У Х В А Л А

про відмову у прийнятті до провадження

04 січня 2021 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду міста Києва Ковбасюк О.О., розглянувши матеріали скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-експлуатаційне підприємство «ВД-ПОБУТ», заінтересована особа Подільський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві на рішення державного виконавця,-

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «ВЕП «ВД-ПОБУТ», як боржник у виконавчому провадженні, звернувся до районного суду в порядку цивільного судочинства зі скаргою, в якій просить визнати протиправними дії державного виконавця Подільського РВ ДВС м. Києва Галунько Л.І. та скасувати постанову державного виконавця від 24 листопада 2020 року про відкриття виконавчого провадження №63706481 щодо примусового виконання постанови державного виконавця від 03 листопада 2020 року про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження №16807567.

Розглядаючи питання про прийняття вищевказаної скарги до провадження, вважаю, що у відкритті провадження слід відмовити із наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 85 Закону України «Про виконавче провадження» скарга у виконавчому провадженні по виконанню судового рішення на дії (бездіяльність) державного виконавця подається до суду, який видав виконавчий документ.

Юрисдикційність розгляду скарг на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби залежить від спеціалізації суду, який ухвалив рішення, що підлягає примусовому виконанню органами державної виконавчої служби.

Згідно із ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

При цьому, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (ч. 1, 2 ст. 74 Закону «Про виконавче провадження»). Дані норми є спеціальними по відношенню до загальних норм процесуальних кодексів.

З урахуванням вищенаведеного, можна дійти висновку, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Крім того, на сьогодні існують сталі правові висновки Верховного Суду з даного питання. Суди в даному випадку приходять до єдиного висновку про неможливість розгляду вимог щодо оскарження постанови державного виконавця чи приватного виконавця про стягнення виконавчого збору у порядку цивільного судочинства, оскільки їх розгляд віднесено до юрисдикції адміністративних судів.

Такі правові висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 370/1034/15-ц.

Аналогічний висновок вже висловлювався Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 06 червня 2018 року (справа № 127/9870/16-ц), від 30 січня 2019 року (справа № 161/8267/17) та інших.

Із урахуванням наведеного, заявнику з вимогами про скасування постанови державного виконавця про стягнення витрат виконавчого провадження необхідно звертатись до суду в порядку адміністративного судочинства з відповідним адміністративним позовом.

Таким чином, дана скарга не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

У пункті 13 абзацу 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» надано роз`яснення, що у разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання, а саме: стаття 122 ЦПК - про відкриття провадження у справі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Отже, оскільки вищевказана скарга не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства, в її прийнятті необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 186, ст.ст. 258-260, 261, 353, 354, п.15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

У прийнятті до провадження скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-експлуатаційне підприємство «ВД-ПОБУТ», заінтересована особа Подільський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві на рішення державного виконавця відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Подільський районний суд міста Києва протягом 15 днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому копія ухвали не була вручена в день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. О. Ковбасюк