Провадження №2/760/19/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2021 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Фареник А.О.

представника позивача- ОСОБА_1

представників відповідача- Чернишенко Т.П., Бабій А.Л.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства »Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського р-ну м. Києва» про відшкодування шкоди, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом і просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завдану їй внаслідок залиття квартири, в розмірі 96 967, 00 гр.

Посилається в позові на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 .

13 грудня 2017 року вказану квартира була залита.

Згідно з актом КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Слом`янського району м. Києва» від 14 грудня 2017 року причиною залиття було пошкодження повітрозбірника на горищі будинку.

Причиною пошкодення повітрозбірника вказано підвищення тиску у внутрішньобудинковій системі центрального опалення.

Внаслідок залиття в квартирі утворилися наступні пошкодження:

-зіпсована кімната S19,3 м2 стеля, стіни(шпалери, водоемульсійне фарбування), підлога (паркет);

-зіпсовано коридор S8,6м2 стеля, стіни 1,5 м2 (шпалери, водоемульсне фарбування);

-деформація дверної коробки у ванній кімнаті.

Внаслідок залиття квартира потребувала термінового поточного ремонту, оскільки мешкати в ній було неможливо.

Згідно з локальним кошторисом на будівельні роботи №2-1-1, складеним інженером-проектувальником ОСОБА_3 , вартість ремонту квартири становить 96 967, 00 гр.

Нею неодноразово вживалися заходи для врегулювання даного спору в досудовому порядку шляхом пред`явлення претензій до відповідача та до Житлово-експлуатаційної дільниці №901, однак зідно відповідей даних підприємств залиття квартири сталося з вини теплопостачальної організації, а саме ПАТ «Київенерго».

Згідно офіційного сайту відповідача - http://kpsolor.com.ua підприємством здійснюється утримання та експлуатація будинку АДРЕСА_2 .

Вважає, що коли б відповідач належно виконав усі зобов`язання по належному утриманню будинку, то пошкодженого повітрозбірника на горищі будинку сталося б значно раніше та за інших обставин.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала.

Представники відповідача проти позову заперечували.

Посилалися на те, що розпорядженням Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 24 січня 2011 року № 20 «Про закріплення на праві господарського відання за комунальним підприємством «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом`янської районної в місті Києві ради майна, яке передано до сфери управління Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації», будинок АДРЕСА_2 передано на баланс комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду».

Вказаний житловий будинок закріплено на праві господарського відання та обліковується на балансі комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» відповідно до додатку 2 розпорядження Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 06 травня 2015 року № 279 «Про передачу та закріплення майна, що належить комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передано до сфери управління Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації (зі змінами від 11.11.2016 № 838).

Зазначають, що спеціалістами керуючої компанії було знайдено розбіжності в наданому позивачкою локальному кошторисі, а саме в переліку нарахувань:

-зазначено коефіцієнт для урахування впливу умов виконання робіт=1,3, коефіцієнт для урахування впливу умов виконання монтажних робіт =1,3, коефіцієнт 1,3 виробництво ремонтно-будівельних робіт в експлуатованих в будівлях і спорудах з наявністю в зоні виконання робіт діючого технологічного обладнання (верстатів, установок, кранів тощо) або захаращують предметів (лабораторного обладнання тощо) руху транспорту по внутрішньоцеховим шляхах.

Коефіцієнт в приміщенні, яке експлуатується, повинен бути 1.2 виробництво ремонтно-будівельних на покрівлях і фасадах експлуатованих будівель та споруд.

-в п/п. 7 PH 17-4-1 обґрунтування (шифр норми) демонтаж вимикачів, розеток в кількості 12 штук. В розділі 2. електромонтажні роботи п/п обґрунтування (шифр норми) 19, 20, 21 PH 17-12-116:

-встановлення штепсельних розеток утепленого типу прихованій проводці, РН 17-12-2.;

-встановлення вимикачів утепленого типу при схованій проводці, 1-клавішних, PH 17-12-3.

-встановлення вимикачів утепленого типу при схованій проводці, 2-клавішних.

04 липня 2019 року представниками компанії з виходом на місце було здійснено перевірку квартири АДРЕСА_1 для встановлення виконання ремонтно-будівельних робіт за вищезазначеною адресою.

Бажану перевірку здійснити не виявилось за можливе, оскільки позивач двері не відчинила.

До позовної заяви та локального кошторису на будівельні роботи від 17 червня 2018 року не надано акт виконаних робіт, тобто невідомо, чи дійсно позивач понесла ці витрати.

Вважають, що наданий позивачкою локальний кошторис на будівельні роботи не може застосовуватись в якості доказу в даній справі.

Крім того, його складено без участі представника керуючої компанії.

Виходячи з цього, просять у позові відмовити.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивачки, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

У зазначеній нормі права, яка встановлює загальні підстави відшкодування шкоди в рамках деліктних (позадоговірних) зобов`язань, під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається в зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Шкода це не тільки обов`язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки завдана шкода (реальна шкода та упущена вигода) відшкодовується в повному обсязі.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить позивачці на підставі договору купівлі-продажу від 11 травня 2000 року.

Відповідно до Акту про залиття від 14 грудня 2017 року, затвердженого начальником ЖЕД № 901, в квартирі АДРЕСА_1 трапилося залиття, внаслідок якого завдані пошкодження, приведені в ньому.

Залиття квартири трапилося внаслідок пошкодження повітрозбірника на горищі будинку. Ймовірною причиною пошкодження повітрозбірника могло бути підвищення тиску у внутрішньо будинковій системі центрального опалення.

/ а.с. 8 - 11 /

Відповідно до п. 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 року, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт.

Судом встановлено, що на підставі розпорядження Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації № 20 від 24 січня 2011року» Про закріплення на праві господарського відання за комунальним підприємством «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом`янської районної в місті Києві ради майна, та Додатку 2 розпорядження Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 06 травня 2015 року № 279 «Про передачу та закріплення майна, що належить комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передано до сфери управління Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації (зі змінами від 11.11.2016 № 838), КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського р-ну м. Києва» є балансоутримувачем багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_2 .

Правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Враховуючи, що правовідносини сторін виникли в грудні 2017 року, в даному випадку застосуванню підлягають положення даного Закону в редакції Закону України № 1875-IV від 24 червня 2004 року.

Відповідно до ч.ч.2,4 ст.19 Закону учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Згідно зі ст.13 Закону залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на:

1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо);

2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо);

3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо);

4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Стаття 29 Закону визначає, що договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. У разі якщо балансоутримувач не є виконавцем, він укладає договори на надання житлово-комунальних послуг з іншим виконавцем.

Частиною 2 ст.24 Закону встановлено, що балансоутримувач зобов`язаний укладати договір з власником (співвласниками) на утримання на балансі відповідного майна; утримувати на балансі майно, визначене договором з власником (співвласниками); вести бухгалтерську, статистичну та іншу, передбачену законодавством, звітність відповідно до законодавства; забезпечувати управління майном власними силами або укладати договір з юридичною особою на управління майном; забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; забезпечити належну експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.

Згідно з п.п.4, 9 ч.2 ст. 8 Закону виконавець комунальної послуги зобов`язаний своєчасно проводити підготовку об`єктів житлово-комунального господарства до експлуатації в осінньо-зимовий період, своєчасно та власним коштом проводити роботи роботи з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з наданням комунальних послуг, що виникли з його вини.

Частиною 2 ст. 21 Закону передбачено, що виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску.

Відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

В п. 2.8.2. Правил зазначено, що підготовка житлового фонду до сезонної експлуатації включає також забезпечення належної гідроізоляції фундаментів, стін підвалу і цоколю та їх сполучення із суміжними конструкціями, сходових кліток, підвальних і горищних приміщень, машинних відділень ліфтів, справність та утеплення пожежних гідрантів.

Саме відповідачу вказаний будинок переданий на праві балансоутримання, а тому саме на відповідача покладено обов`язок надання співвласникам даного будинку послуги по його утриманню і забезпечення умови для своєчасного проведення капітального та поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил, забезпечення належної експлуатації та утримання майна, що перебуває на його балансі.

Представники відповідача в судовому засіданні не заперечували факту залиття належної позивачці квартири та підстав залиття, зазначених у Акті.

Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

При вирішенні спору про відшкодування шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

За правилами ст. 1192 ЦК України урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

При цьому обов`язок доказування наявності шкоди та її розміру покладається на позивача, а на відповідача - відсутність його вини в заподіянні шкоди.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Звертаючись до суду позивачка в обґрунтування розміру збитків залиттям квартири надала Локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-1 на ремонтно-будівельні роботи з визначення розміру завданих збитків залиттям квартири станом на червень 2018 року.

Відповідно до даного кошторису вартість будівельних робіт з урахуванням вартості матеріалів становить 76 196, 00 гр., а з урахуванням кошторисного прибутку, коштів на покриття адміністративних витрат будівельних організацій та податку на додану вартість - 96 967, 00 гр.

/ а.с 27 - 39 /

З відзиву відповідача вбачається, що ним не заперечуються обставини та причини залиття, однак заперечується сума збитків, яка підлягає відшкодуваню.

За клопотанням представника відповідача судом ухвалою суду від 19 грудня 2019 року була призначена судова експертиза з метою визначення суми відновлювального ремонту квартири внаслідок залиття.

26 листопада 2020 року до суду прийшов висновок експерта про те, що встановити вартість ремонтно-відновлювальних робіт не вбачається можливим в зв`язку з проведенням ремонтних робіт у вказаній квартирі.

/ а.с. 125, 127 - 135 /

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Тобто, при зверненні з позовом до суду на позивача покладений тягар доведення обставин заявлених вимог.

Натомість відповідач повинен довести саме свої заперечення проти доводів позивача.

Відповідно ст.ст.76, 80, 229 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обгрунтовують заявлені вимоги чи заперечення, або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Це положення є одним із основних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності.

Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу, а також заперечень щодо розміру завданої залиттям шкоди.

Будь-яких доказів відсутності своєї вини в залитті квартири представники відповідача суду не надали.

Крім того, представник позивачки зазначила і це підтверджується матеріалами спарви і не заперечується преставника відповідача, що позивачка намагалася врегулювати питання відшкодування завданих збитків з відповідачем у позасудовому порядку.

Не заперечуючи самого факту залиття відповідач надав лише інформацію про виконавця послуг теплопостачання - ПАТ`Київенерго», однак від вирішення спору ухилився.

/ а.с. 12 - 18 /

Висловлюючи в акті ймовірні причини залиття, будь-яких доказів відсутності своєї вини в цьому відповідач не надав і в судовому засіданні клопотання про експертне визначення таких причин представники відповідача не заявляли.

Виходячи з цього, а також викладеного вище, суд вважає, що залиття квартири позивачки сталося внаслідок неналежного стану внутрішньобудинкових систем централізованого опалення та гарячого водопостачання в будинку, технічне обслуговування якого, як було зазначено вище, покладено на відповідача, суд приходить до висновку, що саме на відповідача має бути покадена відповідальність за завдані позивачці збитки.

В той же час, вирішуючи питання про суму до стягнення, суд виходить з наступного.

З наданих позивачкою доказів вбачається, що квартира внаслідок залиття зазнала значних пошкоджень.

З наданого позивачкою кошторису вбачається, що вартість будівельних робіт становить 67 643, 00 гр., з яких: 50 597, 00 гр. - вартість матеріалів, 16 758, 00 гр.- заробітна плата, 8 553, 00 гр. - загальновиробничі витрати, 52, 46 гр.-трудомісткість в загальновиробничих витратах, люд. год.; 2 755,00 гр- заробітна плата в загальновиробничих витратах.

Крім того, до загальної суми включено: 574, 11 гр.- кошторисна трудомісткість, люд. год; 19 513, 00 гр. - кошторисна заробітна плата.

Відповідно до ДСТУ Б Д.1.1 до загальної суми включено також 3 904, 00 гр.- кошторисний прибуток, 706, 00 гр. - кошти на покриття адміністративних витрат, а також 16 161, 00 гр. - податок на додану вартість.

Представник позивачки в судовому засіданні зазначила, що будь-яких документів на придбання матеріалів позивачка не зберегла.

Крім того, ремонтні роботи проводилися нею за домовленістю з фізичними особами, без залучення спеціалізованих установ, коли в вартість ремонту, окрім вартості самих матеріалів,включаються зазначені в кошторисі показники .

З урахуванням цього, проведення ремонтних робіт у квартирі, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки понесених витрат на придбання матеріалів у розмірі 50 597, 00 гр.

Що стосується посилання відповідача на те, що виконавцем послуг з централізованого оплаченнята послуг з централізованого постачання гарячої води є ПАТ`Київенерго», суд виходить з наступного.

Так, представник відповідача в судовому засіданні зазначила, що кожного року перед початком опалювального сезону проводиться допуск будинків до підключення опалення.

Такий допус в 2017 році був наданий і по будинку АДРЕСА_2 , про що був складений Акт готовності до опалювального періоду від 02 жовтня 2017 року.

Як зазначено вище, причиною залиття квартири стало пошкодження повітрозбірника на горищі будинку.

В свою чергу, ймовірною причиною його пошкодження зазначено підвищення тиску у внутрішньобудинковій системі центрального опалення.

Відповідно до ст.13 Закону України « Про житлово-комунальні послугм» послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо) є житлово-комунальними послугами.

Саме відповідач, як балансоутримувач, є власником внутрішньобудинкових мереж будинку.

Статтями 8 та 24 Закону визначено, що саме балансоутримувач є відповідальним за забезпечення належної експлуатації та утримання майна, що передані на його баланс, а також підготовку об`єктів житлово-комунального господарства до експлуатації в осінньо-зимовий період.

Крім того, висловлюючи в акті ймовірність про причину пошкодження повітрозбірника, будь-яких заходів для встановлення причин пошкодження не вжив та не встановив.

З урахуванням цього така позиція відповідача судом не може бути прийнята до уваги.

Відповідно до ч. ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з даної норми закону, враховуючи часткове задоволення вимог позивачки, з відповідача на її користь підлягає стягненню 505, 97 гр. судового збору.

Керуючись ст. 41 Конституції України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 15, 16, 386, 1166, 1192 ЦК України ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 133, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства »Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського р-ну м. Києва» /адреса: 03186 м. Київ вул. Соціалістична, 6, / на користь ОСОБА_2 / адреса: АДРЕСА_3 , ІН НОМЕР_1 / 50 597, 00 гр. матеріальної шкоди та 505, 97 гр. судового збору.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 20 травня 2021 року.

Суддя Л.А.Шереметьєва