Справа 752/9695/18
провадження № 6/752/544/21
УХВАЛА

30.04.2021 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі судді Чередніченко Н.П.

за участю секретаря Шевчук М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2021 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Ляпін Д.В. звернувся до суду із поданням про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 . Подання обґрунтовано тим, що на примусовому виконанні у приватного виконавця перебувають виконавчі провадження № 63900874 та № 63900555 з примусового виконання виконавчого листа № 752/9695/18 від 08.11.2018 року Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 загальної суми заборгованості в сумі 265256,26 грн. На момент звернення із даним поданням виконавче провадження № № 63900555 закінчено, та сума боргу за виконавчим провадженням № 63900874 складає 129223,12 грн. В рамках зазначеного виконавчого провадження було встановлено, що боржнику на праві власності належить 1/2 квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Приватний виконавець зазначає, що рішення суду на даний час в повному обсязі боржником не виконане, будь-яких спрямованих дій на виконання рішення суду боржником не здійснено. 15.04.2021 року під час виходу виконавця за вказаною адресою з метою опису майна боржника здійснити це не виявилось можливими, у зв`язку з тим, що двері ніхто не відчинив та виконавця не було допущено до приміщення. Рішення суду на даний час належним чином не виконано. Боржником не виконуються вимоги призваного виконавця, що свідчить про умисне невиконання рішення суду, а тому заявник вимушений звернутись до суду із даним поданням та просить суд надати дозвіл на примусове проникнення до квартири боржника ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

В судове засідання старший державний виконавець не з`явилась, про день та час розгляду подання повідомлений належним чином, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути подання без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні подання слід відмовити за наступних підстав.

Відповідно до ст. 439 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Положеннями статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виходячи зі змісту п. 13 ч. 3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

При цьому, згідно ч. 1 та п. 4 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

В свою чергу, відповідно до конституційних положень права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 2 ст. 3 Конституції України).

Так, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (ч.1 ст. 64 Конституції України).

Кожному гарантується недоторканість житла; не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду (ч.ч.1, 2 ст. 30 Конституції України).

Гарантія недоторканості житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.

Обмеження права особи на недоторканість житла, яке визначене в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Таким чином, виходячи з аналізу вищенаведених положень законодавства, можна дійти висновку, що державний виконавець при виконанні виконавчих документів, виданих іншими органами (посадовими особами) щодо стягнення боргу або звернення стягнення, зобов`язаний керуватися нормами Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, звертати стягнення на майно боржника, в тому числі проводити опис й арешт майна боржника; у разі неможливості потрапити у жиле приміщення боржника ставити перед судом питання про постановлення вмотивованого судового рішення про примусове проникнення до житла боржника.

При цьому, надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника можливе лише за наявності відповідних обгрунтованих підстав та беззаперечних доказів на їх підтвердження.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні в приватного виконавця Ляпіна Д.В. перебувають виконавчі провадження № 63900874 та № 63900555 з примусового виконання виконавчого листа № 752/9695/18 від 08.11.2018 року Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 загальної суми заборгованості в сумі 265256,26 грн. На момент звернення із даним поданням виконавче провадження № № 63900555 закінчено, та сума боргу за виконавчим провадженням № 63900874 складає 129223,12 грн.

В рамках зазначеного виконавчого провадження було встановлено, що боржнику на праві власності належить 1/2 квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

01.04.2021 року приватним виконавцем було надіслано боржнику ОСОБА_1 вимогу бути присутньою та надати доступ до житла для здійснення виконавчих дій - 15.04.2021 року, про що свідчить копія вимоги та копія реєстру відправлення.

Однак, доказів належного та завчасного отримання та/або не отримання із зазначенням причин боржником ОСОБА_1 зазначеної вимоги, до подання долучено не було.

15.04.2021 року під час виходу виконавця за адресою: : АДРЕСА_1 двері за вказаною адресою ніхто не відчинив, про що було складено відповідний акт.

Разом з тим, слід зазначити, що доказів належного отримання повідомлення виконавця від 31.03.2021 року до матеріалів подання не долучено.

В матеріалах справи відсутні достатні докази того, що боржник перешкоджала вільному доступу приватного виконавця до житла, а доданий до подання акт, на думку суду, не може вважатися таким доказом, оскільки, в ньому зазначено, що двері ніхто не відчинив, що ніяким чином не свідчить про перешкоджання саме боржника вільному доступу виконавця до свого житла.

Окремо слід зауважити про те, що подання виконавця не містить доказів того, що боржник отримала завчасно повідомлення про намір виконавця вчинити виконавчі дії з опису майна, але чинила цьому перешкоди, не надавши доступу до житла у відведений для цього час вчинення виконавчих дій, та перешкоджає проведенню виконавчих дій.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що суду не було надано достатніх та переконливих доказів на підтвердження обізнаності боржника про дату вчинення виконавчих дій з опису майна, а також перешкоджання входження виконавця до квартири, суд вважає, що в задоволенні подання слід відмовити, в зв`язку з недоведеністю та передчасністю.

Керуючись ст. 439 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Н.П. Чередніченко