Справа № 2-747/11
Провадження № 6/638/471/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого Невеніцина Є.В.

за участю секретаря Суркової М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Дмитра Анатолійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

в с т а н о в и в:

Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Бабенко Д.А. звернувся до суду із поданням, в якому просив тимчасово обмежити у праві виїзду ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований: АДРЕСА_1 за межі України на строк до виконання зобов`язань за судовим рішенням, що виконується у виконавчому провадженні №63697064.

В обґрунтування подання зазначив, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження № 63697064, виконавчий лист № 2-747/11, виданий 31.03.2014 року Дзержинським районним судом м.Харкова, про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 грошових коштів на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». Ухвалою суду від 08.12.2017 року змінено стягувача на ТОВ «ФК «Форінт». 17.11.2020 року, відкрито виконавче провадження №63697064 та накладено арешт на все майно боржника у межах суми боргу. Постанова про відкриття виконавчого провадження, надіслана боржнику та стягувачу. Приватним виконавцем були здійснені заходи щодо пошуку майна боржника. Відповідно до отриманих відповідей, за боржником зареєстровано 1 транспортний засіб, на який 23.11.2020 року накладено арешт та оголошено у розшук, за повідомленням Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби боржник неодноразово перетинав державний кордон, що свідчить про наявність у боржника майнових активів, боржник отримує заробітну плату від ПРАТ «МЖК Інтернаціоналіст», в добровільному порядку кошти не перераховує. 19.03.2021 року представник боржника ознайомився з матеріалами ВП №63697064, що свідчить про обізнаність боржника про відкриття виконавчого провадження та здійснення примусових заходів у вказаному вище виконавчому провадженні. Незважаючи на достеменну обізнаність щодо факту відкриття виконавчого провадження, необхідності виконання судового рішення, боржник, в порушення норм чинного законодавства не виконав своїх обов`язків боржника за виконавчим провадженням, жодних дій спрямованих на виконання судового рішення не здійснив.

Відповідно до ч.4 ст.441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Приватний виконавець у поданні просив розглянути справу за його відсутності, вимоги задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

На виконанні у приватного виконавця Бабенко Д.А. перебуває виконавче провадження №63697064, яке відкрито 20.11.2020 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Форінт» заборгованості. Постановами приватного виконавця від 20.11.2020 року накладено арешт на майно боржника, арештовано кошти боржника. За отриманими відомостями боржнику належить легковий транспортний засіб НОМЕР_1 . 23.11.2020 року постановами приватного виконавця накладено арешт на транспортний засіб та постановлено розшук майна боржника. За повідомленням № від 20.11.2020 року ОСОБА_1 працює у ПАТ «Молодіжний житловий комплекс інтернаціоналіст».

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно ч.ч. 1, 3, ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Застосування таких обмежень може мати місце тільки у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого ст.33 Конституції України та ст.313 ЦК України особистого немайнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування, передчасне і безпідставне обмеження яких є неприпустимим.

Таким чином, підлягає доказування саме ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, тобто, як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборна сила, події тощо).

Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи справу, суд виходить з того, що відповідно до ч.4 ст.441 ЦПК вказане подання розглядається судом без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, лише за участю виконавця, тому саме на останнього покладається тягар доказування обставин, які є істотними для вирішення даної справи, зокрема, факту ухилення боржника від виконання судових рішень.

Однак, в порушення вищевказаних норм права, приватний виконавець не зазначив та не обґрунтував, які саме дії чи бездіяльність боржника свідчать про його ухилення від виконання рішення суду, і не надав жодного належного та допустимого доказу на підтвердження цього.

Так, представник боржника лише 19.03.2021 року ознайомився з матеріалами виконавчого провадження. Приватний виконавець посилається на наявність у боржника автомобіля та оголошення його у розшук, при цьому відомостей про направлення копії постанови про розшук у відповідні органу суду не надано. Відповіді щодо місця роботи боржника датовані 2020 роком, при цьому до суду приватний виконавець звертається 17.05.2021 року, тобто через значний проміжок часу, за який боржник міг мати інше місце роботи або отримати грошові кошти.

Про ухилення боржника від виконання судового рішення не може свідчити неодноразовий перетин ним державного кордону за період до 26.12.2020 року, оскільки причини такого виїзду не з`ясовувались та виконавче провадження відкрито лише 20.11.2020 року.

Доводи державного виконавця про те, що боржник регулярно виїжджає за кордон, а відтак має майнові активи, жодними належними та допустимими доказами не підтверджені, фактично є припущенням.

В той же час доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Враховуючи викладене, відсутні підстави вважати, що боржник, будучи достовірно обізнаним з 19.03.2021 року про покладений на нього судовим рішенням обов`язок сплатити грошові кошти і маючи реальну можливість виконати його, навмисно не виконує судове рішення, тобто ухиляється від виконання свого обов`язку.

При цьому, сам по собі факт невиконання боржником рішення суду не може свідчити про його ухилення від виконання зобов`язання і відповідно не може бути підставою для застосування до особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Крім того, суд враховує, що тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України є виключним засобом, який може бути застосовано, зокрема, з метою захисту прав і свобод інших осіб, в даному випадку стягувача. Однак суду не надано доказів на підтвердження того, що на даний час неможливо захистити права стягувача іншими засобами, ніж застосування такого обмеження до боржника.

Враховуючи викладене, подання приватного виконавця необґрунтоване та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.441 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Дмитра Анатолійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий Є.В.Невеніцин