ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 546/581/20 Номер провадження 22-ц/814/9/21Головуючий у 1-й інстанції Горулько О.М. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: С.М. Бондаревської, Л.І. Пилипчук

При секретарі: Зеленській О.І.

За участю : представника Полтавської обласної прокуратури - Марченко О.А.

Представника ОСОБА_1 - адвоката Беркути В.Л.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи в м. Полтаві цивільну справу за заявою прокурора Решетилівського району в інтересах держави в особі Новомихайлівської сільської ради Решетилівського району про визнання спадщини відумерлою.

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 16 червня 2010 року,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції;

Прокурор Решетилівського району звернувся до суду із заявою в інтересах держави в особі Новомихайлівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, в якій просив визнати відумерлою спадщину земельну частку (пай) розміром 4,3 га в умовах кадастрових гектарах, що розташовано на території Новомихайлівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, що перебувала у колективній власності колишньої агрофірми «Новомихайлівська» і належала ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , та передати дану спадщину територіальній громаді Новомихайлівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області.

В обґрунтування заяви прокурор посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Потеряйки Решетилівського району померла ОСОБА_2 . За життя їй належала зазначена вище земельна частка ( пай). Після смерті ОСОБА_2 спадщина на її майно ніким не була прийнята, земельна частка ( пай) залишалася не витребуваною.

Рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 16 червня 2010 року заяву прокурора Решетилівського району задоволено.

Визнано відумерлою спадщину у виді земельної частки (паю) розміром 4,3 в умовах кадастрових гектарів, розташовану та території Новомихайлівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, що перебувала у колективній власності колишньої агрофірми «Новомихайлівська» і належала ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Земельну частку (пай) розміром 4,3 в умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Новомихайлівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, що перебувала у колективній власності колишньої агрофірми «Новомихайлівська» і належала ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , передано територіальній громаді Новомихайлівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області.

короткий зміст вимог апеляційної скарги;

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , особа яка не брала участі в розгляді справи , просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу;

У поданій 21.01.2020 року апеляційній скарзі скаржниця посилається на те, що вона є спадкоємицею ОСОБА_3 за заповітом.

В свою чергу ОСОБА_3 є спадкоємицею померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , як особа яка перебувала на її утриманні

ОСОБА_3 приняла спадщину після смерті ОСОБА_2 шляхом спільного з нею проживання, що підтверджується довідкою Новомихайлівської сільської ради №02-44/503 від 06 листопада 2019 року) та підтверджується довідкою Решетилівської державної нотаріальної контори №01-16/7 від 09 січня 2020 року.

Вказує, що за життя ОСОБА_3 розпорядилася своїм майном, шляхом вчинення заповіту, яким заповіла усе своє майно на користь ОСОБА_1 , що підтверджується заповітом.

Зазначає, що після смерті ОСОБА_3 , нею було оформлено право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності агрофірми «Новомихайлівська» Новомихайлівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області розміром 4,3 в умовних кадастрових гектарах, яка належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку ( пай) серії ПЛ №0173998, виданого Решетилівською районною державною адміністрацією 16 вересня 1997 року, підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 04 липня 2002 року.

З довідки виконавчого комітету Новомихайлівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області №02-44/8 від 13 січня 2020 року, вбачається, що земельна ділянка ( пай) кадастровий номер :00:008:0028 площею 7, 564 га перебуває у комунальній власності сільської ради згідно рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 16 червня 2010 року.

Рішення суду скаржниця вважає таким, що прийнято з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права та неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

узагальнені доводи та запереченя інших учасників справи;

Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи до апеляційного суду не надходив.

Щодо відновлення провадження у справі

Апеляційним судом встановлено, що у відповідності до акту від 04.04.2017 року № 8 про вилучення для знищення документів не внесених до Національного Архівного фонду , цивільна справа № 2/0/35 за заявою прокурора Решетилівського району про визнання спадщини відмерлою знищена за термінами зберігання .

( а. с. 2)

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 29 січня 2020 року справу повернуто до місцевого суду для вирішення питання щодо відновлення провадження у справі

( а. с. 40)

13 лютого 2020 року Решетилівський районний суд повернув справу до апеляційного суду без відновлення провадження у справі.

(а. с. 45)

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року справу повторно повернуто до місцевого суду для вирішення питання щодо відновлення провадження у справі

( а.с.46)

Листом від 14.07.2020 року Решетилівський районний суд долучив до матеріалів справи оригінал рішення Решетилівського районного суду від 16 червня 2010 року, та знову направив справу до апеляційного суду

( а.с.58- 61)

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 22 липня 2020 року справу втрете повернуто до місцевого суду для вирішення питання відновлення провадження у справі

(а.с.62)

Ухвалою Решетилівського районного суду від 5 серпня 2020 року було відкрито провадження щодо відновлення втраченого судового провадження

( а. с. 68)

Ухвалою Решетилівського районного суду від 4 вересня 2020 року відмовлено у відновленні втраченого судового провадження.

( а. с. 89)

21.09.2020 року до Решетилівського районного суду надійшла заява сільського голови Новомихайлівської сільської ради Решетилівського району Лісконога О.М. про відновлення втраченого судового провадження.

Ухвалою судді Решетилівського районного суду від 23.09.2020 року було відкрито провадження.

( а. с. 96)

Ухвалою Решетилівського районного суду від 12 жовтня 2020 року заяву сільського голови Новомихайлівської сільської ради Решетилівського району було задоволено.

Відновлено втрачене судове провадження цивільній справі № 2-0-35/10 за заявою прокурора Решетилівського району в інтересах держави в особі Новомихайлівської сільської ради Решетилівського району про визнання спадщини відмерлою .

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 9 листопада 2020 року відкрито апеляційне провадження у справі ( а. с. 102)

встановлені судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин;

Судом першої інстанції було встановлено, що згідно копії запису акта про смерть та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_2 за життя належало право на земельну частку (пай) , яка перебувала у колективній власності агрофірми «Новомихайлівська» Решетилівського району Полтавської області, що підтверджується копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0173997 .

З часу відкриття спадщини сплило понад тринадцять років, протягом цього часу спадкова справа після смерті ОСОБА_2 заведена не була . Спадкоємці до нотаріальної контори із заявою про вступ у спадщину не зверталися.

Встановивши вказані обставини місцевий суд задовольнив заяву прокуратури.

Апеляційний суд вважає. що рішення місцевого суду суперечить вимогам матеріального та процесуального права.

Нормативне регулювання правовідносин

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження зокрема справи про визнання спадщини відумерлою (частина перша статті 293 ЦПК України).

Особливістю розгляду справи про визнання спадщини відумерлою, яка розглядається в окремому провадженні, як й інших справ окремого провадження, зокрема, є: заявлені вимоги у порядку окремого провадження повинні бути безспірними (відсутній спір про право); справи окремого провадження порушуються за заявою і розглядаються за участю заявника, заінтересованих осіб (відсутність спору про право зумовлює відсутність сторін з протилежними інтересами, відсутність позову); немає інститутів і категорій, властивих позовному провадженню (пред`явлення зустрічного позову, заміна сторін, співучасть, мирова угода, треті особи, звернення до третейського суду тощо); справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про визнання спадщини відумерлою в порядку окремого провадження є те, що під час вирішення цього питання не встановлено існування спору про право цивільне.

Згідно із частиною шостою статті 235 ЦПК України (у редакції, що діяла на час розгляду справи судом першої інстанції) якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Аналогічні вимоги закріплені й у частині шостій статті 294 ЦПК України у редакції від 03 жовтня 2017 року.

У пункті 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України редакції 2003 року ) встановлено, що правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Враховуючи ту обставину, що спадщина відкрилася в 1997 році та шестимісячний строк на її прийняття сплинув до набрання чинності Цивільного кодексу редакції 2003 року , правовідносини сторін регулюються ЦК УРСР редакції 1963 року.

Згідно ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом чи заповітом . Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або

жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці

позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом

спадкоємства переходить до держави.

Ст. 527, 529, 530 ЦК УРСР визначено , що спадкоємцями першої черги є діти, дружина батьки, спадкоємцями другої черги є брати, сестри, дід та баба.

Апелянт у справі зазначає , що вона є спадкоємицею за заповітом померлої ОСОБА_3 , яка в свою чергу була спадкоємицею ОСОБА_2 як особа яка перебувала на її утриманні , та яка прий2няла спадщину шляхом спільного проживання з померлою ОСОБА_2 .

Відповідно до частини першої та другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

У відповідності з вимогами ст. 531 ЦК УРСР( редакції 1963 року ) До числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги , яка закликається до спадкоємства.

Зі змісту вказаної норми слідує, що при вирішенні питання , чи перебувала особа на утриманні необхідно встановити факт, що особа була непрацездатною, проживала разом з померлою не менше одного року та , що ця особа була на повному утриманні померлого годувальника; чи одержувала від померлого годувальника допомогу, що була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування.

Апелянтом, на підтвердження факту, що ОСОБА_3 була непрацездатною надала копію особової справи ОСОБА_3 заведеної у відділі соціального забезпечення Решетилівського району.

З даної справи вбачається, що дійсно ОСОБА_3 була непрацездатна, як особа з інвалідністю 2 групи. За свого життя вона отримувала соціальну пенсію. Померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 66 років.

( а.с.1 - 25)

На підтвердження факту , що ОСОБА_3 проживала разом із померлою ОСОБА_2 було надано довідку державного нотаріусу Решетилівського району від 9 січня 2020 року № 01-16, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадщину після її смерті прийняла ОСОБА_3 , шляхом спільного проживання із спадкодавцем ( довідка Новомихайлівської сільскої ради № 02-44/503 від 06.11.2019 року. )

Факт проживання ОСОБА_3 разом із померлою ОСОБА_2 підтверджується і випискою із погосподарських книг Новомихайлівсько сільскої ради.

Разом з тим в матеріалах справи відсутні належні допустимі та достатні докази про те, що ОСОБА_3 перебувала на утриманні ОСОБА_2 .

В межах даної справи апеляційний суд не наділений повноваженнями встановлювати юридичні факти, в тому числі факт перебування особи на утриманні.

Однак встановленні вище факти свідчать про існування спору про право на спадщину, що є підставою для скасування судового рішення та залишення заяви про визнання спадщини відумерлою без розгляду.

Щодо встановлення порушення прав та обов`язків апелянта

В ході апеляційного розгляду справи прокурор вказував, що відсутні докази на підтвердження порушень прав та обов`язків апелянта.

З матеріалів справи вбачається. що апелянт у справі є спадкоємцем померлої ОСОБА_3 , та до неї перейшли всі права та обов`язки померлої , в тому числі і право заявляти вимоги щодо спадкових прав після померлої ОСОБА_2 .

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції. При цьому, якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Такий висновок зроблено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 17 лютого 2020 року у справі № 668/17285/13-ц (провадження № 61-41547сво18).

Даний висновок Верховного Суду стосується справ розглянутих в порядку позовного провадження.

З постанови Верховного Суду у справі від 16 грудня 2020 року № 408/154/19-ц . вбачається , що у разі розгляду справ в порядку окремого провадження , та при встановлені спору про право , цей спір підлягає вирішенню в порядку позовного провадження, тому підстави для закриття апеляційного провадження відсутні.

У відповідності з вимогами ст.п.4 ч.1 ст. 374 ЦПК України ,ч.1 ст. 377 ЦПК України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та залишає заяву без розгляду в разі встановлення при розгляді справ окремого провадження наявності спору про право.

Враховуючи, що місцевий суд при розгляді справи не з`ясував наявність спадкоємців чи осіб які претендують на спадщину та які фактично прийняли спадщину , та не вирішував питання про залучення їх до участі в справі , наявності спору про сппадкове майно , з огляду на обставини справи, зміст наведених норм процесуального законодавства, колегія суддів вважає, що наявні підстави для скасування судового рішення та залишення позову прокурора без розгляду.

У відповідності з вимогами ч.7 ст. 294 ЦПК України судові витрати у справах окремого провадження не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст.п.4 ч.1 ст. 374, ч.1 ст. 377, 381,382,383,384 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 16 червня 2010 року скасувати.

Заяву прокурора Решетилівського району в інтересах держави в особі Новомихайлівської сільської ради Решетилівського району про визнання спадщини відумерлою залишити без розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя П.С. Абрамов

Судді С.М. Бондаревська

Л.І. Пилипчук