Справа №478/278/21 пров. №2/478/118/2021
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

11 травня 2021 року Казанківський районний суд Миколаївської області

в складі : головуючої судді Сябренко І.П.

за участю: секретаря Поліщук С.П.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду смт. Казанка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Казанківської селищної ради Миколаївської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Казанківського районного нотаріального округу Миколаївської області Корж Марина Василівна, Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області, Баштанська районна державна адміністрація Миколаївської області про визнання права на права засновника фермерського господарства в порядку спадкування за законом,

В с т а н о в и в:

23 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Казанківської селищної ради Миколаївської області про визнання права на майнові права засновника фермерського господарства в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив що, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його брат ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина, до якої входить майнові прав засновника Фермерського господарства «НАДІЯ» (ідентифікаційний код юридичної особи 30397424, місцезнаходження юридичної особи: 56032, Миколаївська область, Казанківський район, с. Новофедорівка). Звернувшись до приватного нотаріуса Казанківського районного нотаріального округу Миколаївської області Корж М.В., для оформлення своїх спадкових прав, нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Фермерське господарство «НАДІЯ», у зв`язку з неподанням відомостей (інформації) та документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії.

Посилаючись на викладене просив визнати за ним, право на майнові права засновника Фермерського господарства «НАДІЯ» (ідентифікаційний код юридичної особи 30397424, місцезнаходження юридичної особи: 56032, Миколаївська область, Казанківський район, с. Новофедорівка), в порядку спадкування за законом, після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

22 березня 2021 року позивач ОСОБА_1 подав до суду уточнену позовну заяву, в якій змінив предмет позову та просив визнати за ним у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , усі права засновника Фермерського господарства «НАДІЯ» (ідентифікаційний код юридичної особи 30397424, місцезнаходження юридичної особи: 56032, Миколаївська область, Казанківський район, с. Новофедорівка), в обсязі визначеному статутом Фермерського господарства «НАДІЯ», зареєстрованим 28 листопада 2008 року, реєстраційний номер 1000444.

Ухвалою суду від 24 березня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву (уточнену) ОСОБА_1 до Казанківської селищної ради Миколаївської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Казанківського районного нотаріального округу Миколаївської області Корж Марина Василівна про визнання права на права засновника фермерського господарства в порядку спадкування за законом та продовжено розгляд цивільної справи.

Ухвалою суду від 01 квітня 2021 року залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області та Баштанську районну державну адміністрацію Миколаївської області до участі у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Казанківської селищної ради Миколаївської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Казанківського районного нотаріального округу Миколаївської області Корж М.В. про визнання права на права засновника фермерського господарства в порядку спадкування за законом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач Казанківська селищна рада Миколаївської області явку свого представника у судове засідання не забезпечила, про час, дату і місце його проведення була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Третя особа - приватний нотаріус Казанківського районного нотаріального округу Миколаївської області Корж М.В. у судове засідання не з`явилася, про час, дату і місце його проведення була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області явку свого представника у судове засідання не забезпечило, про час, дату і місце його проведення було повідомлене належним чином, про причини неявки суду не повідомило,але подало, в порядку ст.181 ЦПК України, пояснення щодо позову, в якому просило відмовити у задоволені позову.

Третя особа - Баштанська районна державна адміністрація Миколаївської області явку свого представника у судове засідання не забезпечила, про час, дату і місце його проведення була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Вислухавши доводи позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд, за правилами ч.1 ст.13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 15, 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

Матеріалами справи встановлено, що 16 квітня 1999 року Казанківською районною державною адміністрацією Миколаївської області проведено державну реєстрацію Фермерського господарства «НАДІЯ», ідентифікаційний код юридичної особи 30397424, про що 24.11.2008 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис №0000444, місцезнаходження юридичної особи: 56032, Миколаївська область, Казанківський район, село Новофедорівка, засновник юридичної особи та голова господарства ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності юридичної особи (копія) (а.с.17), Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 №621847 (копія) (а.с.18) та Статутом господарства (копія) (а.с.19-25).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 12 липня 2016 року (копія) (а.с.08).

Спадщина відкрилася в цей же день, у відповідності до вимог ч.2 ст.1220 ЦК України.

В силу приписів ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, в тому числі у вигляді права на Фермерське господарство «НАДІЯ».

Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг).

Згідно ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Частинами 1-3 ст.1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Приписами ч.1 ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї.

З спадкової справи №69/2016, заведеної приватним нотаріусом Казанківського нотаріального округу Миколаївської області Корж М.В. від 11 жовтня 2016 року (копія) вбачається, що єдиним спадкоємцем всього спадкового майна після смерті ОСОБА_2 є його рідний брат ОСОБА_1 . Спадкоємцем ОСОБА_3 подано заяву про відмову від прийняття спадщини після померлого сина ОСОБА_2 (а.с.32-69).

31 січня 2018 року ОСОБА_1 , приватним нотаріусом Казанківського районного нотаріального округу Миколаївської області Корж М.В., було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 7,1926 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах території Великоолександрівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, що належала спадкодавцю ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІ-МК №006125, виданого Казанківською районною державною адміністрацією Миколаївської області 23 квітня 2002 року на підставі розпорядження Казанківської райдержадміністрації №109-р від 08.04.2002 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №288, (кадастровий номер земельної ділянки: :04:000:0102) (арк. спад. спр. 65).

Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на майно, яке складається з права на Фермерське господарство «НАДІЯ», ОСОБА_1 (позивачу) було відмовлено, про що приватним нотаріусом Казанківського районного нотаріального округу Миколаївської області Корж М.В. винесено відповідну постанову від 11 жовтня 2019 року. Дана постанова мотивована тим, що згідно наданих документів, а саме: свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України та статуту Фермерського господарства «НАДІЯ» - відсутні відомості про складений капітал підприємства та не надано інших документів, які підтверджують належність фермерському господарству майна переданого до складеного капіталу фермерського господарства, нерозподіленого прибутку, майнових та інших зобов`язань (копія) (а.с.13, арк.спад.спр.69).

Відповідно до п.п.5.1, п.5.2 розділу 5 статуту Фермерського господарства «НАДІЯ» до складу майна господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно набуте на підставах, що не заборонено законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права, грошові кошти, які передаються членами господарства до його складеного капіталу. Джерелом формування майна і коштів господарства є: грошові кошти, матеріальні внески та інші майнові права, що входять (передаються) до складеного капіталу господарства; прибуток, отриманий від реалізації продукції, а також від іншої господарської діяльності; доходи від цінних паперів; кредити банків та інших кредиторів; благодійні внески та пожертвування вітчизняних та іноземних юридичних і фізичних осіб; майно та майнові права, придбані відповідно до чинного законодавства; інші джерела не заборонені законодавством (а.с.19-25).

Згідно довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, розмір статутного капіталу (статутного або складеного капіталу) Фермерського господарства «НАДІЯ» складає 0.00 грн (а.с.14-16).

На час заснування Фермерського господарства «НАДІЯ» відносини, пов`язані зі створенням і діяльністю селянських (фермерських) господарств, регулював Закон України «Про селянське (фермерське) господарство від 20 рудня 1991 року №2009-XII (далі Закон №2009-XII).

Селянське (фермерське) господарство було формою підприємництва громадян України, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією. Інтереси селянського (фермерського) господарства перед підприємствами, установами та організаціями, окремими громадянами представляв голова господарства. Право на створення селянського (фермерського) господарства мав кожний дієздатний громадянин України, який досяг 18-річного віку, виявив таке бажання, мав документи, що підтверджують його здатність займатися сільським господарством, і пройшов конкурсний відбір. Першочергове право на створення селянського (фермерського) господарства надавалося громадянам, які проживали в сільській місцевості і мали необхідну кваліфікацію або досвід роботи в сільському господарстві (ч.ч.1, 4 ст.2, ч.1 ст.4 Закону №2009-XII).

На час смерті засновника Фермерського господарства «НАДІЯ» діяв Закон України «Про фермерське господарство» №973-ІV (далі Закон №973-IV), згідно якого фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону Фермерське господарство підлягає державній реєстрації як юридична особа або фізична особа - підприємець. Фермерське господарство діє на основі установчого документа (для юридичної особи - статуту, для господарства без статусу юридичної особи - договору (декларації) про створення фермерського господарства). В установчому документі зазначаються найменування господарства, його місцезнаходження, адреса, предмет і мета діяльності, порядок формування майна (складеного капіталу), органи управління, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до господарства та виходу з нього та інші положення, що не суперечать законодавству України (ст.1 Закону №973-IV).

Відповідно до ст.4 Закону №973-IV головою фермерського господарства є його засновник або інша визначена в Статуті особа. Голова фермерського господарства може письмово доручати виконання своїх обов`язків одному з членів господарства або особі, яка працює за контрактом.

Згідно ст.19 Закону №973-IV до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу.

Аналогічні норми містяться в ст.191 ЦК України, відповідно до якої, підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом. Підприємство як єдиний майновий комплекс є нерухомістю.

Фермерське господарство як цілісний майновий комплекс включає майно, передане до складеного капіталу, не розподілений прибуток, майнові та інші зобов`язання (ч.1 ст.22 Закону №973-IV).

В той же час, у відповідності до ст.23Закону №973-IV успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону.

Пунктом 4 ст.35 Закону №973-IV передбачено, що діяльність фермерського господарства припиняється, зокрема, у разі якщо не залишається жодного члена фермерського господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства.

Судом встановлено, що після смерті засновника Фермерського господарства «НАДІЯ» ОСОБА_2 діяльність фермерського господарства не припинилась, позивач ОСОБА_1 як спадкоємець, виявив бажання набути права засновника господарства та продовжити його діяльність.

У постанові від 21 січня 2020 року у справі №908/2606/18 Велика Палата Верховного Суду вказала про можливість застосування до правовідносин, які виникають у зв`язку з діяльністю фермерських господарств, приписів законодавства, що регулюють діяльність товариств з обмеженою відповідальністю, у випадку, якщо спірні правовідносини не врегульовані статутом або Законом України «Про фермерське господарство».

На час виникнення спірних правовідносин діяв Закон України «Про господарські товариства», який у статті 55 передбачав, що у зв`язку зі смертю громадянина-учасника товариства, спадкоємці мали переважне право вступу до цього товариства. У разі відмови спадкоємця від вступу до товариства з обмеженою відповідальністю або відмові товариства у прийнятті до нього спадкоємця йому видавалася у грошовій або натуральній формі частка у майні, яка належала спадкодавцю, і вартість якої визначалася на день смерті учасника.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів Фермерське господарство «НАДІЯ» не має сформованого складеного капіталу та не має зареєстрованих майнових прав.

Оскільки спадкодавець ОСОБА_2 був єдиним засновником та членом Фермерського господарства «НАДІЯ», в якого немає сформованого статутного капіталу, а позивач ОСОБА_1 як єдиний спадкоємець майна ОСОБА_2 не відмовлявся від вступу до цього господарства, як і йому не відмовлено у цьому, то визнання за ним в порядку спадкування після смерті брата права засновника Фермерського господарства «НАДІЯ» є ефективним способом захисту його прав як спадкоємця засновника, що відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним в пункті 43 постанови від 23 червня 2020 року у справі №179/1043/16-ц.

За таких обставин, суд приходить висновку, що визнання за спадкоємцем ОСОБА_1 права засновника Фермерського господарства «НАДІЯ» в порядку спадкування за законом в судовому порядку є винятковим способом захисту його прав, тому вбачаються підстави для задоволення даного позову.

У відповідності до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 908 грн. .

Керуючись ст. ст.12, 13, 259, 264-265, 268 ЦПК України, суд

У х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Казанківської селищної ради Миколаївської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Казанківського районного нотаріального округу Миколаївської області Корж Марина Василівна, Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області, Баштанська районна державна адміністрація Миколаївської області про визнання права на права засновника фермерського господарства в порядку спадкування за законом, - задовольнити повністю.

Визнати за спадкоємцем ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка мала місце ІНФОРМАЦІЯ_1 , права засновника Фермерського господарства «НАДІЯ», у визначеному Статутом господарства обсязі, державну реєстрацію якого проведено 28 листопада 2008 року, номер запису 1000444, , юридична адреса фермерського господарства: 56032, Миколаївська область, Казанківський район, село Новофедорівка.

Стягнути з Казанківської селищної ради Миколаївської області на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 908 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 20.05.2021 року.

Суддя Сябренко І.П.