Справа № 490/8897/20
н/п 2/490/4263/2020
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2021 року м.Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та зупинення виконання рішення від 17.01.2017 року про стягнення аліментів до ухвалення рішення по даній справі ,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла дана позовна заява про припинення стягнення аліментів, в якій позивач одночасно просив про зупинення виконання судового рішення Центрального суду м. Миколаєва від 17.01.2017 року про стягнення адіментів на користь відповідача до ухвалення рішення по даній справі.

Позовна заява подана з додержанням вимог статтей 175-177 ЦПК України, віднесена до юрисдикції суду.

Підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення, відмови у відкритті провадження відсутні.

Частиною 4 ст.19 ЦПК України для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні, передбачене загальне позовне провадження.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 4 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року №9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається зі змісту заяви заявник, фактично, просить забезпечити позов шляхом зупинення виконавчого провадження, яке відкрито з метою примусового виконання рішення суду.

Відповідно до ст.129, 129-1 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Одним із основних засад судочинства, зокрема, є обов`язковість судового рішення. Суд ухвалює рішення Іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Особливості застосування чинного законодавства щодо забезпечення позову судам роз`яснено в постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, у пункті 2 якої зазначено, що, вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того що наведений у частині першій статті 150 ЦПК України перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених частиною четвертою зазначеної статті. Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Згідно п. 6 ч. 1 ст.150 ЦПК України позов може бути забезпечено шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Проте, в даному випадку не має місце оскарження боржником виконавчого документу у судовому порядку. Так,позивач не подавав заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню тощо, а просить припинити розмір аліментів ухвалених судом, що не є оскарженням виконавчого документу в розумінні п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

Вищезазначені норми процесуального закону, які врегульовують питання забезпечення позову не передбачають можливість забезпечення позовної заяви, оскільки така заява не містить і не може містити жодних позовних вимог, які могли б бути забезпечені в порядку забезпечення позову.

Згідно з ч.10 ст.150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Окрім того,згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

Отже, в разі задоволення позову,звільнення від сплати аліментів необхідно застосовувати з дня набрання даним рішенням законної сили.

За такого, підставі для зупинення виконання рішення суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 19, 175-177 150-153, 260 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», ст. ,суддя,-

У Х В А Л И В:

Прийняти позовну заяву до розгляду і відкрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та зупинення виконання рішення від 17.01.2017 року про стягнення аліментів до ухвалення рішення по даній справі.

Розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

Призначити підготовче судове засідання на 23.03.2021 року на 09.00 год. в приміщенні Центрального районного суду м. Миколаєва за адресою: 54020,м. Миколаїв, вул. Декабристів, 41/12.

В задоволені заяви ОСОБА_1 про зупинення рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.01.2017 року про стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала в цій частині може бути оскаржена шляхом подання доМиколаївського апеляційного суду апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Н.П. Черенкова