Справа № 308/5925/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Данко В.Й.,

за участю секретаря судового засідання Павлюх Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Ужгородська міська рада та Виконавчий комітет Ужгородської міської ради про припинення права спільної часткової власності шляхом поділу будинку в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою.

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Ужгородська міська рада та Виконавчий комітет Ужгородської міської ради про припинення права спільної часткової власності шляхом поділу будинку в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 09.10.1997 року, укладеного між ним та ОСОБА_3 , він являється власником 30/100 частини будинку АДРЕСА_1 . Власником іншої частини будинку являється відповідач - ОСОБА_2 .

Зазначає, що на даний момент, у нього виникла потреба у реконструкції будинку. Без згоди відповідача він не може здійснити вказані дії. Відповідач, не пояснюючи причин, відмовляється надати таку згоду.

Вказує, що належні кожному із співвласників будинку частини будинку мають власні інженерні мережі, відокремлені входи і використовуються незалежно від іншої частини будівлі. Таким чином, існує технічна можливість поділу частки об`єкта нерухомою майна в натурі кожному із співвласників. Стверджує, що наведене ним підтверджується висновком КП «Архітектурно - планувального бюро м. Ужгород» від 17 листопада 2014 року за № 58.

Крім того, зазначає, що під житловим будинком АДРЕСА_1 , знаходиться земельна ділянка, площею 0,068 га.

Вказує, що між власниками будинку склався певний порядок щодо користування земельною ділянкою, вздовж земельної ділянки був збудований паркан, який розмежовував два окремих домоволодіння, та фактично утворив дві земельні ділянки, якими користується він та відповідач. Проте, на даний час виник спір про порядок користування земельною ділянкою, відповідач почав вимагати перерозподілу ділянки, відмовлявся підписувати варіант існуючого розподілу ділянки. Без визначення меж та розміру земельної ділянки він, у відповідності до ст. 118 Земельного кодексу України, не може реалізувати своє право на безоплатну приватизацію землі, яка знаходиться під належною йому частиною будинку та яка необхідна йому для обслуговування будинку.

Враховуючи наведене, з метою визначення можливості розподілу земельної ділянки між співвласниками будинку, визначення варіантів розподілу, він звернувся до експерта ОСОБА_4 , якому присвоєна кваліфікація судового експерта з правом проведення інженерно-технічних експертиз.

Вказує, що висновком № 95 від 13.10.14 року було визначено можливість розподілу земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_1 .

Враховуючи фактичне користування співвласниками прибудинковою територією, розташування господарських будівель і споруд, насаджень, наявності та можливості в`їзду до домоволодіння зі сторони АДРЕСА_1 та Малоужанської, експертом був запропонований наступний план розподілу земельної ділянки домоволодіння по АДРЕСА_1 . Земельну ділянку площею 142, 5 кв. м, зайняту під забудовою (житловим будинком та надвірними будівлями) та земельну ділянку вільну від забудови площею 161, 5 кв.м. надати ОСОБА_2 , визначений в плані земельної ділянки як перший співвласник. Земельну ділянку площею 147 кв. м, зайняту під забудовою (житловим будинком та надвірними будівлями) та земельну ділянку, вільну від забудови площею 157 кв. м., надати ОСОБА_1 , визначений в плані земельної ділянки як другий співвласник.

Також пояснює, що у зв`язку із вирішенням питання припинення права спільної часткової власності шляхом поділу будинку в натурі, в результаті якого кожен із співвласників набуває право особистої приватної власності на майно, що утворюється в результаті його поділу, враховуючи висновки експертизи щодо можливості поділу земельної ділянки із влаштуванням окремих заїздів до належних співвласникам частин будинку, його представник звернувся в КП «АПБ м. Ужгорода» з питанням можливості присвоєння окремих адрес на майно, яке виникне в результаті поділу.

Вказує, що листом за № 160 від 18.12.14 року КП «АПБ» повідомило його про можливість присвоєння окремих адрес для будинковолодінь, які виникнуть в процесі поділу в натурі будинковолодіння АДРЕСА_1 між співвласниками ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

На підставі вищевикладеного, просить суд:

1.Поділити в натурі житловий будинок АДРЕСА_1 між співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відповідно до часток, належних у праві спільної часткової власності.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на частину у будинковолодінні, пропорційну 30/100 частини будинку, а саме: поз.1-1 - 1-6, загальною площею 57,30 кв. м, в тому числі 1 (одна) житлова кімната площею 20,1 кв. м, а також дворові будівлі: літня кухня позначена в технічному паспорті під літ. З, альтанка, позначена в тех. паспорті під літ. К із присвоєнням цьому нерухомому майну адреси - АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 загальною площею 57,30 кв. м, в тому числі 1 (одна) житлова кімната площею 20,1 кв. м, веранда площею 9.0 кв. м, коридор площею 1,7 кв. м, прихожа площею 10.7 кв. м кухня площею 12,6 кв. м, санвузол площею 3,2 кв.м, а також дворові будівлі: літня кухня, позначена в технічному паспорті під літ. З, альтанка позначена в тех. паспорті під літ. К.

Визнати за ОСОБА_2 право приватної власності на частину будинковолодіння, пропорційну 70/100 частини будинку, а саме загальною площею 130,2 кв. м., в тому числі 3 (три) житлові кімнати площею 62,7 кв. м., а також дворові будівлі: літня кухня, позначена в технічному паспорті під літ. В, гараж, позначений в тех. паспорті під літ. Ж із присвоєнням цьому нерухомому майну адреси - АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_2 право приватної власності на будинковолодіння АДРЕСА_2 загальною площею 130, 2 кв. м, в тому числі 3 (три) житлові кімнати площею 62,7 кв. м., а також дворові будівлі: літня кухня, позначена в технічному паспорті під літ. В, гараж - значений в тех. паспорті під літ. Ж із присвоєнням ньому нерухомому майну адреси АДРЕСА_2 .

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на будинковолодіння АДРЕСА_1 з виключенням вказаних відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно.

2. Визначити порядок користування земельною ділянкою, на якій розташований житловий будинок АДРЕСА_3 .

- виділити ОСОБА_1 в користування земельну ділянку площею 147 кв. м, зайняту під забудовою (житловим будинком та надвірними будівлями) та земельну ділянку, вільну від забудови, площею 157 кв. м, загальною площею 304 кв. м, визначену в плані розподілу земельної ділянки по АДРЕСА_1 як ділянка другого співвласника.

- виділити ОСОБА_2 в користування земельну ділянку площею 142, 5 кв. м, зайняту під забудовою (житловим будинком та надвірними будівлями) та земельну ділянку, вільну від забудови, площею 161,5 кв. м., загальною площею 304 кв. м., визначену в плані розподілу земельної ділянки по АДРЕСА_1 як ділянка першого співвласника.

10.06.2015 року ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області (суддя Дергачова Н.В.) відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою.

03.08.2015 року відповідач - ОСОБА_2 подав через канцелярію суду заперечення на позовну заяву, в якому зазначає, що він також вважає, що настав час впорядкувати відносини щодо права власності і частини житлового будинку АДРЕСА_1 шляхом поділу будинку в натурі, а саме визнати за ним право приватної власності на будинковолодіння АДРЕСА_4 , загальною площею 130, 2 кв. м., в тому числі 3 (три) житлові кімнати, площею 62,7 кв. м., а також дворові будівлі: альтанка, позначена в тех. паспорті під літ. К, гараж, позначений в тех. паспорті під літ. Ж.

Стосовно літньої кухні, позначеної в технічному паспорті під літ. В, зазначає, що такої будівлі з моменту прийняття рішення виконкомом Ужгородської міської ради народних депутатів від 24.09.1997 року №136 «Про прийняття в експлуатацію індивідуальних житлових будинків», фактично не існує. Відповідно до рішення виконкому Ужгородської міської ради народних депутатів від 26.09.1990 р. № 176 було надано дозвіл ОСОБА_5 , спадкодавцю, провести переобладнання літньої кухні під літ. В - на кухню з надбудовою двох житлових кімнат у власній частині будинку по АДРЕСА_1 та добудову котельні.

Вказує, що 24 вересня 1997 року міськвиконкомом були затверджені акти прийняття в експлуатацію індивідуальних житлових будинків громадян ОСОБА_6 - 70/100 та ОСОБА_7 30/100 по АДРЕСА_1 . Згідно з вказаним рішенням літня кухня була переобладнана в кухню і її площа ввійшла до загальної площі частини будинку, належного йому. Однак, Ужгородським державним виробничим підприємством технічної інвентаризації при реєстрації будинку була допущена помилка, яка привела в подальшому до розбіжностей в документах.

Стверджує, що до альтанки, позначеної в тех. паспорті під літ. К, позивач не має ніякого відношення, оскільки вона побудована і облаштована ним і за його кошти, на що він має відповідне підтвердження.

Щодо присвоєння частині будинковолодіння, пропорційній 70/100 частини будинку по АДРЕСА_1 , належній на праві власності ОСОБА_2 , на підставі висновку № 95 від 13.10.2014 року судового експерта Корчинського Б.М. та висновку КП «Архітектурно - планувальне бюро м. Ужгорода» від 17.11.2014 р. №58, адреси: АДРЕСА_2 , то таке він вважає незаконним, виходячи з наступного.

Відповідно до Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, серії ЯЯ №9001368 від 14.11.2005 р., виданого Львівській державній залізниці на підставі рішення Ужгородської міської ради від 16.09.2005 р. № 649, землі, які прилягають до залізничної колії (в тому числі по АДРЕСА_5 ) знаходяться в користуванні Львівської залізниці.

Пунктом 7.8. Державних будівельних норм 360-92**Планування і забудова міських і сільських поселень. (Наказ №44 від 17.04.1992 р. Держкоммістобудування чинний, поточна редакція - Наказ № 67 від 21.06.2011р. Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства) встановлено, що між залізничними коліями, станціями і житловою забудовую необхідно дотримуватися санітарно-захисної зони, ширина якої (рахуючи від осі крайньої залізничної колії до будинків) встановлюється залежно від інтенсивності руху поїздів: на головних дорогах I, II, III категорій - 100 м, на станційних і під`їзних шляхах 50 м.

Згідно з п.3.22. ДБН 360-92** у районах садибної забудови при потребі, крім вуличної мережі (розділ 7), слід формувати мережу внутрішньо квартальних проїздів. Ширина їхньої проїжджої частини з однією смугою руху приймається 3,5 м, з двома - 5,5 м.

До житлових і громадських будинків слід передбачити проїзди завширшки 3,5 м на відстані не ближче 5 м від стін, придатні для проїзду пожежних машин.

Однак, зазначає, що вулиця Малоужанська не підпадає під визначені нормативи, оскільки проїзна частина менше 3-х м.

Крім того, вказує, що поштова адреса щодо його частини домоволодіння уже давно заведена, а саме у його паспорті стоїть штамп: «Прописаний АДРЕСА_4 » - 8 червня 1981 р.

Стосовно виділення йому в користування земельної ділянки, площею 142,5 кв. м, зайнятою під забудовою (житловим будинком та надвірними будівлями) та земельної ділянки, вільної від забудови, площею 161,5 кв. м., всього: загальною площею 304 кв. м., визначеною в плані розподілу земельної ділянки по АДРЕСА_1 , як ділянка першого співвласника, вважає, що зі сторони позивача - це відверте нехтування закону.

Вказує, що згідно зі ст. 88 Земельного кодексу України учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільноїземельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. За договором дарування від 06.05.1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Лаврівим М.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1486, він отримав в подарунок від матері ОСОБА_6 70/100 (сімдесят сотих) частин житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , в той же час у власності позивача тільки 30/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями.

Вважає справедливим прийняти за основу план поділу земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , виготовлений приватним підприємцем ОСОБА_8 , відповідно до якого за ним рахується земельна ділянка, площею 0,0423 га, за позивачем -0,0181 га, в спільному користуванні земельна ділянка, площею 0,0003 га.

Вказує також, що на даний час в провадженні судді Ужгородського міськрайонного суду Івашковича І.І., знаходиться справа №308/10690/14-ц за його позовною заявою до ОСОБА_1 , відділу землекористування Ужгородської міської ради, про встановлення порядку користування земельною ділянкою.

На підставі вищевикладеного просить суд:

1. Поділити в натурі житловий будинок АДРЕСА_1 між співвласниками ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , відповідно до часток, належних у праві спільної часткової власності.

Визнати за ОСОБА_2 право приватної власності на частину будинковолодіння АДРЕСА_1 , пропорційну 70/100 частини будинку загальною площею 130, 2 кв. м, в тому числі 3 (три) житлові кімнати, площею 62,7 кв. м, a також дворові будівлі: альтанка, позначена в тех. паспорті під літ. К, гараж, позначений в тех. паспорті під літ. Ж, із присвоєнням цьому нерухомому майну адреси АДРЕСА_4 .

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на частину будинковолодіння, пропорційну 30/100 частини будинку, а саме: поз. 1-1 - 1-6, загальною площею 57,30 кв. м, в тому числі 1 (одна) житлова кімната площею 20,1 кв. м, а також дворові будівлі: літня кухня позначена в технічному паспорті під літ. З, із присвоєнням цьому нерухомому майну адреси - АДРЕСА_1 .

2. Визначити порядок користування земельною ділянкою, на якій розташований житловий будинок АДРЕСА_3 .

Виділити ОСОБА_2 в користування земельну ділянку площею 0,0423 га .

Виділити ОСОБА_1 в користування земельну ділянку площею 0,0181 га.

Залишити в спільному користуванні земельну ділянку, площею 0,0003 га.

30.09.2015 року ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області (суддя Дергачова Н.В.) залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору виконавчий комітет Ужгородської міської ради.

14.12.2015 року представник позивача адвокат Студеняк О.С. подала заяву про уточнення позовних вимог.

У своїй заяві зазначила, що у зв`язку з прийняттям виконкомом Ужгородської міської ради рішення № 373 від 11.11.15 року про надання поштової адреси, згідно з п. 56 якого належній її довірителю 30/100 частині будинковолодіння по АДРЕСА_1 надана поштова адреса: АДРЕСА_1 , просить суд присвоїти нерухомому майну, яке просить визнати за ОСОБА_1 адресу: АДРЕСА_1 , а нерухомому майну, яке просить визнати за відповідачем ОСОБА_2 адресу: АДРЕСА_1 .

15.04.2016 року ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області (суддя Дергачова Н.В.) задоволено частково клопотання відповідача ОСОБА_2 про призначення експертизи. Призначено у справі будівельно-технічну експертизу. Провадження у справі зупинено до проведення експертизи.

12.09.2016 року - ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області (суддя Дергачова Н.В.) відновлено провадження у справі.

19.01.2017 року відповідач ОСОБА_2 подав клопотання, в якому просить суд прийняти за основу висновок судового експерта Манзуренка Г.В. № 196/16 від 13.08.2016 року та здійснити розподіл домоволодіння АДРЕСА_1 згідно з варіантом, наведеним в експертному висновку судової будівельно-технічної експертизи. Також просить суд, щоб позивач відшкодував йому 79 762,00 грн. за відхилення від ідеальних часток співвласників господарсько-побутових будівель і споруд домоволодіння, а також витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 7 927,20 грн. згідно з рахунком-фактурою № СС11 від 27.07.2016 року.

Згідно з розпорядженням в.о. керівника апарату суду № 57 від 18.01.2019 року, відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований перерозподіл матеріалів справи № 308/5925/15-ц у зв`язку із закінченням п`ятирічного строку повноважень судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Дергачової Н.В.

Автоматизованою системою документообігу суду 18.01.2019 року головуючим суддею з розгляду даної справи визначено Данко В.Й.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Однак, представник позивача ОСОБА_9 надала суду заяву, відповідно до якої просить справу розглянути без її та довірителя участі на підставі наявних в матеріалах справи доказах. Позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Через канцелярію суду подав заяву, в якій проти задоволення позовних вимог заперечує та просить розгляд провести без його участі.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Ужгородської міської ради в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом надіслання судових повісток рекомендованими поштовими відправленнями, клопотання про перенесення розгляду справи не подавав, причини неявки суду не відомі.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору виконавчого комітету Ужгородської міської ради в судове засідання також не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом надіслання судових повісток рекомендованими поштовими відправленнями, клопотання про перенесення розгляду справи не подавав, причини неявки суду не відомі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 являється власником 30/100 частини будинку АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 09.10.1997 року, укладеного між ним та ОСОБА_3 , посвідченого державним нотаріусом Першої Ужгородської державної нотаріальної контори Закарпатської області Бучацькою Л.В., зареєстрованого в реєстрі за № 2-3311. Даний факт також підтверджується копією реєстраційного посвідчення від 29.10.1997 року.

Також судом встановлено, що власником іншої частини будинку 70/100 частини будинку АДРЕСА_1 являється відповідач - ОСОБА_2 , що підтверджується копією договору дарування часток житлового будинку від 06.05.1999 року, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Лаврів М.М., зареєстровано в реєстрі за № 1486.

З висновку КП «Архітектурно - планувального бюро м. Ужгород» від 17.11.2014 року за № 58 щодо технічної можливості виділу частки об`єкта нерухомого майна в натурі, виданого замовнику ОСОБА_1 , вбачається, що за технічними показниками: 30/100 ч. будинковолодіння заг. пл. 57,30 м2, в тому числі 1 (одна) житлова кімната житловою площею 20,10 м2, мають власні інженерні мережі, відокремлений вхід, використовуються незалежно від іншої частини будівлі і можуть бути виділені в натурі в окремий будинок за умови розподілу земельної ділянки між співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та встановлення сервітуту на частині земельної ділянки по якій проходять зовнішні інженерні мережі водопроводу та каналізації частини житлового будинку в якому проживають співвласники.

Також, як вбачається з відповіді КП «Архітектурно - планувального бюро» на заяву № 160 від 18.12.2014 року, на підставі експертного висновку № 95, складеного 13.10.2014 року експертом Корчинським Б.М. про розподіл земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_1 та висновку КП «АПБ» № 58 від 17.11.2014 р. щодо технічної можливості виділу частки об`єкта нерухомого майна в натурі за гр. ОСОБА_1 можливо залишити адресу - АДРЕСА_1 , а гр. ОСОБА_2 надати адресу - АДРЕСА_2 .

Як вбачається з висновку № 95 експертного дослідження по заяві ОСОБА_9 про розподіл земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_1 від 13.10.2014 року (експерт ОСОБА_4 ) було визначено можливість розподілу земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_1 між співвласниками на дві рівні частини.

Експертом пропонується наступний варіант розподілу земельної ділянки, а саме, враховуючи фактичне користування співвласниками прибудинковою територією та те, що в`їзд до домоволодіння можливий зі сторони АДРЕСА_5 , тому земельну ділянку площею 142, 5 кв. м, зайняту під забудовою (житловим будинком та надвірними будівлями) та земельну ділянку, вільну від забудови, площею 161, 5 кв. м надати ОСОБА_2 (перший співвласник). Земельну ділянку площею 147 кв. м, зайняту під забудовою (житловим будинком та надвірними будівлями) та земельну ділянку, вільну від забудови площею 157 кв. м, надати ОСОБА_1 (другий співвласник). Однак, на ділянці вільній від забудови, проходять зовнішні інженерні мережі водопроводу та каналізації, які забезпечують водою та каналізацією житловий будинок, в якому проживають власники, тому експертом пропонується встановити сервітут на земельній ділянці площею 16,1 кв. м.

Як вбачається з довідки № 3432 від 12.11.2015 року Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради, виданої ОСОБА_1 , належні йому 30/100 частини будинковолодіння загальною площею 57,30 кв. м по АДРЕСА_1 згідно з рішенням міськвиконкому № 373 від 11.11.2015 року, пункт 56, надана поштова адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України в редакції, яка діяла станом на день подання позову 25.05.2015 року, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України в редакції, яка діяла станом на день подання позову 25.05.2015 року, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

За приписами ст. 367 ЦК України в редакції, яка діяла станом на день подання позову 25.05.2015 року, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ч. 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 ЦПК України в редакції, яка діяла станом на день постановлення ухвали суду про призначення у справі судової експертизи 15.04.2016 року, для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.04.2016 року по даній справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експерту Манзуренко Г.В. (а. с. 151-155).

Як вбачається з висновку судової будівельно-технічної експертизи № 196/16 від 13.08.2016 року, складеної експертом Манзуренка Г.В, судовий експерт дійшов наступного висновку.

1. У зв`язку із відсутністю в технічному паспорті від 17.44.2014 року в експлікації будівель і споруд зазначення площ будівель домоволодіння АДРЕСА_6 неможливо встановити їх відповідність правовстановлюючим документам.

По фактичному користуванню приміщеннями житлового будинку літ. А встановлено відсутність тамбура (теплового шлюзу), який фактично використовується як кухня (літ. 1-1) та відсутність подвійних дверей до головного входу у житловий будинок літ. А, що є порушенням пункту 3.8 ДБН 79-92 «Житлові будинки для індивідуальних забудовників України». Інші приміщення згідно фактичного користування по площі відповідають вимогам пункту 3.6 ДБН 79-92 «Житлові будинки для індивідуальних забудовників України».

2. По проведеному дослідженню домоволодіння АДРЕСА_6 , встановлена можливість провести розподіл об`єкту нерухомого майна між співвласниками у відповідності до ідеальних часток 30/100 та 70/100.

3. На розгляд суду пропонується варіант розподілу домоволодіння АДРЕСА_6 (Додатки № 4-6 до експертного висновку судової будівельно-технічної експертизи).

1. Житловий будинок (літ. А-А1) загальною площею 190,8 м2:

1-му співвласнику 30/100 ідеальної частини пропонується виділити житловий будинок (літ. А) загальною площею 57,2 м2, (зелений колір на додатках № 4,6 до експертного висновку судової будівельно-технічної експертизи).

2-му співвласнику 70/100 ідеальної частини пропонується виділити житловий будинок (літ. А1) загальною площею 133,6 м2, (синій колір на додатках № 4-6 до експертного висновку судової будівельно-технічної експертизи).

2. Виділити в користування 1-го співвласника 30/100 ідеальної частини домоволодіння господарсько-побутову будівлю Літня кухня (літ. З) - «Гараж» загальною площею 45,2 м2, частину господарсько-побутової будівлі Альтанка (літ. К) - «Навіс тіньовий» розміром по периметру в метрах 3,50 х 2,56 х 3,50 х 2,56, загальною площею 9,0 м2 та частину огорожі із металевого профілю по металевим стовпам на залізобетонному фундаменті площею 5,36 м2, (зелений колір на додатку № 6 до експертного висновку судової будівельно-технічної експертизи).

3. Виділити в користування 2-го співвласника 70/100 ідеальної частини домоволодіння господарсько-побутову будівлю Літня кухня (літ. В) загальною площею 34,9 м2, господарсько-побутову будівлю Гараж (літ. В) загальною площею 32,5 м2, частину господарсько-побутової будівлі Альтанка (літ. К) - «Навіс тіньовий» розміром по периметру в метрах 3,50 х 3,54 х 3,50 х 3,54, загальною площею 12,4 м2, огорожу із глухих залізобетонних плит на залізобетонному фундаменті площею 21,0 м2 та металеві ворота площею 6,3 м2 (синій колір на додатку № 6 до експертного висновку судової будівельно-технічної експертизи).

В загальному користуванні залишити металеві ворота з хвірткою площею 7,65 м2 та частину огорожі із металевого профілю по металевих стовпах на залізобетонному фундаменті площею 3,08 м2.

Загальна грошова компенсація за відхилення від ідеальних часток співвласників господарсько-побутових будівель і споруд домоволодіння по запропонованому суду варіанту розподілу становить:

1-й співвласник 30/100 частини сплачує 79 762 грн;

2-й співвласник 70/100 частини сплачує 79 762 грн.

З метою забезпечення належним чином проведення необхідних інженерно-технічних заходів для обслуговування та експлуатації будівель та споруд із врахуванням площ житлових будинків, господарсько-побутових будівель та споруд пропонується надати першому співвласнику 30/100 ідеальних частин в користування земельні ділянки загальною площею 0,0173 та (173 м2) - розміром по периметру в метрах: 8,60 х 9,30 х 9,61 х 9,30 загальною площею 0,0090 га (90 м2) та розміром по периметру в метрах: 4,30 х 1,38 х 10,50 х 2,56 х 7,07 х 6,64 х 1,50 х 6,50 загальною площею 0,0083 га (83 м2) (зелений колір на додатку № 7 до експертного висновку судової будівельно-технічної експертизи) та відповідно другому співвласнику 70/100 ідеальних частин земельну ділянку розміром по периметру в метрах: 4,69 х 6,64 х 7,07 х 3,54 х 5,60 х 6,16 х 1,19 х 5,28 5,10 х 9,83 х 5,90 х 6,27 х 11,69 х 9,61 2,77 загальною площею 0,0403 га (403 м2) (синій колір на додатку № 7 до експертного висновку судової будівельно-технічної експертизи).

Для спільного користування земельною ділянкою пропонується надати ділянку розміром по периметру в метрах: 4,69 х 6,50 х 4,69 х 6,50 загальною площею 0,0031 га (31 м2) (червоний колір на додатку № 5 до експертного висновку судової будівельно-технічної експертизи).

Також, як вбачається з уточнення грошової компенсації за відхилення від ідеальних часток співвласників господарсько-побутових будівель і споруд домоволодіння АДРЕСА_1 від 05.10.2019 року, здійсненого судовим експертом ОСОБА_10 , загальна грошова компенсація за відхилення від ідеальних часток співвласників господарсько-побутових будівель і споруд домоволодіння по запропонованому суду варіанту розподілу у висновку експерта від 13.08.2016 року за № 196/16 станом на 01.09.2019 року становить:

1-й співвласник 30/100 частини сплачує 113 529 грн;

2-й співвласник 70/100 частини сплачує 113 529 грн.

Виходячи із положень ЦК України та роз`яснень, викладених у п. п. 6, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок», виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічно можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири.

Суд бере до уваги варіант розподілу спірного будинку згідно з висновком будівельно-технічної експертизи № 196/16 від 13.08.2016 року, оскільки такий на думку суду ґрунтується на засадах справедливості і розумності, є найбільш простим та раціональним, а також відповідає часткам співвласників будинку.

З врахуванням викладеного суд вважає за доцільне провести поділ в натурі житлового будинку АДРЕСА_1 відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 196/16 від 13.08.2016 року, а саме розподілити домоволодіння АДРЕСА_6 таким чином:

1. Житловий будинок (літ. А-А1) загальною площею 190,8 м2:

1-му співвласнику - ОСОБА_1 30/100 ідеальної частини виділити житловий будинок (літ. А) загальною площею 57,2 м2.

2-му співвласнику - ОСОБА_2 70/100 ідеальної частини виділити житловий будинок (літ. А1) загальною площею 133,6 м2.

2. Виділити в користування 1-го співвласника - ОСОБА_1 30/100 ідеальної частини домоволодіння господарсько-побутову будівлю Літня кухня (літ. З) - «Гараж» загальною площею 45,2 м2, частину господарсько-побутової будівлі Альтанка (літ. К) - «Навіс тіньовий» розміром по периметру в метрах 3,50 х 2,56 х 3,50 х 2,56, загальною площею 9,0 м2 та частину огорожі із металевого профілю по металевим стовпам на залізобетонному фундаменті площею 5,36 м2.

3. Виділити в користування 2-го співвласника - ОСОБА_2 70/100 ідеальної частини домоволодіння господарсько-побутову будівлю Літня кухня (літ. В) загальною площею 34,9 м2, господарсько-побутову будівлю Гараж (літ. В) загальною площею 32,5 м2, частину господарсько-побутової будівлі Альтанка (літ. К) - «Навіс тіньовий» розміром по периметру в метрах 3,50 х 3,54 х 3,50 х 3,54, загальною площею 12,4 м2, огорожу із глухих залізобетонних плит на залізобетонному фундаменті площею 21,0 м2 та металеві ворота площею 6,3 м2 ).

В загальному користуванні залишити металеві ворота з хвірткою площею 7,65 м2 та частину огорожі із металевого профілю по металевих стовпах на залізобетонному фундаменті площею 3,08 м2 .

Після виділу частки із спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України.

Таким чином, суд вважає за необхідне на підставі ч. 2 ст. 367 ЦК України припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Щодо вимоги позивача про присвоєння нерухомому майну, яке позивач просить визнати за ним, адреси: АДРЕСА_1 , а нерухомому майну, яке просить визнати за відповідачем ОСОБА_2 адреси: АДРЕСА_1 , то така вимога не підлягає задоволенню, оскільки для присвоєння поштової адреси новоутвореному об`єкту нерухомого майна законодавством встановлена відповідна процедура, яка відноситься до компетенції уповноважених органів містобудування та архітектури.

Відповідно до Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Кабінетом Міністрів України 06.06.2018, адреса об`єкта нерухомого майна - ідентифікатор об`єкта нерухомого майна, який складається з назви адміністративно-територіальної одиниці (Автономна Республіка Крим, область, м. Київ та Севастополь), району, населеного пункту або селищної чи сільської ради, іменованого об`єкта (у разі наявності), назви вулиці (проспекту, бульвару, площі, провулку тощо), номера об`єкта нерухомого майна (будинку, будівлі, споруди тощо), номера корпусу та/або номера окремої частини об`єкта нерухомого майна (квартири, приміщення тощо).

Так, 01 липня 2019 року набрав чинності Тимчасовий порядок реалізації експериментального проекту з присвоєння адрес об`єктам будівництва та об`єктам нерухомого майна, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 367 від 27.03.2019 року «Деякі питання дерегуляції господарської діяльності».

Відповідно до п. 6 Тимчасового порядку рішення про присвоєння або зміну адреси об`єкта будівництва, об`єкта нерухомого майна приймає уповноважений орган містобудування та архітектури.

Уповноваженим органом з присвоєння адреси може бути: виконавчий орган сільської, селищної, міської ради - якщо об`єкт розташований у межах території, на яку поширюються повноваження сільської, селищної, міської ради; районні в м. Києві державні адміністрації - якщо об`єкт розташований у межах території, на яку поширюються повноваження районної у м. Києві державної адміністрації; місцева державна адміністрація - якщо об`єкт розташований у межах території, на яку не поширюються повноваження сільської, селищної, міської ради або районних у м. Києві державних адміністрацій.

Відповідно до п. 19 Тимчасового порядку підставою для зміни адреси об`єкта нерухомого майна з 01.07.2019 року є, в тому числі, об`єднання, поділ об`єкта нерухомого майна, виділення частки з об`єкта нерухомого майна.

Згідно з п. 22 Тимчасового порядку документи для зміни адреси об`єкта нерухомого майна подаються власником (співвласником) (далі - заявник) об`єкта нерухомого майна (його представником) відповідно до частини першої та абзацу другого частини четвертої статті 9 Закону України «Про адміністративні послуги».

Власнику необхідно звернутись до органу місцевого самоврядування за місцезнаходженням цього майна із заявою про присвоєння об`єкту нерухомості, який виник в результаті виділу, поштової адреси. Порядок та перелік документів необхідних для присвоєння об`єктам нерухомості поштової адреси встановлюється рішенням органу місцевого самоврядування.

Щодо вимоги про виключення відомостей про спільну часткову власність з реєстру прав власності на нерухоме майно, то така також не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Нормами ст. 182 ЦК України передбачена обов`язкова державна реєстрація права власності на нерухомі речі, його виникнення, перехід та припинення. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

З 16.01.2020 року такого способу захисту порушених речових прав як скасування запису про проведену державну реєстрацію права закон не передбачає чи вилучення відомостей про речові права, обтяження речових прав.

Так, відповідно до п. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться в тому числі на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 31-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстраційні дії на підставі судових рішень проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником. Державна судова адміністрація України у день набрання законної сили судовим рішенням, яке передбачає набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора, забезпечує передачу до Державного реєстру прав примірника такого судового рішення. Державний реєстратор, що перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, за місцезнаходженням відповідного майна у день надходження відповідного судового рішення формує та реєструє необхідну заяву або реєструє судове рішення про заборону вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацією прав, чи судове рішення про скасування відповідного судового рішення. Проведення реєстраційних дій на підставі судових рішень здійснюється у порядку та строки, передбачені цим Законом, без справляння адміністративного збору.

Вирішуючи спір в частині встановлення порядку користування земельними ділянками, суд зазначає наступне.

У відповідності до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991 року, одночасно з розв`язанням спору про право власності на будинок, виділ частки або встановлення порядку користування конкретними приміщеннями, суд може також вирішити позов, якщо він заявлений, про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою між громадянами, яким жилий будинок належить на праві спільної власності.

На теперішній час, порядок набуття та реалізації громадянами прав на землю регулюється розділом IV ЗК України.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч. 2 ст. 116 ЗК України).

Як вбачається з матеріалів справи, будь-яких доказів того, що сторони в установленому законом порядку зверталися до уповноважених органів щодо набуття права власності чи користування спірною земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , як речовим правом, матеріали справи не містять.

При цьому, відповідно до частини 1 статті 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки (ч. 4 ст. 88 ЗК України).

Враховуючи це, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду в постанові від 30.01.2019 року у справі № 635/4807/15-ц прийшов до висновку, що загальні правила вирішення спорів щодо порядку володіння й користування земельною ділянкою застосовуються також у випадку, коли належний особам на праві спільної власності житловий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, яка знаходиться в їх користуванні, до її приватизації або за договором оренди.

Як далі вказує Верховний Суд, право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, розташованого на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними.

Статтею 107 ЗК України передбачено, що основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки. У випадках, коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема з встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин.

При вирішенні спору про встановлення порядку користування земельною ділянкою, визначаючи варіанти користування, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном.

Встановлюючи порядок користування земельною ділянкою, суд лише визначає умови, на яких співвласники її використовуватимуть з метою забезпечення ефективної реалізації ними своїх прав щодо користування майном. Будь-яких питань, пов`язаних із розпорядженням земельною ділянкою чи з правом власності на неї, суд у такій справі не вирішує.

Враховуючи вказане, проаналізувавши наданий суду висновок судової будівельно-технічної експертизи від 13.08.2016 року № 196/16, судом встановлено, що технічна можливість встановлення порядку користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , існує.

Відтак, з метою забезпечення ефективної реалізації сторонами своїх прав щодо користування належним їм майном, а саме житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, суд вважає за необхідне встановити порядок користування земельною ділянкою відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи № 196/16 від 13.08.2016 року.

Як вбачається з клопотання відповідача ОСОБА_2 від 19.01.2017 року, останній просить суд відшкодувати йому за рахунок позивача 79 762,00 грн. за відхилення від ідеальних часток співвласників господарсько-побутових будівель і споруд домоволодіння, однак таке клопотання не підлягає задоволенню, так як так вимога не заявлена позивачем, а тому не є предметом розгляду в межах даного позову відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України. Відповідач із зустрічним позовом в порядку, передбаченому ст. 193 ЦПК України, не звертався.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати пов`язані з проведенням експертизи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 1014 (одна тисяча чотирнадцять) гривень 19 копійок.

Також, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було витрачено на проведення судової будівельно-технічної експертизи 7 927,20 гривень, що підтверджується доданим до матеріалів справи рахунком-фактурою № СС11 від 27.07.2016 року та квитанцією до прибуткового касового ордеру № 1 від 05.08.2016 року. Останній просить суд відшкодувати йому за рахунок позивача вартість даної експертизи.

Вказані витрати є обґрунтовані, співмірні та підтверджені належними доказами.

У зв`язку з тим, що позов ОСОБА_1 задоволено частково, за основу рішення взято висновок судової будівельно-технічної експертизи від 13.08.2016 року № 196/16, відповідачем заявлено клопотання про стягнення з позивача вартості оплаченої ним експертизи, суд вважає, що витрати за проведення експертизи доцільно покласти на обидві сторони порівну, тобто по 3963,60 гривень на кожного, що буде справедливим за обставинами даної справи, відповідатиме завданням та основним засадам цивільного судочинства.

Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати по справі, що складаються з витрат на проведення експертизи в розмірі 3963,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 355, 356, 364, 367 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76, 77-81, 133, 141, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 88, 107, 116 ЗК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Ужгородська міська рада та Виконавчий комітет Ужгородської міської ради про припинення права спільної часткової власності шляхом поділу будинку в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою - задовольнити частково.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Провести поділ в натурі житлового будинку АДРЕСА_1 між співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 196/16 від 13.08.2016 року, а саме:

Виділити у приватну власність ОСОБА_1 30/100 ідеальної частини житлового будинку (літ. А) загальною площею 57,2 м2 (зелений колір на додатках № 4,6 до експертного висновку судової будівельно-технічної експертизи).

Виділити у приватну власність ОСОБА_2 70/100 ідеальної частини житлового будинку (літ. А1) загальною площею 133,6 м2 (синій колір на додатках № 4-6 до експертного висновку судової будівельно-технічної експертизи).

Виділити в користування 1-го співвласника 30/100 ідеальної частини домоволодіння - ОСОБА_1 30/100 господарсько-побутову будівлю Літня кухня (літ. З) - «Гараж» загальною площею 45,2 м2, частину господарсько-побутової будівлі Альтанка (літ. К) - «Навіс тіньовий» розміром по периметру в метрах 3,50 х 2,56 х 3,50 х 2,56, загальною площею 9,0 м2 та частину огорожі із металевого профілю по металевим стовпам на залізобетонному фундаменті площею 5,36 м2 (зелений колір на додатку № 6 до експертного висновку судової будівельно-технічної експертизи).

Виділити в користування 2-го співвласника 70/100 ідеальної частини домоволодіння - ОСОБА_2 господарсько-побутову будівлю Літня кухня (літ. В) загальною площею 34,9 м2, господарсько-побутову будівлю Гараж (літ. В) загальною площею 32,5 м2, частину господарсько-побутової будівлі Альтанка (літ. К) - «Навіс тіньовий» розміром по периметру в метрах 3,50 х 3,54 х 3,50 х 3,54, загальною площею 12,4 м2, огорожу із глухих залізобетонних плит на залізобетонному фундаменті площею 21,0 м2 та металеві ворота площею 6,3 м2 (синій колір на додатках № 6 до експертного висновку судової будівельно-технічної експертизи).

Залишити в загальному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 металеві ворота з хвірткою площею 7,65 м2 та частину огорожі із металевого профілю по металевих стовпах на залізобетонному фундаменті площею 3,08 м2.

З метою забезпечення ефективної реалізації сторонами своїх прав щодо користування належним їм майном, а саме житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, встановити порядок користування земельною ділянкою

- надати першому співвласнику 30/100 ідеальних частин - ОСОБА_1 в користування земельні ділянки загальною площею 0,0173 та (173 м2) - розміром по периметру в метрах: 8,60 х 9,30 х 9,61 х 9,30 загальною площею 0,0090 га (90 м2) та розміром по периметру в метрах: 4,30 х 1,38 х 10,50 х 2,56 х 7,07 х 6,64 х 1,50 х 6,50 загальною площею 0,0083 га (83 м2) (зелений колір на додатку № 7 до експертного висновку судової будівельно-технічної експертизи);

- надати другому співвласнику 70/100 ідеальних частин - ОСОБА_2 земельну ділянку розміром по периметру в метрах: 4,69 х 6,64 х 7,07 х 3,54 х 5,60 х 6,16 х 1,19 х 5,28 5,10 х 9,83 х 5,90 х 6,27 х 11,69 х 9,61 2,77 загальною площею 0,0403 га (403 м2) (синій колір на додатку № 7 до експертного висновку судової будівельно-технічної експертизи);

- надати для спільного користування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ділянку розміром по периметру в метрах: 4,69 х 6,50 х 4,69 х 6,50 загальною площею 0,0031 га (31 м2) (червоний колір на додатку № 7 до експертного висновку судової будівельно-технічної експертизи).

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 1014 (одна тисяча чотирнадцять) гривень 19 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати по справі, що складаються з витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи від 13.08.2016 року № 196/16, в розмірі 3963 (три тисячі дев`ятсот шістдесят три) гривні 60 копійок.

Позивач: ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , який проживаєза адресою: АДРЕСА_4 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Ужгородська міська рада, адреса місцезнаходження: пл. Поштова, 3, м. Ужгород, Закарпатська область.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору виконавчий комітет Ужгородської міської ради, адреса місцезнаходження: пл. Поштова, 3, м. Ужгород, Закарпатська область.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.Й. Данко