Справа № 2/593/42/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" січня 2021 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої-судді Данилів О.М.

при секретарі Паньків М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бережани за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Бережанського районного суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 , у якому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей, а саме: дочки ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі нею до суду заяви і до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилалася на те, що вона з 17 липня 2011 року по 9 жовтня 2020 року перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 - син ОСОБА_4 , а так як протягом тривалого часу вона з відповідачем не підтримує шлюбні відносини і вони проживають роздільно та з вказаного часу їх малолітні діти проживають разом з нею і перебувають на її утриманні, а відповідач не надає коштів на утримання дітей, тому за вказаних обставин просила її позов задоволити.

2 листопада 2020 року ухвалою Бережанського районного суду Тернопільської області провадження у зазначеній справі було відкрито та справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідач, ознайомившись із позовною заявою та долученими до неї документами, надіслав суду відзив на позов, у якому зазначив, що неповнолітні діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є його дітьми, які практично постійно були на його утриманні, оскільки він, працюючи в Польщі, приїздив додому та привозив їм продукти харчування, подарунки, іграшки та гроші на їх утримання. Протягом останнього року кількість його передач зменшилася, але однаково він допомагав позивачці в утриманні дітей та навіть на свято Миколая передав дітям подарунки: солодощі та готівку у розмір 500 злотих. У відзиві на позов відповідач просив суд врахувати той факт, що він в даний час проживає в Польщі з іншою жінкою із якою має спільну дитину - дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка також перебуває на його утриманні. Враховуючи його видатки на проживання, харчування та утримання його дитини у Польщі, він здатний щомісячно сплачувати позивачці на утримання дітей по 1500 гривень на кожну дитину, які погоджується пересилати шляхом переказу коштів на банківський рахунок. До поданого суду відзиву на позов надіслав копію із паспорта громадянина України та довідку про його доходи на польській мові.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, у якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, вона, ознайомившись із відзивом відповідача на заявлені нею позовні вимоги, не заперечує, що відповідач дійсно час від часу передавав їй гроші на утримання дітей, однак ця допомога була нерегулярною. Із врахуванням позиції відповідача вона погоджується отримувати від нього кошти на утримання дітей у вказаному ним розмірі, а саме: по 1500грн. щомісячно на кожну дитину, які слід сплачувати на її банківський рахунок, який вказаний у наданій нею суду довідці. Змінені позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання також не з`явився, у поданому відзиві на позов просив надіслати йому рішення суду про стягнення аліментів та номер рахунку, на який він повинен сплачувати кошти на утримання дітей.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи та взявши до уваги письмову заяву позивачки щодо зміни позовних вимог та поданий відповідачем відзив на позов, прийшов до висновку, що змінені позовні вимоги ОСОБА_1 слід задоволити, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Положеннями статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно із вимогами статтей 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що з 17 липня 2011 року по 9 жовтня 2020 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 - син ОСОБА_4 . Протягом тривалого часу сторони проживають роздільно і не підтримують шлюбних відносин та з вказаного часу малолітні діти сторін проживають разом з позивачкою і перебувають на її утриманні, а відповідач час від часу хоч передавав кошти на утримання дітей, однак ця допомога була нерегулярною.

Вищевказані факти підтверджуються оглянутими в судовому засіданні документами, а саме: копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , повторно виданого 17грудня 2019 року Бережанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області; свідоцтвами про народження серії НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , виданими 6 червня 2012 року та 23 квітня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бережанського району Тернопільської області на ім"я ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; рішенням Бережанського районного суду від 9 жовтня 2020 року про розірвання шлюбу, а також довідкою № 4196, виданою 13 жовтня 2020 року Бережанською міською радою Тернопільської області.

Частиною 5 ст. 183 Сімейного кодексу України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину- однієї четверті, на двох дітей-однієї третини та трьох і більше дітей - половини заробітку платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

А так як судом встановлено, що відповідач є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що свідчать свідоцтва про їх народження, то він, як батько, відповідно до ст. 180 СК України зобов"язаний утримувати своїх малолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а поскільки відповідач хоч у добровільному порядку надавав позивачці кошти на утримання дітей, однак ця допомога була нерегулярною, тому позовні вимоги позивачки щодо стягнення аліментів слід визнати підставними і задоволити їх.

Визначаючи розмір аліментів, які слід стягувати із відповідача, суд керується наступним.

У поданому до суду відзиві на позов відповідач визнав, що являться батьком вказаних позивачкою у позові дітей, які постійно проживають із позивачкою, а він, проживаючи у Польщі, передає позивачці для дітей подарунки і гроші на їх утримання та у вказаному відзиві він визначає, що у зв`язку із скрутним матеріальним становищем та перебуванням на його утриманні ще однієї дитини - дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , він має змогу сплачувати позивачці лише по 1500 гривень на кожну дитину та позивачка, враховуючи матеріальне становище відповідача, погодилася на отримання аліментів у запропонованому ним розмірі та, подавши суду письмову заяву, змінила свої позовні вимоги, тому суд, враховуючиматеріальне становище платника аліментів, вважає можливим стягувати із відповідача на користь позивачки аліменти по 1500 гривень на кожну дитину, що не буде суперечити вимогам ч. 2 ст. 182 СК України.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 180-183, 191 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 206, 258, 263-265, 352, 354, 430 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Змінені п озовні вимоги ОСОБА_1 задоволити.

Стягувати щомісячно із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця м. Бережани Тернопільської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в Польщі, за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , жительки АДРЕСА_1 , на відкритий на її ім"я в АТ КБ " ПриватБанк" рахунок № НОМЕР_5 (рахунок для поповнення НОМЕР_6 ):

-1500 ( одну тисячу п"ятсот ) гривень на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- 1500 ( одну тисячу п"ятсот ) гривень на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнення аліментів розпочати з дня звернення позивачки до суду із даним позовом, а саме: з 13 жовтня 2020 року і продовжувати до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення про стягнення аліментів на дітей у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення набирає законної сили після закінчення терміну на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його постановлення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складення повного судового рішення - 6 січня 2021 року.

Cуддя Бережанського районного суду

Тернопільської області Данилів О.М.