Справа № 515/1608/20
Провадження № 2/515/155/21
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря судового засідання Коренчук О.Е.

представника позивача адвоката Ковпака О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області в по- рядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору Та- тарбунарський районний відділ державної виконавчої служби Південного управління Міністерства юстиції (м.Одеса),

про зняття з арешту,

В С Т А Н О В И В:

27 листопада 2020 року ОСОБА_1 в особі свого представника пред`явила вказаний позов, по силаючись на наступні обставини.

Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 20.03.1998 р. стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 1631 грн. та застосовано судом забез- печення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується ухвалою суду від 09.07.1998 р. Відповідачем у справі у повному обсязі було виконано рішення суду про стягнення боргу, але арешт з належної кварти знятий не був. Право власності на вказану квартиру позивачем набуте на підставі договору купівлі-продажу за № 616 від 03.03.1992 р., що зареєстроване у реєстрі права власності на нерухо- ме майно від 02.12.2011 р. Маючи намір продати квартиру, позивач у приватного нотаріуса дізна- лася, що з вказаної квартири не було знято арешт, який був зареєстрований шостою Одеською нотаріальною конторою не підставі вищезазначеної ухвали суду. Однак листом Одеського держав- ного нотаріального архіву повідомлено, що будь-які відомості на квартиру АДРЕСА_1 відсутні. Разом з тим в реєстрі заборон відчуження майна Татарбунарської районної державної нотаріальної контори Одеської області за 1998 рік міститься запис про накла- дення 14.07.1998 р. заборони відчуження майна ОСОБА_1 , інформація щодо зняття заборони ві дсутня. Крім того ухвала суду від 09.07.1998 р. про накладення арешту на майно до Татарбунар- ського районного відділу ДВС на примусове виконання не надходила. З урахуванням цього, про- сила суд звільнити вищевказану квартиру з-під арешту, накладеного ухвалою Татарбунарського ра йонного суду від 09.07.1998 р.

Ухвалою суду від 02.12.2020 р. справу призначено до розгляду у спрощеному позовному прова- дженні відповідно до ст.274 ЦПК України (а.с.20).

16.12.2020 р. ухвалою суду за клопотання представника позивача витребувано з Ізмаїльського міськрайонного відділу ДРАЦС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) актовий запис про смерть ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 16.03.2021 р. за клопотання представника позивача залучено до участі у роз- гляді справи ОСОБА_4 , 1990 р. як правонаступника відповідача ОСОБА_2 (а.с.54).

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив справу розгля- нути за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідо- млена про день, час та місце розгляду справи (а.с.59, 61), причина неявки суду не відома.

Представник третьої особи також у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був по- відомлений про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки (а.с.30, 40), заяви або клопотання про причину неявки до суду не надав.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності уча сників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Ко дексом випадках.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

З копії рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 20.03.1998 року (а.с.5) вбачається, що з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто заборгованість в розмірі 1631 грн.

Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно…. , сформованого 06.09.2017 р. за № 96155587 (а.с.6-7), під- тверджується, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , яка належить їй на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 03.03.1992 р.

З Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с.9) вбачається, що 20.11. 2008 р. на підставі ухвали Татарбунарського районного суду від 09.07.1998 р. накладено арешт на квартиру, де власником зазначена ОСОБА_1 .

Згідно листа Одеського державного нотаріального архіву № 3545/0120 від 07.10.2020 р. (а.с.10), в матеріалах архівного фонду Шостої Одеської державної нотаріальної контори, сформованих, про шитих, пронумерованих та переданих на державне зберігання, будь-які відомості про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 від- сутні .

Татарбунарський районний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) Міністерства юстиції України (а.с.13) повідомляє, що ухвала Татар- бунарського районного суду від 09.07.1998 р. про накладення арешту на вищевказану квартиру на примусове виконання не надходила.

З копії спадкової справи (а.с.42-50) слідує, що після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , державним нотаріусом Черненко С.М. відкрита спадкова справа за № у спадковому реєстрі 52302281, зареєстрована у нотаріуса за № 31/2012 від 16.01.2012 р. на підставі заяви ОСОБА_5 від 16.18.2012 р. про прийняття спадку за заповітом.

Відповідно до ч.2 ст.30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за міс- цем знаходження цього майна або основної його частини.

В силу ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особис- того немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

За змістом ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, ко- ристується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне поз- бавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у зді- йсненні права користування та розпорядження своїм майном.

Як передбачено ч.ч.1-3 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з по- зовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання за- конної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімає- ться згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі об ставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу держав- ної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, од- нак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту накладе- ного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого вона позбавлена змоги в по- вному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для про- довження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений нею спосіб шляхом зняття арешту з майна.

Оцінюючи усі докази, досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, суд вважає за мож- ливо задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та саме зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76-81, 200, 206, 211, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст.59, 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.16, 316, 317, 319, 321 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про зняття арешту задовольнити.

Зняти арешт з належного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , накладений ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 09.07. 1998 р.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його про голошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учас- никами справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили піс- ля повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Тимошенко С.В.