ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/386/21 Доповідач - Шевчук Г.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2021 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

Головуючої - Шевчук Г.М.

Суддів - Костів О. З., Міщій О. Я.,

за участі секретаря - Іванюта О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Тернополі цивільну справу №344/13473/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 грудня 2020 року, постановлене суддею Пастернак І.А., повний текст рішення суду складено 24 грудня 2020 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Укрпошта", в особі Івано-Франківської дирекції акціонерного товариства "Укрпошта", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - відділення №6 Івано-Франківської дирекції УДППЗ "Укрпошта", про визнання дій з надання споживчих послуг неправомірними, стягнення матеріальної, моральної шкоди та стягнення витрат на правову допомогу, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Укрпошта», в особі Івано-Франківської дирекції АТ «Укрпошта», третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: відділення № 6 Івано-Франківської дирекції УДППЗ Укрпошта про визнання дій з надання споживчих послуг неправомірними, стягнення матеріальної та моральної шкоди, стягнення витрат на правову допомогу.

Позовні вимоги мотивував тим, що Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ рекомендованим листом за штриховим ідентифікатором 664 від 08.11.2016 року за вихідним №73661/0/19/16 було надіслано йому копію ухвали від 12.10.2016 року по справі №344/19389/14-ц. Цим же листом ВССУ зазначило, що поштову кореспонденцію, яка була надіслана позивачеві рекомендованим листом за штриховим ідентифікатором 664 повернулося до ВССУ з відміткою поштової служби «за закінченим терміном зберігання». За запитом на публічну інформацію позивача до ВССУ від 28.08.2017 року, який був надісланий рекомендованим листом за штриховим ідентифікатором - 388 і отримано лист з ВССУ за штриховим ідентифікатором - 829 із даною інформацією, який отримано 18.09.2017 року.

Жодних поштових повідомлень для отримання рекомендованих листів а саме:1) за штриховим ідентифікатором-664 в строках з 08.11.2016 року по 15.12.2016 року - 30-ти денний термін зберігання; 2) за штриховим ідентифікатором-069 в строках з 22.03.2017 року по 25.04.2017 року - 30 -ти денний термін зберігання позивачу не надходило на домашню адресу вказану в листі та абонентську скриньку №50, яку позивач орендує в цьому поштовому відділенні №6 (вулиця СимоненкаД) Івано-Франківської дирекції УДППЗ «Укрпошта». Вважає, що такими діями працівників відділення №6 Івано-Франківської дирекції УДППЗ «Укрпошта» позивачу завдано матеріальну та моральну шкоду.

29.05.2018 року позивач подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, в яких просив визнати дії Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» в особі відділення №6 Івано-Франківської дирекції УДППЗ «Укрпошта» з надання споживчої послуги щодо надання ОСОБА_1 рекомендованих відправлень надісланих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ неправомірними; визнати дії Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» згідно надання послуг поштового зв`язку, який проводиться об`єктами поштового зв`язку УДППЗ «Укрпошта» заявнику-позивачу надані споживчі послуги з порушенням правил та актів Всесвітнього поштового союзу, а саме: не надано інформацію через сайт УДППЗ «Укрпошта» про те, що 15 грудня 2017 року направив на адресу Вищого адміністративного суду України (далі після 15.12.2017 року - Верховний суд адміністративного судочинства України) рекомендованим листом касаційну скаргу до Міністерства закордонних справ України через українське державне підприємство поштового зв`язку (далі - УДППЗ «Укрпошта»), як споживчу послугу за штрихкодом 986; не надано міжнародну інформацію через сайт УДППЗ «Укрпошта» про те, що 18 травня 2016 року направив на адресу Європейського суду з прав людини рекомендованим (пріоритетним) листом заяву із скаргами через Українське державне підприємство поштового зв`язку (далі - УДППЗ «Укрпошта»), як споживчу послугу за штрихкодом:RА76086308UА, вартість послуги оцінена 174,39 гривень, яку станом на 05.03.2018 року Європейським судом, Франція, Страсбург - не отримано (за терміном давності не застосовується); не надано міжнародну інформацію через сайт УДППЗ «Укрпошта» про те, що 13 березня 2017 року якого направлено на адресу Європейського суду з прав людини рекомендованим (пріоритетним) листом заяву із скаргами через Українське державне підприємство поштового звязку (далі- УДППЗ «Укрпошта»), як споживчу послугу за штрихкодом: RА76098687UА. Вартість послуги оцінена 69,71 гривень, яку станом на 05.03.2018 року Європейським судом, Франція, Страсбург - не отримано (за терміном давності не застосовується)- неправомірними; Стягнути з Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» на його користь матеріальну шкоду в розмірі 244,10 грн. за неотримання листів Європейським судом, Франція, Страссбург, які були направлені через УДППЗ «Укрпошта» як споживча послуг за штрихкодом:а) RА760863081UА- вартість 174,39 грн.; RА760986871UА-вартість 69,71 грн.; стягнути з Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» на його користь матеріальну шкоду за знищені рекомендовані листи надіслані для Європейського суду з прав людини, 67075, Страссбург, Франція за штрихкодом: RА760863081UА вартість 30 200,00 грн. (в еквіваленті 1000 євро); RА760986871UА вартість 15 100,00 грн. (в еквіваленті 500 євро); стягнути з Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» на його користь моральну шкоду завдану неправомірними діями в розмірі 20 000 гривень- за першу неправомірну дію; стягнути з Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» на його користь моральну шкоду завдану неправомірними діями в розмірі 3 270 000,00 гривень (курс НБУ 07.03.2018 32,70 гривень в еквіваленті за 1 євро) - за другу неправомірну дію. Стягнути з тимчасово виконуючого обов`язки Генерального директора Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» (далі- УДППЗ «Укрпошта») ОСОБА_2 про визнання дій щодо надання споживчих послуг неправомірними та відшкодування моральної шкоди в розмірі 100 000, 00 гривень - за першу неправомірну дію частини та другу неправомірну дію (а.с.168-171, т.1).

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 грудня 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрпошта», в особі Івано-Франківської дирекції АТ «Укрпошта», третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: відділення № 6 Івано-Франківської дирекції УДППЗ Укрпошта про визнання дій з надання споживчих послуг неправомірними, стягнення матеріальної та моральної шкоди, стягнення витрат на правову допомогу відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 грудня 2020 року як незаконне посилаючись на те, що рішення суду не відповідає вимогам закону.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивача було обмежено на доступ до суду на постановлення законного рішення, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і відповідно з нормами Конституції України. Позивач вважає, що постановляючи рішення від 02 грудня 2020 року про відмову в задоволенні позову Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області порушено Конституцію України, Цивільно - процесуальний кодекс України, як процедурний закон з цивільного судочинства в Україні. Судом першої інстанції не враховано ,що протиправними діями відповідачів йому завдано йому матеріальну та моральну шкоду.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення яким позовні вимоги задовольнити в повному об`ємі.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ Укрпошта просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 грудня 2020 року у справі № 344/13473/17 без змін, оскільки вважає його законним та обґрунтованим.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, в колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції в повній мірі даним вимогам закону відповідає.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що, позивач ОСОБА_1 28.08.2017 року звертався до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з запитом на публічну інформацію по справі №344/19389/14-ц(а.с.9-10, т.1).

Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ під №6-4419св16 ОСОБА_1 надана відповідь на запит від 28.08.2017 року, з якого вбачається, що рекомендованим листом ВССУ від 08.11.2016 року за вих. №73661/0/19-16 ОСОБА_1 було надіслано копію ухвали від 12.10.2016 року, та повторно надсилають поштову кореспонденцію, яка повернулася до ВССУ з відміткою поштової служби «за закінченим терміном зберігання» (а.с.12, 14-15 т.1).

Із сайту УДППЗ «Укрпошта» - «відстеження» вбачається, що дані про відправлення за ідентифікаційним №664 на даний час відсутні, тому що не зареєстровані в системі (а.с.16, т.1).

20.09.2017 року ОСОБА_1 звертався до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з запитом на публічну інформацію по справі №344/15290/14-ц (а.с.19, т.1).

Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ під №6-33484св15 ОСОБА_1 надана відповідь на запит від 20.09.2017 року, з якої вбачається, що рекомендованим листом ВССУ від 22.03.2017 року за вих №16160/0/19-17 ОСОБА_1 було надіслано копію ухвали від 22.02.2017 року, та повторно надсилають поштову кореспонденцію, яка повернулася до ВССУ з відміткою поштової служби «за закінченим терміном зберігання» (а.с.21, 23, т.1).

Із сайту УДППЗ «Укрпошта» відстеження вбачається, що лист за штриходовим ідентифікатором-069 повернувся до ВССУ 27.04.2017 року (а.с.24, т.1).

15.12.2017 року ОСОБА_1 направив на адресу Вищого адміністративного суду України рекомендованим листом касаційну скаргу (а.с.73,74-86 т.1)

22.01.2018 року ОСОБА_1 звернувся до УДППЗ Укрпошта з запитом на публічну інформацію, в якому ставив питання: чому станом на 22.01.2018 року не вручено рекомендований лист за штрихкодом 86 для Верховного суду адміністративного судочинства України, який направлено адресату 15.12.2017 року (а.с.87-90, т.1)

03.02.2018 року ОСОБА_1 звернувся до УДППЗ Укрпошта з запитом (повторно) на публічну інформацію, в якому ставив питання: чому станом на 03.02.2018 року не вручено рекомендований лист за штрихкодом 86 для Верховного суду адміністративного судочинства України, який напрвленого адресату 15.12.2017 року (а.с.91-94, т.1)

05.02.2018 року ОСОБА_1 звернувся до УДППЗ Укрпошта з запитом на публічну інформацію, щодо листів для Європейського суду за штрихкодом: RА760863081UА; RА760986871UА (а.с.103-106, т.1)

19.02.2018 року ОСОБА_1 звернувся до УДППЗ Укрпошта з запитом (повторно) на публічну інформацію, щодо листа для Європейського суду за штрихкодом: RА760863081UА; RА760986871UА у (а.с.107-110, т.1)

26.01.2018 року в.о. генерального директора І.Ю. Смілянський, надав ОСОБА_1 .. Відповідь, з якої вбачається, що запитувана інформація не належить до публічної та потребує додатково часу (а.с.111, т.1)

Заступником директора Департаменту розвитку мережі та клієнтської підтримки Копитковою Т.М. 09.03.2018 року за №1853-Л-7757/Л-6047 ОСОБА_1 надано відповідь на його заяви, з якої вбачається, що інформація щодо пересилання реєстрованих поштових відправлень у даній системі зберігається протягом шести місяців з дня їх приймання для пересилання. Оскільки в системі відсутня інформація про відправлення RА760863081UА, провести перевірку його пересилання не надається можливим (а.с. 206, т.1)

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для задоволення вимог.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про поштовий зв`язок» відносини у сфері надання послуг поштового зв`язку регулюються Конституцією України, цим та іншими законами України і прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Пунктом 110 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабміну України від 05.03.2009 №270 передбачено, що у разі коли адресат не з`явився за одержанням реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу протягом трьох робочих днів після доставки першого повідомлення про надходження зазначеного поштового відправлення, поштового переказу, йому під розписку вручається повторне повідомлення (крім повторних повідомлень про надходження рекомендованих поштових відправлень).Повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів, адресованих до запитання та на абонементну скриньку, вкладаються відповідно до картотеки "До запитання" та до абонементної скриньки адресата.

Відповідно до п.117 зазначених Правил, поштові відправлення, поштові перекази повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання.

Судом першої інстанції встановлено, що рекомендований лист № 664, 12.11.2016 року поступив у відділення поштового зв`язку 6 По штампу Івано-Франківської дирекції ПАТ «Укрпошта» з Києва. Цього ж дня лист був наданий в доставку листоноші доставної дільниці №2 ОСОБА_1 про що підтверджується записом в ф.8 (а.с.14, т.2).

Лист не був вручений, у зв`язку з відсутністю адресата вдома. Листоноша залишила повідомлення про надходження рекомендованого листа ф.22 в дверях квартири позивача за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відміткою проставленою листоношею у ф.8, а також вклала повідомлення про надходження рекомендованого листа ф.22 в абонементну скриньку № 50 (а.с.15-16, т.2).

Відповідно до вимог п. 110 Правил позивачу було виписано повторне повідомлення про надходження рекомендованого листа ф.22, яке листоноша вклала в абонементну скриньку позивача № 50.

Згідно п. 116 Правил у разі невручення рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» з поважних причин рекомендований лист разом із бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення.

Позивач за одержанням рекомендованого листа не з`являвся, тому згідно вимог п.116 Правил, рекомендований лист № 664 повернуто 12 грудня 2016 року відправнику за закінченням терміну зберігання за реєстром № 370, що підтверджується ф.11 (а.с.17, т.2)

Отже рекомендований лист за номером 664 та датою проставленою на календарному штемпелі - 12.11.2016, був повернутий відправнику 12 грудня 2016 року згідно правил надання послуг поштового зв`язку, а тому доводи апеляційної скарги, що відповідачем неналежним наданням поштових послуг порушено його права внаслідок чого йому завдана матеріальна та моральна шкода є необгрунтованими та спростовуються вищезазначеними матеріалами справи.

Судом першої інстанції встановлено, що рекомендований лист № 069, 25.03.2017 року поступив у відділення поштового зв`язку 6 По штамту Івано-Франківської дирекції ПАТ «Укрпошта» з Києва і в цей же день наданий в доставку листоноші доставної дільниці № 2 ОСОБА_3 що підтвержується записом в ф.8 (а.с.18, т.2).

У зв`язку з відсутністю адресата вдома, листоноша залишила повідомлення про надходження рекомендованого листа ф.22 в дверях квартири позивача за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відміткою у ф.8, а також вклала повідомлення про надходження рекомендованого листа ф.22 в абонементну скриньку № 50. За одержанням рекомендованого листа адресат не з`являвся і йому було виписано повторне повідомлення про надходження рекомендованого листа ф.22, яке листоноша вклала в абонементну Скриньку № 50. Позивач за одержанням рекомендованого листа не з`являвся. В зв`язку із закінченням терміну зберігання рекомендований лист № 069 було повернуто 25.04.2017 року за зворотньою адресою за реєстром № 403, що підтверджується ф.11 (а.с.19-20, т.2).

Таким чином рекомендований лист за номером № 069, 25.03.2017 року був повернутий відправнику 25.04.2017 року згідно правил надання послуг поштового зв`язку, а тому доводи апеляційної скарги, що відповідачем порушено його права, завдано матеріальну та моральна шкоду є необгрунтованими та спрстовуються вищезазначеними матеріалами справи.

Згідно листа Публічного акціонерного товариства ПАТ «Укрпошта» від 20.02.2018 вих. № 1853-Л-6043, який був направлений ОСОБА_1 на його запит від 03.02.2018 рекомендований лист № 986 від 15.12.2017 де позивач є відправником, вручений на підставі довіреності уповноваженому на одержання пошти Вищого адміністративного суду України 18.12.2017 року. Вручення даного листа підтверджується витягом з книги ф.8 (а.с.22, т.1), а тому доводи позивача, що даний лист не був одержаний на думку колегії суддів є безпідставними.

З матеріалів справи вбачається, що рекомендований лист RА №760983081 UА від 18.05.2016, який позивач зазначає як не вручений згідно акту № 4 від 05.10.2017 про виділення до знищення документів, що не підлягають зберіганню знищено (а.с.24-26 т.2).

Відповідно пункту 13.1. Порядку та умов надання послуги з пересилання міжнародних поштових відправлень, у разі ненадання або неналежного надання послуг з пересилання реєстрованих міжнародних поштових відправлень відправник (адресат) має право протягом шести місяців, починаючи з наступного дня після подання відправлення для пересилання звернутися до ПАТ «Укрпошта».

Рекомендований лист RА №760986871 UА від 13,03.2017 року, який Позивач зазначає в позовній заяві, що досі не вручено отримувачу (по даному листу позивач являвся Відправником), згідно ф. 11 від 13.03.2017 реєстру рекомендованих відправлень № 100 ВПЗ 18 направлений в Цех оброблення пошти Івано-Франківської дирекції ПАТ «Укрпошта» (а.с. 27, т.2).

Згідно результату пошуку, даний рекомендований лист відправлений 15.03.2017 з місця міжнародного поштового обміну України за межі України.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач надавав послуги поштового зв`язку ОСОБА_1 у відповідності до вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, порушень з боку відповідача щодо надання послуг поштового зв`язку позивачу не встановлено, дії відповідача є правомірними, а тому права позивача не порушено та позивачем не доведено завдання йому матеріальної та моральної шкоди діями відповідача. На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166,1167 ЦК України.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Отже, передумовою відшкодування шкоди, заподіяної особі, є наявність у діях відповідача повного складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності), шкідливих наслідків у вигляді заподіяння позивачу збитків, причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та завданими позивачу збитками, а також вини правопорушника.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проте, доказів на підтвердження вказаних ОСОБА_1 обставин в розумінні ст. ст. 76-81 ЦПК України, позивачем надано не було та матеріали справи не містять, а відтак висновок суду про необґрунтованість вимог позивача є вірним.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому колегія суддів вважає їх безпідставними.

Посилання у апеляційній скарзі на те, що судом було порушено норми процесуального права та було обмежено позивача на доступ до суду на постановлення законного рішення, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і відповідно з нормами Конституції України не заслуговують на увагу апеляційного суду як необгрунтовані.

Нормами ч. 3 ст.376 ЦПК України передбачено вичерпний перелік обов`язкових підстав для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення у зв`язку з порушенням норм процесуального права. Однак доказів які засвідчують порушення судом першої інстанції норм процесуального права позивачем надано не було та матеріали справи не містять, а тому апеляційний суд ці доводи відхиляє.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду. Докази та обставини, на які посилається ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми процесуального права.

Будь-яких інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, апелянтом не наведено.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при вирішенні спору не були порушені норми процесуального та матеріального права, тому підстав для скасування рішення та ухвали суду та задоволення апеляційної скарги не встановлено.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись статтями 12, 76, 79, 81, 83, 360, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 грудня 2020 року залишити без змін.

Судові витрати у вигляді судового збору компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 травня 2021 року.

Головуюча: Г.М. Шевчук

Судді: О.З. Костів

О.Я. Міщій