Справа № 183/6343/20
№ 2/183/1513/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2021 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря судового засідання Устименко М.О.,

розглянувши, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача суму боргу за договором позики від 18.02.2019 року у розмірі, еквівалентному 16500 доларів США, що за його підрахунками на момент звернення до суду складає 463848 грн., а також 3% річних за користування грошовими коштами у розмірі 10407 грн. Крім того, позивач просить вирішити питання щодо судових витрат.

Позов обґрунтований тим, що 18 лютого 2019 року між ОСОБА_1 , як позикодавцем, та ОСОБА_2 , як позичальником, був укладений письмовий договір позики, у відповідності до якого позивач передав відповідачеві грошові кошти в сумі 16 500 доларів США. Відповідач зобов`язувався повернути кошти у строк до 18 лютого 2020 року, однак взяті зобов`язання не виконує.

Позивач зауважує, що ним вживалися заходи щодо повернення коштів в позасудовому порядку, відповідач ухилявся від виконання своїх зобов`язань та просив відстрочення виконання зобов`язання, а в подальшому зовсім перестав відповідати на його дзвінки, тому ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом.

19 листопада 2020 року ухвалою суду відкрите провадження у справі (а.с. 11), розгляд справи проводиться за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 19 листопада 2020 року вжито заходи забезпечення позову (а.с. 20-22).

Ухвалою суду від 11 березня 2021 року закінчене підготовче судове засідання, призначено розгляд справи по суті.

Представник позивача адвокат Волок Ю.В. до початку розгляду справи по суті звернулася до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала.

Відповідач в судове засідання, призначене не з`явився, повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, у підготовчому судовому засіданні позов не визнав, декілька разів наполягав на відкладенні розгляду справи для укладення угоди з адвокатом, а також в зв`язку з запровадженням карантину на території України.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Суду надано копію договору позики від 19 лютого 2019 року, у відповідності до якого ОСОБА_2 (надалі Позичальник) отримав від ОСОБА_1 (надалі Позикодавець) борг грошову суму у розмірі 16500 доларів США. Позичальник зобов`язується повернути позику у строк до 18 лютого 2020 (а.с. 8).

Позивач наполягає на тому, що передані ним в борг кошти відповідачем не повернуті у строк, зазначений у договорі. Зазначені обставини не спростовував і відповідач в підготовчому судовому засіданні.

До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати наступні норми закону, а саме.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зазначений вище договір, відповідно до вимог ч.1 ст. 1047 ЦК України є договором, що укладений в письмовій формі, оскільки його сума більш, ніж у 10 разів перевищує розмір неоподаткованого мінімуму громадян.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

У відповідності до вимог ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що в порушення умов договору, відповідач взятих на себе зобов`язань за договором позики не виконав, доказів повернення отриманих коштів позивачу суду не подано.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині обґрунтовані, підлягають задоволенню. Як свідчать умови договору позики Позичальник прийняв у позикодавця грошові кошти у розмірі 16500 доларів США, тому з урахуванням вимог ст. 524 ЦК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача борг за договором позики у розмірі 463 848 (чотириста шістдесят три тисячі вісімсот сорок вісім) гривень 00 копійок. Такий розрахунок боргу був здійснений судом, з урахуванням офіційного курсу валют, встановленого на момент звернення позивача до суду (16500 доларів США х 28,112).

Вирішуючи питання щодо стягнення 3% річних суд керується наступними нормами закону.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

У відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як зазначено судом вище ОСОБА_2 зобов`язався повернути зазначені грошові кошти в строк до 18 лютого 2020 року.

З моменту виникнення прострочення зобов`язання (18 лютого 2020 року) до моменту пред`явлення позову відповідачем позову 18 листопада 2020 року, відповідачем порушено умови виконання зобов`язання на 273 дні, а тому суд, не виходячи за межі позовних вимог, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 3% річних за прострочення грошового зобов`язання у розмірі 10407 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 5 163 гривень 40 копійок.

На підставі викладеного, ст.ст. 12, 76-82, 89, 141, 263, 265 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), борг за договором позики у сумі 463 848 (чотириста шістдесят три тисячі вісімсот сорок вісім) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) три відсотка річних від простроченої суми борги за договором позики у сумі 10 407 (десять тисяч чотириста сім) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), судовий збір у розмірі 5 163 гривень 40 копійок.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В.Сорока.