Справа № 570/2022/21
Номер провадження 2-з/570/23/2021
У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2021 року Рівненський районний суд Рівненської області у складі:

судді Гнатущенко Ю.В.

з участю секретаря судових засідань Іллюк С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівне цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до АТ "Альфа-Банк" , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 про визнання грошового зобов`язання та іпотеки припиненими, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

Звернувшись до суду з позовом, позивач одночасно подав заяву про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви зазначається, що 15.03.2007 р. між ЗАТ "Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком" і третьою особою ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 372/07.

В якості забезпечення виконання зобов`язання за договором позичальником ОСОБА_2 , між кредитором та позивачем ОСОБА_1 укладено іпотечний договір, а також договір поруки.

Предметом іпотеки за вказаним зобов`язанням є належні позивачу на праві власності: незавершений будівництвом житловий будинок, загальною площею 86,7 кв.м., процент готовності якого складає 65,0; земельна ділянка № НОМЕР_1 (забудована, цільове призначення земельної ділянки - для ведення особистого підсобного господарства), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

17.12.2012 року право вимоги за кредитним договором було відступлено від первісного кредитора - ПАТ "Промінвестбанку" до ПАТ "Альфа-Банк", який є правонаступником кредитора по вищевказаним зобов`язанням.

Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 22.05.2015 року стягнуто солідарно з поручителя ОСОБА_1 та позичальника ОСОБА_2 на користь ПАТ "Промінвестбанку" заборгованість у розмірі 324817 грн. 85 коп. та 2823 грн. судового збору.

Позичальником ОСОБА_2 рішення суду виконано у повному обсязі, що підтверджується постановою приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Ярмошевич Н.О. про закінчення виконавчого провадження №58962026 від 21.12.2020 року.

У подальшому АТ "Альфа-Банк" листом від 12.04.2021 року за № 525, на адресу позивача ОСОБА_1 та третьої особи ОСОБА_2 надіслано повідомлення про звернення стягення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням (вимога про усунення порушення), з якого вбачається, що кредитор вимагає сплатити борг за кредитним договором, розмір якого станом на 07.04.2021 року складає 20074,48 євро.

26.04.2021 року позичальник ОСОБА_2 надіслала на адресу АТ "Альфа-Банк" лист, в якому повідомила банк про сплату нею заборгованості у повному обсязі в ході примусового виконання судового рішення.

У відповідь на даний лист АТ "Альфа-Банк" за вих. №39217-23.1-б/б від 29.04.2021 р. повідомлено ОСОБА_2 про те, що укладений між нею і банком договір містить іпотечне застережння, що є правовою підставою для реєстрації за АТ "Альфа-Банк" права власності на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки.

Позивач зазначає, що оскільки фактично повідомлення банку про звернення стягнення на предмет іпотеки було отримано ОСОБА_2 23.04.2021 року, з 23.05.2021 року банк може вчинити дії по реалізації висловлених намірів звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відтак, просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони іпотекодержателю АТ "Альфа-Банк" вчиняти дії щодо звернення стягнення на предмет іпотеки по іпотечному договору № 394/07 від 16.03.2007 року, посвідченому приватним нотаріусом Рівненського РНО Скоромною Ю.А. та зареєстрований у реєстрі за № 565 шляхом позасудового врегулювання з підстав та в порядку, передбаченому ст.ст. 33, 35, 36, 37 та 38 Закону України "Про іпотеку".

Суд вважає за можливе розглянути заяву про забезпечення позову без виклику сторін.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, а також враховуючи характер позовних вимог, з якими позивач звернувся до суду, суд прийшов до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог частини першої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною другою статті 149 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в т.ч. задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Між тим, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Відповідно до роз`яснень, наведених у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Оцінюючи характер позовних вимог, з якими позивач звернувся до суду і про які він зазначає у своїй заяві про забезпечення позову, суд визнає, що вид забезпечення позову, який позивач просить застосувати, відповідає позовним вимогам і доцільність вжиття таких заходів забезпечення є обґрунтованою.

Вимога заяви про забезпечення позову має безпосередній зв`язок з предметом позову та співмірна з ним, адже позивачем оспорюється існування заборгованості за кредитним договором та припинення іпотеки за іпотечним договором щодо нерухомого майна, на яке банк має намір звернути стягнення на підставі існування іпотечного застереження.

Забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

У даному випадку позивач вказує про спір щодо визнання іпотеки по іпотечному договору припиненою та у випадку незабезпечення позову, існує загроза в тому, що відповідач може вчинити дії по реалізації намірів звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з ч.7 ст.153 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Суд дослідив, що обов`язкові умови, передбачені ч.3 ст.154 ЦПК України, за наявності яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення, відсутні.

Судом встановлено, що невжиття заходів забезпечення позову, про які у своїй заяві просить позивач, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Керуючись ст.ст.149,150,153,258,259,260,261,352,353,354,355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - задоволити.

Вжити заходів забезпечення позову шляхом встановлення заборони іпотекодержателю АТ "Альфа-Банк" вчиняти дії щодо звернення стягнення на предмет іпотеки по іпотечному договору № 394/07 від 16.03.2007 року, посвідченому приватним нотаріусом Рівненського РНО Скоромною Ю.А. та зареєстрований у реєстрі за № 565 шляхом позасудового врегулювання з підстав та в порядку, передбаченому ст.ст. 33, 35, 36, 37 та 38 Закону України "Про іпотеку".

Копію цієї ухвали направити АТ "Альфа-Банк" для виконання, а сторонам для відома.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до Рівненського апеляцiйного суду або через Рiвненський районний суд Рівненської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Гнатущенко Ю.В.