 21012 м. Вінниця, провул. Широцького, 24, .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз Збут», 21036, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 23 .

Повний текст рішення складено 11.05.2021 року.

Суддя О.О. Жмудь