Ухвала

18 травня 2021 року

м. Київ

справа № 753/16938/19

провадження № 61-14523ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Лідовця Р. А.,

розглянув клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання та дії постанови Київського апеляційного суду від 15 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - директор Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» ОСОБА_2, про захист переважного права на залишення на роботі при вивільненні працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці та за об`єднаним позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: директор Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» ОСОБА_2, професійна спілка працівників Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України», про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - директор Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» ОСОБА_2, про захист переважного права на залишення на роботі при вивільненні працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці.

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: директор Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» ОСОБА_2, професійна спілка працівників Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України», про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 03 квітня 2020 року позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - директор Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» ОСОБА_2, про захист переважного права на залишення на роботі при вивільненні працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці задоволено частково.

Визнано переважне право ОСОБА_1 на залишення на роботі при вивільненні працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України».

Зобов`язано Державне підприємство «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» перевести ОСОБА_1 на підставі її заяви на ім`я ОСОБА_2 від 24 січня 2019 року до управління фармаконагляду Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України».

У іншій частині позовних вимог відмовлено.

Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: директор Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» ОСОБА_2, професійна спілка працівників Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України», про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено частково.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді провідного фахівця сектору інформаційно-аналітичної роботи та ведення баз даних управління менеджменту даних з безпеки Департаменту фармаконагляду з 15 квітня 2019 року.

Стягнуто з Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» на користь ОСОБА_1 оплату за час вимушеного прогулу з 16 квітня 2019 року до 03 квітня 2020 року в розмірі 153 557,50 грн.

У іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Київського апеляційного суду від 15 вересня 2020 року апеляційну скаргу Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» задоволено, рішення Дарницького районного суду міста Києва від 03 квітня 2020 року скасовано, у задоволенні позовів ОСОБА_1 відмовлено.

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулася доВерховного Суду з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 15 вересня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржуване судове рішення і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 15 вересня 2020 року залишено без руху для зазначення в касаційній скарзі обов`язкових підстав касаційного оскарження.

У листопаді 2020 року заявником у встановлений судом строк зазначений недолік касаційної скарги усунуто.

Ухвалою Верховного Суду від 18 листопада 2020 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 15 вересня 2020 року і витребувано із Дарницького районного суду міста Києва цивільну справу № 753/16938/19.

У грудні 2020 року цивільна справа № 753/16938/19 за позовом ОСОБА_1 надійшла у провадження Верховного Суду.

У березні 2021 року до Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання та дії постанови Київського апеляційного суду від 15 вересня 2020 року до закінчення касаційного провадження.

Частиною першою статті 436 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

При вирішенні клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії Верховний Суд керується статтею 11 ЦПК України, відповідно до якої, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи, зокрема, завдання цивільного судочинства, особливості предмета спору та забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами.

З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Отже, клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим та містити підстави для зупинення виконання або дії судового рішення, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судового рішення у разі, якщо воно буде скасовано.

Відповідно до частини третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

ОСОБА_1 не навела обґрунтованих підстав та не надала доказів на їх підтвердження, на підставі яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання або дію постанови Київського апеляційного суду від 15 вересня 2020 року.

Ураховуючи наведене, а також те, що оскарження судового рішення в касаційному порядку не є безумовною підставою для зупинення виконання або його дії судом касаційної інстанції, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання та дії постанови Київського апеляційного суду від 15 вересня 2020 року слід відмовити.

Керуючись статтями 260, 394, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про зупинення виконання та дії постанови Київського апеляційного суду від 15 вересня 2020 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Ю. В. Черняк

І. А. Воробйова

Р. А. Лідовець