Справа № 502/1293/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2021 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді - Балан М.В.

за участю секретаря судового засідання - Урсул Г.К.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження

за наявними у справі матеріалами

цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про

визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . В вищезазначеному будинку, який належить позивачу на праві приватної власності, з 22.05.2001 року зареєстрований її син, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Фактично відповідач не мешкає в житловому будинку АДРЕСА_1 з 2017 року.

Беручи до уваги, що відповідач належним чином повідомлений про строк подання відзиву та не подав відзив, суд ухвалює заочне рішення по справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши позовну заяву та надані докази по справі, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Відповідно до договору дарування, посвідченого 12 квітня 1991 року державним нотаріусом Кілійської державної нотаріальної контори Богачовою Н.Н. за реєстровим № 780, ОСОБА_3 подарила, а ОСОБА_4 прийняла в дар цілий житловий будинок, який знаходиться АДРЕСА_1 . /а.с 6/

Відповідно до довідки наданої Комунальним підприємством Кілійської міської ради «Бюро технічної інвентарізації» від 27.04.2020 року за вих.. № 303, вбачається, що право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі договору дарування, посвідченого Кілійською держконторою 12.04.1991 р. реєстр. № 780, про що свідчить запис в реєстр. кн. 27 стор. 126 реєстр. № 4741.

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 виданого повторно 10.10.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, шлюб ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 09.07.2003 року, актовий запис № 72. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище « ОСОБА_6 » /а.с. 4/

Згідно довідки про склад сім`ї № 2998 від 26.11.2019 року виданої Виконавчим комітетом Кілійської міської ради ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

До складу її сім`ї входять: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - син; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - син; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - син; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - донька. /а.с. 9/

З акту обстеження по факту проживання /не проживання/ особи наданого 24.06.2020 р. депутатом Кілійської міської ради Бойченко Т.І. вбачається, що в житловому будинку АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 , 1964 р.н., ОСОБА_7 , 1988 р.н. - фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; ОСОБА_2 , 1985 р.н. - з 2017 року не проживає місцезнаходження невідомо; ОСОБА_8 , 2003 р.н.; ОСОБА_9 , 2006 р.н..

При ухваленні рішення судом застосовано наступні норми права:

Ст. 41 Конституції України, ст. ст. 316, 317 ЦК України передбачають здійснення власником права власності за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Виходячи з вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками, справи не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

При цьому із змісту ч. 1 ст. 402 ЦК України вбачається, що право користування чужим майном може бути встановлене договором, законом, заповітом або рішенням суду.

Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 71 ЖК УРСР - при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно ст. 72 ЖК УРСР - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 163 ЖК УРСР - у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї в будинку /квартирі/ приватного житлового фонду, за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

Зважаючи на встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки він не проживає у житловому приміщенні, в якому зареєстровано його місце проживання, більше 1 року.

Керуючись ст.ст.12, 81, 259, 263-265, 279, 280-282 ЦПК, ст. ст. 316, 317, 391 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - житловим будинком, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Згідно ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан