Справа № 127/9283/20
Провадження № 2/127/1424/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2021 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді: Романюк Л.Ф.,
при секретарі: Курутіній О.В.,
за участю представника позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача ОСОБА_2 ,
В провадженні суду перебуває вище вказана цивільна справа.
13.05.2021 року представник позивача ОСОБА_1 звернулась до суду з усною заявою про відвід головуючої судді Романюк Л.Ф., яка мотивована тим, що в судовому засіданні суддею Романюк Л.Ф. було відмовлену представнику позивача у задоволення клопотання про доручення доказів, а саме: особової картки ОСОБА_3 від 07.02.2010 року та автобіографії останнього від 11.02.2020 року, а також було відмовлено у задоволенні клопотання про витребування доказі довідки про одноденний заробіток позивача. Через відмову у задоволенні вказаних клопотань суддя Романюк Л.Ф., на її думку, не зацікавлена в розгляді справи.
Представник відповідача ОСОБА_2 заперечував, щодо відводу.
Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.
Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.
Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.
Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.
Оскільки заява про відвід судді в усному порядку була заявлена в судовому засіданні, то питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.
Так, дійсно в судовому засіданні 13.05.2021 року представником позивача ОСОБА_1 було заявлено клопотання про доручення до матеріалів справи особової картки ОСОБА_3 від 07.02.2010 року та автобіографії останнього від 11.02.2020 року.
Слід зазначити, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.01.2021 року підготовче провадження у вказаній цивільній справ було закрито. До закриття підготовчого провадження, судом 9 разів призначались підготовчі засідання, під час яких, представник позивача мала процесуальну змогу заявляти клопотання.
Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 189 ЦПК України, завданнями підготовчого провадження є визначення обставин справи, які підлягають встановленню та зібрання відповідних доказів.
Враховуючи змагальність та диспозитивність цивільного процесу у задоволенні клопотання було відмовлено. Крім того, суд розцінює дані клопотання як зловживання представником позивача своїми правами, затягування розгляду справи по суті та такі, що подані з порушенням строків та процедури їх подання, передбачені ст. ст.83,84 ЦПК України.
Однією з процесуальних гарантій реалізації завдань цивільного судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у цивільних справах є інститут відводу судді, головною метою якого є відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є обґрунтовані сумніви.
Статтею 2 ЦПК України як завдання цивільного судочинства визначено справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, що відповідає засадам "права на справедливий судовий розгляд", які закріплені у ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка була ратифікована Україною 17.07.1997р.
Підстави для відводу судді передбачені ст. 36 ЦПК України, в п.5 ч.1 якої зазначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
Суд, вирішуючи заяву про відвід судді, зважає на таке: «Правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (рішення Європейського суду з прав людини, у справі «Де Кубберпроти Бельгії» ( De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п.26).
Аналізуючи обставини, зазначені позивачем у заяві про відвід, приходжу до висновку, що заява не містить підстав, зазначених у ст.36 ЦПК України, а незгода сторони з процесуальними рішеннями та діями судді не може бути підставою для відводу.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява про відвід є надуманою, безпідставною та необґрунтованою.
Керуючись ст. 40 ЦПК України,-
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: