Справа №266/155/21
Провадження№ 2/266/387/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2021 року м. Маріуполь

Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області Д`яченко Д.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Міністерства внутрішніх справ України, Прокуратури Донецької області третя особа - Державна казначейська служба України, про відшкодування матеріальних і моральних збитків спричинених незаконними діями органів досудового розслідування і прокуратури,

ВСТАНОВИВ:

11.01.2021 р. до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Міністерства внутрішніх справ України, Прокуратури Донецької області третя особа - Державна казначейська служба України, про відшкодування матеріальних і моральних збитків спричинених незаконними діями органів досудового розслідування і прокуратури, та через автоматизовану систему документообігу суду справа розподілена до провадження судді Д`яченко Д.О.

Ознайомившись із позовною заявою, доданими до позову письмовими доказами, приходжу до висновку про заяву самовідводу по зазначеній справі, виходячи з наступного.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами про відшкодування суми збитків та моральної шкоди, пов`язаних з незаконним кримінальним переслідуванням з боку службових і посадових осіб слідчих органів ГУНП в Донецькій області, прокуратури Донецької області. Позивач вказує, що посадові особи на професійному рівні організували його травлю, скоїли відносно нього численні кримінальні правопорушення. Вважає, що посадові особи органів досудового слідства, прокуратури і судді створили організоване кримінальне угрупування під керівництвом прокурора ОСОБА_2

За вчиненні відносно нього незаконного кримінального переслідування, внаслідок чого позивач поніс значні збитки майнового характеру та моральну шкоду - ОСОБА_1 вважає причетним також мене. Відносно мене, за заявами ОСОБА_1 , було внесено 12 відомостей до ЄРДР.

Згідно ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів діяльності судді, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Згідно Коментарю до Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням V з`їзду суддів України 24 жовтня 2002 року (у редакції, затвердженій XI черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року), затвердженим рішенням Ради суддів України від 04 лютого 2016 року № 1 необхідно пам`ятати, що інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод «кожен має право на справедливий розгляд справи ….. незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та свобод….».

У рішенні Ради суддів України № 36 від 12.05.2016 року роз`яснено, що в разі виникнення конфлікту інтересів, який може бути врегульований в процесуальний спосіб (відвід, самовідвід), суддя врегульовує його самостійно без повідомлення про таке Раду суддів України.

Враховуючи те, що позивач звертаючись до суду з позовними вимогами про відшкодування суми збитків та моральної шкоди, посилається, в тому числі мою теперішню професійну діяльність, як судді Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області, та і в минулому, як працівника прокуратури Приморського району м. Маріуполя, з метою виключення будь-якого сумніву в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної цивільної справи з боку сторін чи інших осіб, що беруть участь у справі, вважаю за необхідне заявити собі самовідвід.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заявити про самовідвід у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Міністерства внутрішніх справ України, Прокуратури Донецької області третя особа - Державна казначейська служба України, про відшкодування матеріальних і моральних збитків спричинених незаконними діями органів досудового розслідування і прокуратури.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д`яченко Д. О.