Справа № 2026/1043/2012
Провадження № 6/630/14/21
УХВАЛА

13 травня 2021 року м.Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Малихіна О.О.,

за участю секретаря Павлухіної О.С.,

представника заявника (дистанційно) Радченка А.В.,

заінтересованої особи ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Люботин Харківської області цивільну справу за заявою АТ «Райффайзен Банк Аваль», заінтересована особа: ОСОБА_1 , про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, -

в с т а н о в и в:

Представник АТ «Райффайзен Банк Аваль» Чеботарь Ж.С. звернулась до суду з заявою від 30 березня 2021 року, в якій просить наступне:

Видати дублікат виконавчого листа № 2026/1043/2012 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості в сумі 31039,51 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на момент винесення рішення складає 248098,80 грн., який вперше був виданий 26 листопада 2012 року Люботинським міським судом Харківської області;

Видати дублікат виконавчого листа № 2026/1043/2012 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості в сумі 2480,99 грн., який вперше був виданий 26 листопада 2012 року Люботинським міським судом Харківської області;

Визнати поважною причину пропуску строку для пред`явлення до виконання виконавчих документів № 2026/1043/2012 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль»;

Поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2026/1043/2012 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості в сумі 31039,51 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на момент винесення рішення складає 248098,80 грн., який вперше був виданий 26 листопада 2012 року Люботинським міським судом Харківської області;

Поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2026/1043/2012 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості в сумі 2480,99 грн., який вперше був виданий 26 листопада 2012 року Люботинським міським судом Харківської області.

В обґрунтування заяви представник АТ «Райффайзен Банк Аваль» Чеботарь Ж.С. вказує ті обставини, що 13 листопада 2012 року Люботинським міським судом Харківської області в справі № 2026/1043/2012 був задоволений позов АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 та з останнього стягнуто заборгованість за кредитним договором та судові витрати. На виконання рішення судом були видані виконавчі листи, з метою виконання яких АТ «Райффайзен Банк Аваль» був вимушений звернутися до відділу державної виконавчої служби. Звертаючись до органу ДВС за інформацією про хід виконавчого провадження, представникам Банку було лише повідомлено про те, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, на підставі чого винесено постанову про повернення виконавчих документів стягувачу. На переконання представника заявника оригінали виконавчих листів в справі № 2026/1043/201 ймовірно були втрачені у Міськрайонному відділі ДВС по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) після прийняття державним виконавцем 21 серпня 2014 року процесуального рішення про закриття виконавчих проваджень №№ 44213847, 44214516, оскільки у відділі ДВС відсутні відомості про відправку виконавчих листі на адресу АТ «Райффайзен Банк Аваль». Це було вказано у відповіді відділу ДВС від 30 березня 2021 року на запит Банку. Наразі, рішення суду безпосередньо боржником ОСОБА_1 у добровільному порядку не виконано та заборгованість по кредитному договору не погашена. Від так відсутність у стягувача виконавчих листів позбавляє його права на здійснення примусового виконання рішення суду. В той же час, отримання стягувачем дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для їх пред`явлення до виконання сприятиме відновленню права стягувача на виконання судового рішення. На переконання представника заявника, поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання має відбуватися незалежно від причин пропуску такого строку, адже це відповідатиме принципам верховенства права та справедливості.

В судовому засіданні представник АТ «Райффайзен Банк Аваль» Радченко А.В., беручи участь в судовому розгляду в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення EASYCON, подану заяву підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Виступаючи з промовою, представник ОСОБА_2 посилався на обставини, вказані у заяві.

Заінтересована особа боржник ОСОБА_1 в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечив, у своїй промові стисло виклав зміст своїх письмових заперечень від 11 травня 2021 року, які зводять до наступного: стягував від 2012 року не проявляв зацікавленості у виконанні рішення суду та стягнення з нього грошових коштів та проявив службову недбалість; заяву про видачу дублікатів виконавчих листів подано після спливу строку пред`явлення їх до виконання; наведені в заяві причини пропуску строку не можна вважати поважними.

Суд, вислухавши промови учасників судового процесу, дослідивши заяву разом з доданими до неї документами, а також частково матеріали справи № 2026/1043/2012, вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи № 2026/1043/2012, рішенням від 13 листопада 2012 року за результатами розгляду позовної зави ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором позовні вимоги були задоволені та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/1277/74/90193 від 02 серпня 2007 року в загальному розмірі 31039,51 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 02 серпня 2012 року складає 248098 грн.80 коп., а також витрати по оплаті судового збору в сумі 2480,99 грн.

Рішення набрало чинності 26 листопада 2012 року. В матеріалах справи наявне зворотне поштове повідомлення про отримання представником ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про отримання 17 січня 2013 року копії рішення суду, яке набрало законної сили, та виконавчих листів.

Згідно із ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV в редакції, яка була чинною станом на дату набрання рішенням суду законної сили, тобто 26 листопада 2012 року, виконавчий лист міг бути пред`явлений для виконання в строк протягом одного року з дня, наступного за днем набрання рішенням законної сили.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, в якості обґрунтування поданої заяви представник АТ «Райффайзен Банк Аваль» Чеботарь Ж.С. вказує ті обставини, що оригінали виконавчих листів в справі № 2026/1043/201 ймовірно були втрачені безпосередньо у Міськрайонному відділі ДВС по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) після прийняття державним виконавцем 21 серпня 2014 року процесуального рішення про закриття виконавчих проваджень №№ 44213847, 44214516, або під час поштового пересилання від відділу ДВС на адресу стягувача.

В той же час, до заяви від 30 березня 2021 року представником АТ «Райффайзен Банк Аваль» Чеботарь Ж.С. були надані копії двох виконавчих листі, виданих 26 листопада 2012 року Люботинським міським судом Харківської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором № 014/1277/74/90193 від 02 серпня 2007 року в загальному розмірі 31039,51 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 02 серпня 2012 року складає 248098 грн.80 коп., а також витрат по оплаті судового збору в сумі 2480,99 грн. На зворотному боці кожного з виконавчих листів є відмітка про повернення виконавчого документу стягувачу 21 серпня 2014 року на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно зі ст. 47 цього Закону в редакції, яка була чинною станом на 21 серпня 2014 року, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (п. 2 ч. 1 цієї статті); повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Під час дослідження судом вказаних копій виконавчих листів представник заявника ОСОБА_2 пояснив, що ці копії були отримані електронному поштою від органу ДВС у сканованому виді ще на початку 2018 року, що додатково вказує на втрату виконавчих листів при пересиланні.

Але з наведеними письмовими та усними доводами представників заявника ОСОБА_3 і ОСОБА_2 суд не погоджується та відхиляє їх, виходячи з такого.

На копіях виконавчих листів представником заявника ОСОБА_3 вчинений посвідчувальний напис щодо відповідності таких копій оригіналам виконавчих листів, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 95 ЦПК України. З цього випливає, що оригінали виконавчих листів перебувають в розпорядженні представника заявника.

На обґрунтування обставин заяви був наданий акт від 30 березня 2021 року про втрату виконавчого документу № 2026/1043/2012, складений комісією співробітників АТ «Райффайзен Банк Аваль» Чеботарь Ж.С., ОСОБА_4 і ОСОБА_5 . Цим актом встановлено факт втрати стягувачем АТ «Райффайзен Банк Аваль» оригіналів виконавчих листів № 2026/1043/2012 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором № 014/1277/74/90193 від 02 серпня 2007 року в загальному розмірі 31039,51 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 02 серпня 2012 року складає 248098 грн.80 коп., а також витрат по оплаті судового збору в сумі 2480,99 грн. Отже зміст цього акту вказує на те, що оригінали виконавчих листів все ж таки були отримані стягувачем від органу ДВС після завершення виконавчого провадження у встановленому порядку, але в подальшому втрачені співробітниками Банку під час виконання службової діяльності.

Заявник наголошував, що втрата оригіналу виконавчого листа та пропуск строку його пред`явлення до примусового виконання відбулись поза межами винних дій стягувача, призводить до відсутності повного виконання остаточного рішення суду та порушення інтересів стягувача. В той же час, досліджені докази в їх сукупності вказують на втрату оригіналів виконавчих листів саме стягувачем та, відповідно, спростовують доводи стягувача про те, що виконавчі листі втрачені через недбальство органу ДВС.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, що прямо передбачено ч.6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження»

У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (ч. 1 ст. 433 ЦПК України). Положення Закону України «Про виконавче провадження» регулюють питання переривання строку давності пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до пп. 17.4 п 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, приписи пп. 17.4 п 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України не суперечать приписам Закону України «Про виконавче провадження», частини ч. 1 ст. 433 ЦПК України. Зазначені приписи перехідних положень ЦПК України не забороняють суду одночасно розглянути та вирішити поставлені у заяві стягувача питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та про видачу дубліката такого документа у разі його втрати або розглянути питання про видачу дубліката втраченого виконавчого документа після того, як суд поновив строк для пред`явлення цього документа до виконання.

Такі правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 2-2177/11.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) дійшла висновку, що якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Підставою для відмови у видачі дубліката виконавчого листа є закінчення строку, встановленого для пред`явлення його до виконання і незаявлення вимоги про поновлення цього строку.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд відповідно до ст. 89 ЦПК України дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа документу є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Заявляючи про поважність пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, Банк посилається на втрату цього виконавчого листа, про яку йому стало відомо лише у березні 2021 року.

Разом з тим, представник заявника не пояснив та не обґрунтував, з яких причин АТ «Райффайзен Банк Аваль» як стягувач не цікавився станом виконання судового рішення протягом 2013-2020 років; які поважні причини завадили Банку дізнатися вчасно з урахуванням принципу добросовісності і обов`язку сумлінно користуватися своїми правами (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, ч. 7 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV; ч. 8 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII) про стан виконання судового рішення.

На переконання суду отримання стягувачем інформації про повернення виконавчого листа за відсутності будь-яких даних про вжиття стягувачем заходів, які б свідчили про його зацікавленість у виконанні рішення суду на його користь, не є поважною причиною для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа для виконання.

Оскільки відсутні підстави для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа для виконання, то у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа також слід відмовити.

Керуючись ст. 433 пп. 17.4 п 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 30 березня 2021 року про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення. У разі проголошення вступної і резолютивної частини ухвали, зазначений строк обчислюється з дня складання повної ухвали.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому ухвали.

СуддяО. О. Малихін

Повний текст ухвали

складений 18 травня 2021 року.