УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2021 року суддя Вінницького міського суду Вінницької області Федчишен С.А., розглянувши заяву про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Першої вінницької державної нотаріальної контори про визнання договору довічного утримання недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться вище вказана цивільна справа.

ОСОБА_1 звернувся в суд з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та заборони ОСОБА_2 та іншим особам у будь який спосіб вчиняти дії, які можуть знизити вартість вказаної квартири (перепланування, ремонт, пошкодження майна) та дії спрямовані на відчуження майна, як то запитування та отримувати документів необхідних для відчуження нерухомості, відвідування з даного приводу нотаріальних контор та ріелторських компаній, подавати оголошення про продаж нерухомості в засобах масової інформації, тощо.

Суд, розглянувши вищезазначену заяву, дослідивши матеріали справи, враховуючи її обґрунтування, приходить до висновку про наявність підстав для часткового забезпечення позову.

Згідно ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 4 ч. 1ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Частина 1 ст. 153 ЦПК України зазначає, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Заявником в заяві про забезпечення позову зазначено причини, у зв`язку з чим потрібно забезпечити позов. Заходи забезпечення позову відповідають заявленим вимогам, тобто безпосередньо зв`язані з предметом спору, є співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Судом також враховується охорона прав і інтересів інших осіб, які беруть участь у справі, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Цивільний процесуальний кодекс України враховує принцип рівноправ`я сторін у процесі і забезпечує захист інтересів, в тому числі, відповідача.

Відповідно до п. 6 Постанови пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Судом перевірено аргументованість вимоги про забезпечення позову щодо застосовування заходів забезпечення позову, враховано те, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Відповідність забезпечувальних заходів заявленій вимозі полягає у відповідності майнового інтересу заявника заходам, про застосування яких він клопоче перед судом. Так, відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Судом, враховано, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику.

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3статті 154 ЦПК України.

Враховуючи викладене, а також те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення, суд приходить до висновку про необхідність забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Заява в частині заборони ОСОБА_2 та іншим особам у будь який спосіб вчиняти дії, які можуть знизити вартість вказаної квартири (перепланування, ремонт, пошкодження майна) та дії спрямовані на відчуження майна, як то запитування та отримувати документів необхідних для відчуження нерухомості, відвідування з даного приводу нотаріальних контор та ріелторських компаній, подавати оголошення про продаж нерухомості в засобах масової інформації, тощо до набрання чинності рішення у справі задоволенню не підлягає, оскільки забезпечення позову шляхом накладання арешту передбачає собою заборону вчинення будь-яких дій.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 149- 153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити частково.

Забезпечити позов у цивільній справі № 127/28887/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Першої вінницької державної нотаріальної контори про визнання договору довічного утримання недійсним, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Ухвалу звернути до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її складення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: