Провадження № 2-з/750/5/21
У Х В А Л А

12 січня 2021 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

судді Маринченко О.А.,

секретар судового засідання Шилова Ж.О.,

за участю представника заявника Авраменко Н.Л.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про забезпечення доказів,

в с т а н о в и в:

24 грудня 2020 року ОСОБА_3 звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовною заявою до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування частини квартири, скасування державної реєстрації права власності.

Провадження у даній справі відкрито 05 січня 2021 року.

Одночасно з пред`явленням позову позивачем подано заяву про забезпечення доказів, в якій він просить допитати в судовому засіданні свідків: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , явку яких забезпечить самостійно.

Обгрунтовано заяву тим, що під час укладення спірного договору дарування частини квартири, дружина позивача - ОСОБА_8 (дарувальник) знаходилася у тяжкому стані, не могла керувати своїми діями та не розуміла їх правові наслідки, оскільки приймала наркотичні засоби, а тому для підтвердження фактів та обставин, викладених у позовній заяві необхідно допитати в судовому засіданні свідків.

У судовому засіданні представник заявника підтримала подану заяву та просила суд її задовольнити.

Відповідач та його представник у судовому засіданні при вирішенні заяви поклалися на розсуд суду.

Третя особа - приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Алаєва Т.А. у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлена належним чином.

Відповідно до частини третьої статті 118 ЦПК України неявка осіб не перешкоджає розгляду поданої заяви.

Заслухавши пояснення представника заявника, відповідача, представника відповідача та вивчивши доводи, викладені у заяві, суд встановив наступне.

Частиною першою статті 116 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Згідно із частиною другою статті 116 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Забезпечення доказів - це вжиття судом заходів, направлених на закріплення і збереження доказів. Підставою забезпечення доказів є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення доказів може утруднити чи зробити неможливим збирання чи подання доказів або засіб доказування може бути втрачений.

Процесуальний механізм забезпечення доказів призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто, це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Також, основною складовою обгрунтованості заяви про забезпечення доказів є необхідність доведення обставин, що існують достатні підстави вважати, що такі докази будуть втрачені в подальшому.

Отже, процесуальним порядком та механізмом забезпечення доказів передбачено, що суд розглядаючи заяву про забезпечення доказів, має з урахуванням обґрунтування необхідності забезпечення доказів пересвідчитися, зокрема, в тому, що зволікання з цим питанням поставить під загрозу можливість подання доказів у майбутньому (вони можуть бути знищені, пошкоджені, втратити свою доказову цінність тощо).

Подана заявником заява про забезпечення доказів взагалі не містить жодного обгрунтування необхідності забезпечення доказів шляхом допиту свідків, зокрема, даних, що засіб доказування може бути втрачено (наприклад, що свідки, зазначені у заяві, про допит яких просить заявник, можуть виїхати на постійне місце проживання у іншу країну чи населений пункт, будуть у довготривалому відрядженні, тяжко хворіють тощо).

У судовому засіданні представник заявника навпаки підтвердила, що вказані у заяві свідки проживають у м. Чернігові і на даний час відсутні відомості, що хтось з них має намір виїхати з міста чи буде у відрядженні, чи з інших причин не зможе прибути до суду.

Саме твердження заявника про те, що свідки можуть підтвердити викладені у позовній заяві факти, не може слугувати підставою для забезпечення доказів шляхом допиту свідків.

Крім того, заявлені у заяві про забезпечення доказів вимоги по суті є заявою про виклик свідків, яка може бути подана до або під час підготовчого засідання.

Враховуючи викладене вище, суд не вбачає підстав припускати, що засоби доказування, про забезпечення яких просить заявник, можуть бути втрачені у подальшому, у зв`язку з чим підстав для їх забезпечення не вбачає.

Керуючись статтями 116-118, 258-261, 353, 354 ЦПК України,

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення доказів - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала суду щодо відмови в забезпеченні доказів може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.А. Маринченко