22-ц/804/1378/21
221/1732/21

П О С Т А Н О В А

Іменем України

Єдиний унікальний номер 221/1732/21

Номер провадження 22-ц/804/1378/21

19 травня 2021 року місто Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Лопатіної М.Ю.

суддів Мальцевої Є.Є., Пономарьової О.М.

за участю секретаря Сидельнікової А.В.,

сторони:

позивач ОСОБА_1

відповідач Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії

«Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця»

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Волноваського районного суду Донецької області від 26 березня 2021 року, постановлену у складі судді Мохова Є.І.,-

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог.

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі та стягнення моральної шкоди.

Позов мотивовано тим, що постановою Апеляційного суду Донецької області від 24 липня 2018 року, позивача було поновлено на посаді начальника структурного підрозділу «Волноваське локомотивне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», яка до теперішнього часу відповідачем не виконана. В зв`язку з цим, позивач просив зобов`язати відповідача Акціонерне товариство «Українська залізниця» внести зміни до Структури та штатного розпису структурного підрозділу «Волноваське локомотивне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» шляхом введення посади начальника структурного підрозділу «Волноваське локомотивне депо» регіональної філії «Донецька залізниця», а у разі неможливості внесення таких змін поновити ОСОБА_1 на аналогічній посаді керівника структурного підрозділу «Волноваське локомотивне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця»; зобов`язати відповідача Акціонерне товариство «Українська залізниця» фактично допустити ОСОБА_1 до виконання попередніх обов`язків відповідно до посадової інструкції від 15 січня 2016 року; стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 100 000, 00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 26 березня 2021 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до АТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі та стягнення моральної шкоди.

Відмовляючи у відкритті провадження, місцевий суд виходив з того, що є таке, що набрало законної сили, рішення між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду.

Скарга мотивована тим, що відсутнє судове рішення між тими самими сторонами та про той самий предмет і з тих самих підстав, тому місцевий суд зробив необґрунтований висновок про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі.

Доводи і заперечення інших учасників справи.

Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

У судовому засіданні позивач підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржене судове рішення не відповідає зазначеним вимогам закону.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 24 липня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання наказу № 11-Н від 05 січня 2018 року про звільнення ОСОБА_1 з роботи, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено. Визнано незаконним наказ №11-Н від 05 січня 2018 року про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника структурного підрозділу «Волноваське локомотивне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» за п.3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання обов`язків, обумовлених трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку. Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника структурного підрозділу «Волноваське локомотивне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» з 06 січня 2018 року Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» () на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 97419 гривень 34 копійки та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1057 гривень 20 копійок. Судове рішення в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 на посаді начальника структурного підрозділу «Волноваське локомотивне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» допущено до негайного виконання (а.с 15-23).

Крім того, ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 05 серпня 2020 року, яку постановою Донецького апеляційного суду від 05 жовтня 2020 року залишено без змін, скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця задоволено. Визнано неправомірною та скасовано постанову державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київа Головного територіального управління юстиції у місті Києві Коваль Л.І. від 27 лютого 2019 року про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 221/450/18, виданого 09 серпня 2018 року Волноваським районним судом Донецької області, про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника структурного підрозділу Волноваське локомотивне депо регіональної філії Донецька залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця з 06 січня 2018 року. Зобов`язано державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваль Л.І. усунути порушення, відновити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 221/450/18, виданого 09 серпня 2018 року Волноваським районним судом Донецької області про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника структурного підрозділу Волноваське локомотивне депо регіональної філії Донецька залізниця публічного акціонерного товариства Українська залізниця з 06 січня 2018 року та провести виконавчі дії в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» (а.с 24-29).

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції, та застосовані норми права.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Отже, відмова у відкритті провадження, серед іншого, можлива за умови, що вже існує рішення суду, яке набрало законної сили, і це рішення ухвалено за наслідками розгляду спору (позову), який розглядається між тими самими сторонами, про той самий предмет спору і з тих самих підстав.

З наведеного вбачається, що в тих випадках, коли справа вже вирішена судом або коли сторони розпорядилися своїми правами певним чином і суд затвердив ці дії, повторне звернення до суду не допускається. Неможливість повторного розгляду справи, коли є судове рішення, що набрало законної сили і не скасоване у встановленому законом порядку, обов`язкове для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягає виконанню на всій території України.

Таким чином, необхідність застосування пункту 2 частини першої статті 186 ЦПК України обумовлена, зокрема, неприпустимістю розгляду судами одного і того ж спору двічі.

Зазначені підстави для відмови у відкритті провадження у справі спрямовані на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Ухвалюючи рішення про відмову у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції зробив необґрунтований висновок про те, вимоги ОСОБА_1 вже були предметом розгляду в іншій справі, оскільки його позов про поновлення на роботі та позов про відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі та стягнення моральної шкоди не є тотожними спорами, оскільки різняться за характером правовідносин, предметом і підставами позовів.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

У відповідності з вимогами п. 4 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374,379,381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Волноваського районного суду Донецької області від 26 березня 2021 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст.389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Судді:

Повний текст постанови складено 19 травня 2021 року.

Суддя: