Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/429/21
Провадження № 2/382/488/21
У Х В А Л А

(про усунення недоліків)

21 травня 2021 року суддя Яготинського районного суду Київської області Литвин Л. І. перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До Яготинського районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Вивчивши матеріали позовної заяви, вважаю, що позов слід залишити без руху та надати позивачу термін для усунення недоліків з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, передбачених у ст.ст. 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху та надає строк для усунення її недоліків.

Згідно ст. 9 ЦПК України та ч. 1 ст. 12 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» цивільне судочинство і діловодство в судах України провадиться державною мовою.

Згідно ст. 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова. Держава забезпечує всебічний розвиток і функціонування української мови в усіх сферах суспільного життя на всій території України. Застосування мов в Україні гарантується Конституцією України та визначається законом.

Як роз`яснив Конституційний Суд України у рішенні від 14.12.1999 року № 10-рп/99 (справа № 1-6/99) положення ч. 1 ст. 10 Конституції України, за яким «державною мовою в Україні є українська мова», треба розуміти так, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом ч. 5 ст. 10 Конституції України.

Спеціальним законом у сфері використання мови є Закон України від 03.07.2012 року «Про засади державної мовної політики».

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 14 цієї ж норми Закону, сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою. У межах території, на якій поширена регіональна мова (мови), що відповідає умовам ч. 3 ст. 8 цього Закону, допускається подача до суду письмових процесуальних документів і доказів, викладених цією регіональною мовою (мовами), з перекладом, на державну мову без додаткових витрат для сторін процесу.

Особам, що беруть участь у розгляді справи в суді, забезпечується право вчиняти усні процесуальні дії (робити заяви, давати показання і пояснення, заявляти клопотання і скарги, ставити запитання тощо) рідною мовою або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись послугами перекладача у встановленому процесуальним законодавством порядку. У межах території, на якій поширена регіональна мова (мови), що відповідає умовам ч. 3 ст. 8 цього Закону, послуги перекладача з регіональної мови або мови меншини (мов), у разі їх необхідності, надаються без додаткових для цих осіб витрат.

Отже, Законом встановлено вимоги, відповідно до яких сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою. При цьому, законом надано можливість особі, яка не володіє мовою, якою здійснюється цивільне судочинство, користуватися рідною мовою або мовою, якою вона володіє, завдяки залученню до справи перекладача, без додаткових для цієї особи витрат, а тому відсутні підстави вважати, що така особа обмежена у правах та буде позбавлена судового захисту.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка є громадянкою України, проживає та зареєстрована на території України, а тому звернення до суду повинно здійснюватися державною мовою. Однак додатки до позовної заяви подано до суду російською мовою, що є таким, що суперечить вимогам ст. 14 Закону України «Про засади державної мовної політики».

Крім цього, із змісту позовної заяви вбачається, що предметом договору позики є 78 000 000 венесуельських болівар, що в еквіваленті до національної валюти України становить 291 893 054, 99 грн.

В силу п. 3 ч. 1 ст. 175 ЦПК України, у позові зазначається виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Проте, позивачка в підтвердження обставин щодо наявності в неї на момент укладення угоди вказаних коштів, та щодо їх походження не посилається на будь-які докази, та не додає до позову їх копій.

У зв`язку з наведеним до ст. 185 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статях 175, 177 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачці термін для виправлення вищевказаних недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості залишити без руху, надавши позивачці строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Литвин Л. І.