Дата документу 18.05.2021 Справа № 333/2959/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/468/21 Головуючий у 1-й інстанції: Ярошенко А.Г.
Є.У.№ 333/2959/20 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Дашковської А.В.,

секретар: Волчанова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Дмитра Юрійовича, стягувач АТ «Альфа-Банк»,

за апеляційною скаргою Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Дмитра Юрійовича на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 листопада 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Д.Ю. Зазначав, що в провадженні приватного виконавця Проценка Д.Ю. знаходиться виконавче провадження № 61917469 із примусового виконання рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором у сумі 2660480,08 грн.

18.10.2019 приватним виконавцем відкрито виконавче провадження за № 60360114, описано належне боржникові нерухоме майно будинок АДРЕСА_1 та накладено на нього арешт. В межах виконавчого провадження був призначений суб`єкт оціночної діяльності ФОПК рот А.В., за висновком якого станом на 28.11.2019 вартість житлового будинку визначена у розмірі 2 977 009 грн. Будинок було передано на реалізацію з прилюдних торгів, проте через відсутність покупців він декілька разів уцінювався і на останні торги його стартова ціна становила 2 083 906, 30 грн. Однак зазначені торги не відбулись через відсутність покупців. Виконавчий документ був повернутий стягувачу.

24.04.2020 приватний виконавець Проценко Д.Ю. за заявою стягувача повторно відкрив виконавче провадження № 61917469 щодо цього ж виконавчого документа та повторно розпочав процедуру примусової реалізації предмета іпотеки.

24.05.2020 суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 була проведена оцінка житлового будинку та визначена його вартість у розмірі 2 080 140 грн.

Суб`єкт оціночної діяльності ОСОБА_3 при визначенні вартості майна використав порівняльній підхід та взяв для порівняння об`єкти нерухомого майна, які не співпадають за своїми технічними характеристиками. Так, для порівняння було взято 5 об`єктів нерухомого майна площею: 241 кв.м, 360 кв.м., 190 кв.м., 137 кв.м., та 200 кв.м., тоді як площа житлового будинку, який оцінювався складає 410 кв.м. Тобто лише один об`єкт нерухомого майна, площею 360 кв.м., був наближений до оцінюваного, всі інші мінімум вдвічі менші за площею.

Крім того, суб`єкт оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 об`єкт нерухомості не оглядав, з об`єктом нерухомості не ознайомлювався, до боржника щодо надання доступу до будинку не звертався, що є порушенням Національного стандарту №1

На думку скаржника, суб`єктом оціночної діяльності було суттєво занижено вартість об`єкта житлового будинку, що порушує його права.

Посилаючись на вказані обставини, просив суд зупинити передачу майна на реалізацію, витребувати від приватного виконавця матеріали виконавчого провадження, скасувати звіт №21-05-2020 про оцінку та визначення ринкової вартості житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 від 24.05.2020, складений ФОП ОСОБА_3 ; зобов`язати приватного виконавця визначити початкову вартість майна згідно даних судової експертизи.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 листопада 2020 року скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Скасовано звіт № 21-05-2020 про оцінку та визначення ринкової вартості житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 від 24.05.2020, складений ФОП ОСОБА_3 . Зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Д.Ю. визначити початкову вартість майна згідно даних судової експертизи.

Судове рішення мотивовано тим, що при здійсненні оцінки нерухомого майна боржника, яке передавалося на реалізацію з прилюдних торгів, суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 були порушені вимоги Закону України «Про оцінку майна», Національний стандарт №1, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року №1440, і Національний стандарт №2 від 28 жовтня 2004 року №1442. Експертом не було здійснено виходу за місцем розташування нерухомого майна, та не здійснено його огляду. При визначені вартості майна оцінювачем використано порівняльний підхід, проте були взяті для порівняння об`єкти, які не співпадають за своїми технічними характеристиками. Вказані порушення призвели до заниження вартості будинку майже на третину, що призвело до порушення прав боржника.

Не погоджуючись з ухвалою суду, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Д. Ю. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись напорушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою відмовити у задоволені скарги.

В обґрунтування апеляційної скарги приватний виконавець зазначив, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, у зв`язку із чим прийшов до помилкових висновків. Зазначає, що скаржником пропущений визначений п.5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» десятиденний строк оскарження оцінки майна в судовому порядку. Вважає безпідставними доводи боржника про неправильне визначення оцінки майна, оскільки при визначенні ринкової вартості майна оцінювачем використовувався порівняльний підхід та визначалася середня вартість квадратного метру та стану майна з урахуванням місця розташування та його типом. Вважає, що суд першої інстанції позбавлений повноважень скасовувати звіт про оцінку майна. Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені оцінювачем висновки. Встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних із скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів. Окрім того, виконавець вказує на неприпустимість рішення суду першої інстанції стосовно визначення початкової вартості майна згідно даних, які викладені в рецензії на звіт, оскільки ЗУ «Про виконавче провадження» чітко визначає порядок визначення вартості майна боржника та оцінки цього майна.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначає, що строк на оскарження дій приватного виконавця він не пропустив, оскільки він ознайомився із виконавчим провадженням 03.06.2020, а з відповідною скаргою звернувся до суду 12.06.2020, тобто в межах 10-денного строку. Вважає безпідставними доводи апеляційної скарги щодо затягування боржником виконавчого провадження. Виконавцем не наведено жодного правового обґрунтування щодо підстав для скасування судового рішення, апеляційна скарга зводиться до цитування норм Закону України «Про виконавче провадження».

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

За ст. 263 ЦПК судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції в повній мірі не відповідає.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, таких засад, як забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до частин першої-третьої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження», визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

Частиною п`ятою статті 57 Закону встановлено, що виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Із урахуванням наведеного Велика Палата Верховного Суду від 20 березня 2019 року в справі № 821/197/18 (провадження № 11-1200апп18) зазначила, що визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності, здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання на підставі виконавчих документів. Отже, оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Згідно з частиною четвертою статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Підставою проведення оцінки майна є, зокрема, договір між суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання та замовником оцінки, який укладається в письмовій формі та може бути двостороннім або багатостороннім (частина перша статті 10 та частина перша статті 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Частиною першою статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» встановлено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

За змістом статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами з оцінки майна, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

В силу пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» однією із форм оцінки майна є рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), яке полягає в їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, в порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.

Відповідно до частин першої, третьої статті 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).

Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), якщо зазначена оцінка погоджується, затверджується або приймається органом державної влади або органом місцевого самоврядування, є обов`язковим.

Тобто, вищезазначеним Законом передбачено, що однією із форм оцінки майна є рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), яке полягає у їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, у порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.

Отже, рецензування звіту з оцінки є законодавчо встановленим способом спростування результатів оцінки, який в межах виконавчого провадження дозволяв швидко та ефективно захистити права боржника.

В свою чергу, Закон України «Про виконавче провадження» не містить обов`язку державного виконавця, або відповідного відділу Державної виконавчої служби здійснювати рецензування звіту про оцінку майна, здійснену суб`єктом оціночної діяльності.

Вищезазначене узгоджується із правовим висновком викладеним, зокрема, у постановах Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі № 826/6706/18, від 01 липня 2020 року у справі № 2-1160/11.

Встановлено, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Д.Ю. з жовтня 2019 перебувало виконавче провадження №60360114 із примусового виконання виконавчого напису приватного виконавця Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. від 18.03.2015 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості у сумі 480 603,08 грн.

Виконавцем встановлена належність боржникові житлового будинку, загальною площею 410, 2 кв.м, розташованого в АДРЕСА_1 , який перебував у іпотеці АТ «Альфа-Банк».

В межах виконавчого провадження був призначений суб`єкт оціночної діяльності ФОПК рот А.В., за висновком якого станом на 28.11.2019 вартість житлового будинку визначена у розмірі 2 977 009 грн.

Будинок був переданий на реалізацію шляхом проведення електронних торгів, які неодноразово призначалися та які не відбулися за відсутності допущених учасників торгів, через що будинок неодноразово уцінювався , станом на 03.03.2020 початкова ціна будинку після чергового уцінення була визначена у 2 083 906 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду від 05.03.2020 зупинено виконавче провадження в частині примусового виконання виконавчого напису нотаріуса

Постановою державного виконавця від 24.04.2020 відкрито виконавче провадження № 61917469 із примусового виконання рішення Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 12.10.2012 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості у сумі 2660480,08 грн.

Постановою приватного виконавця від 20.05.2020 призначено суб`єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні і визначення вартості нерухомого майна.

Відповідно до звіту про оцінку майна №21-05-2020 вартість описаного та арештованого житлового будинку становить 2 080 140 грн.

27.05.2020 виконавець направив боржникові повідомлення про здійснення оцінки майна, даних про його отримання останнім матеріали виконавчого провадження не містять.

03.06.2020 представник боржника адвокат Ємець А.Ю. ознайомився із матеріалами виконавчого провадження (а.с.147), та 11.06.2020 повідомив приватного виконавця про незгоду зі звітом про оцінку та визначення ринкової вартості житлового будинку (а.с.148).

Не погоджуючись із оцінкою ФОП ОСОБА_3 , ОСОБА_2 11.06.2020 направив приватному виконавцю ОСОБА_4 заяву про незгоду з проведеною оцінкою, яку останній отримав 12.06.2020 року о 09 годині 42 хвилини (а.с.7, 76,77).

На замовлення боржника 22.06.2020 членом експертної ради ГО «Українське товариство оцінювачів» була виконана рецензія на звіт про оцінку вартості нерухомого майна №21-05-2020 та визначено, що звіт класифікується як такий, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та не може бути використаний за призначенням (а.с.49-53).

Згідно з приписами статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Частиною третьою статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» встановлено, що акт оцінки майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, звіт про оцінку такого майна додається до акта оцінки майна.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, державний виконавець із власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна суб`єктів оціночної діяльності суб`єктів господарювання.

Національний стандарт № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440, і Національний стандарт № 2 «Оцінка нерухомого майна», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004 року № 1442, є обов`язковими для застосування під час проведення оцінки майна.

Частиною шостою статті 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» унормовано, що положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Таким чином, оцінка нерухомого майна має здійснюватись відповідно до Національного стандарту № 2 Оцінка нерухомого майна з урахуванням вимог Національного стандарту № 1, яким визначено загальні засади.

Згідно з приписами пункту 50 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема, ознайомлення з об`єктом оцінки.

Відповідно до пункту 51 Національного стандарту № 1 незалежна оцінка майна включає, зокрема, етап ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки, а також ідентифікацію об`єкта оцінки та пов`язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів.

У статті 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення оцінки.

Аналіз указаних норм свідчить, що незважаючи на вибір експертом методичного підходу оцінки майна (дохідний, порівняльний) підготовці та проведенню незалежної експертизи майна передує, в будь-якому випадку, ознайомлення з об`єктом оцінки шляхом доступу до нього.

Аналогічний висновок викладений, зокрема, в постановах Верховного Суду від 14 серпня 2019 року в справі № 766/7365/17 (провадження № 61-36614св18) і від 10 травня 2018 року в справі № 759/8923/16-ц (провадження 61-17270св18).

У вказаній справі, встановлено в тому числі і наданою скаржником рецензією на звіт (а.с.49-52), що експерт провів оцінку без доступу до приміщення, обмежившись наявністю фотографій об`єкта.

Установивши, що при визначені вартості майна боржника були порушені вищевказані норми права, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що суб`єктом оціночної діяльності була порушена процедура проведення оцінки майна боржника та задовольнив скаргу боржника в цій частині.

Доводи апеляційної скарги приватного виконавця про те, що боржником порушений строк оскарження оцінки майна, є неспроможними.

Даних про отримання боржником повідомлення про проведення оцінки майна м матеріали виконавчого провадження не містять.

Фактично з оспорюванню оцінкою боржника було ознайомлено 03.06.2020, з відповідною скаргою до суду у цій справі останній звернувся 12.06.2020, тобто в межах встановленого ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» десятиденного строку .

Посилання приватного виконавця на те, що суд не вправі скасовувати оцінку майна, так як він не створює жодних правових наслідків для учасників виконавчого провадження, а лише відображає висновки оцінювача, не заслуговують на увагу.

Визначення вартості майна боржника є процесуальною дією приватного виконавця, а тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження дій виконавця.

За вказаних обставин боржником обрано належний спосіб оскарження оцінки свого майна шляхом оскарженні відповідних процесуальних дій приватного виконавця. В зазначеній частині оскаржувана ухвала відповідає вимогам закону і матеріалам справи.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги про те, що суд за результатами розгляду скарги не вправі визначати початкову ціну вартості майна, є обґрунтованими.

Статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено проведення судової експертизи для визначення вартості майна боржника у випадку незгоди боржника із проведеною в межах виконавчого провадження оцінкою. Отже за результатами розгляду скарги на дії приватного виконавця суд не мав права покладати на нього обов`язок визначити початкову вартість згідно даних судової експертизи.

В зазначеній частині оскаржувану ухвалу не можна визнати такою, що постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому на підставі ст.376 ЦПК України вона підлягає скасуванню з ухваленням нової про відмову у задоволенні вимоги боржника про визначення вартості майна за даними судової експертизи.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Дмитра Юрійовича задовольнити частково.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 листопада 2020 року у цій справі в частині зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Д.Ю. визначити початкову вартість майна згідно даних судової експертизи скасувати.

У задоволенні вимоги ОСОБА_2 про зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Д.Ю. визначити вартість майна згідно даних судової експертизи залишити без задоволення.

В іншій частині оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складено 19 травня 2021 року.

Головуючий: І.В. Кочеткова

Судді: А.В. Дашковська

О.М. Кримська