Справа № 214/7290/18
2/214/1380/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 травня 2021 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Попова В.В.,

при секретарі Джемерчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, який надалі уточнила та згідно уточнених позовних вимог, просить суд стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 424324 грн. 63 коп., 1500 грн. вартість проведення оцінки пошкодженого автомобіля, 5000 грн. вартість судової автотоварознавчої експертизи, 30000 грн. - моральної шкоди, а також 6163 грн. 15 коп. - сплаченого судового збору.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що 06.02.2018 року, об 11.30 год., відповідач, керуючи автомобілем «ДАФ», н/з НОМЕР_1 , з напівпричепом бортовим «Фрухауф», н/з НОМЕР_2 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, а також не вибрав безпечної швидкості руху, виявивши небезпеку для руху не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до повної зупинки транспортного засобу та здійснив наїзд на транспортний засіб «ДАФ XF95.430», н/з НОМЕР_3 , з напівпричепом «Schwarzmueller Spa 3-1», н/з НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_4 , який належить позивачеві. Постановою суду від 21.02.2018 року відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно звіту про оцінку майна, оціночна вартість матеріальної шкоди, спричиненої власникові автомобіля «ДАФ XF95.430», н/з НОМЕР_3 , складає 438615 грн. 20 коп. За проведення оцінки позивачем було сплачено 1500 грн. Крім того, згідно висновку експерта №55/20 від 17.04.2020 року, вартість матеріального збитку завданого власникові транспортного засобу «ДАФ XF95.430», н/з НОМЕР_3 , станом на дату дорожньо-транспортної пригоди, а саме 06.02.2018 року складає 424324 грн. 63 коп. Вартість проведеної судової автотоварознавчої експертизи складає 5000 грн. Згідно полісу №АМ/3186272 від 29.01.2018 року, відповідач застрахував свою відповідальність перед третіми особами в ТОВ «Страхове товариство «Домінанта» на суму 100000 грн. Позивачем направлялись листи до страхової компанії, однак такі листи повертались без вручення адресату. На телефонні дзвінки представники страхової компанії не відповідають. У зв`язку з цим, позивачем було направлено лист до Моторного (транспортного) страхового бюро України щодо невиконання ТОВ «Страхове товариство «Домінанта» зобов`язань за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно відповіді МТСБУ стало відомо, що останнє не може застосувати до зазначеного страховика заходів впливу, оскільки членство ТОВ «Страхове товариство «Домінанта» у МТСБУ було припинено. У зв`язку з чим позивач не має можливості здійснити відшкодування матеріальної шкоди за рахунок страхового відшкодування.

Крім того, позивачеві було завдано також моральної шкоди, яка полягає в моральних стражданнях через те, що позивачу вкрай незручно тривалий час не користуватись своїм транспортним засобом, що відображається на робочому графіку та спричиняє зайві переживання, суттєво порушує звичайний життєвий уклад позивача. Позивачу довелось чимало нервувати через відсутність коштів на відновлення транспортного засобу, при цьому відповідач не вжив жодних заходів для того, щоб у добровільному порядку відшкодувати шкоду хоча б частково. Завдану моральну шкоду позивач оцінює у 30000 грн.

Позивач та її представник до судового засідання не з`явились, представник позивача надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та просила позовні вимоги задовольнити.

Відповідач та його представник до суду також не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись, заяв не надали. Представником відповідача було надано до суду відзив на попередню редакцію позову, в якому представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві. Правом подання відзиву на уточнену позовну заяву відповідач та його представник не скористались. 27.11.2020 року представником відповідача надано до суду письмові пояснення. Також представник відповідача надав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, яке призначено на 10 год. 00 хв. 12.05.2021 року у зв`язку із його зайнятістю в іншому процесі, проте суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в матеріалах справи доказами.

Представник третьої особи про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, до суду не з`явився, заяв не надав.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу позивачеві належить транспортний засіб «DAF XF95.430», н/з НОМЕР_3 (а.с.10).

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.02.2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні ДТП за участю керованого ним автомобіля та автомобіля «DAF XF95.430», н/з НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_4 , яка відбулась 06.02.2018 року та на відповідача накладено адміністративне стягнення, передбачене ст. 124 КУпАП (а.с.11).

Згідно полісу АМ №3186272, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована у ТОВ «Страхове товариство «Домінанта», строк дії полісу з 29.01.2018 року по 28.01.2019 року (а.с.21).

Відповідно до Звіту про оцінку майна №044/МУ-18 від 19.06.2018 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_5 , оціночна вартість матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля «DAF XF95.430», н/з НОМЕР_3 , складає 438615 грн. 20 коп. (а.с.12-19). За проведення вказаної оцінки майна позивачем було сплачено 1500 грн. (а.с.20).

Згідно відповіді МТСБУ №3.1-04/24437 від 27.07.2018 року на звернення позивача щодо невиконання ТОВ «Страхове товариство «Домінанта» своїх зобов`язань за обов`язковим договором страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, слідує, що МТСБУ не може застосувати до ТОВ «Страхове товариство «Домінанта» заходів впливу, оскільки членство останнього в МТСБУ було припинено. На час надання відповіді МТСБУ не володіло інформацією щодо ліквідації ТОВ «Страхове товариство «Домінанта» чи визнання банкрутом (а.с.22,23-24).

Позивачем також на адресу відповідача надсилалась заява про досудове регулювання спору, в якій остання пропонувала у строк 10 днів з моменту отримання заяви відшкодувати завдану їй матеріальну шкоду в сумі 438615 грн. 20 коп. та витрати за проведену оцінку вартості матеріальної шкоди в сумі 1500 грн., яка була отримана відповідачем особисто, однак залишена поза увагою (а.с.5,6).

Згідно інформації на сайті МТСБУ, яка є у вільному доступі, з 02.07.2018 року ТОВ «Страхове товариство «Домінанта» втратило право укладати договори ОСЦПВВНТЗ, страховик втратив статус асоційованого члена МТСБУ (а.с.95).

Згідно висновку експерта №55/20 по визначенню матеріального збитку, який складено 17.04.2020 року, ринкова вартість транспортного засобу «DAF XF95.430», н/з НОМЕР_3 , станом на момент пошкодження (до дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 06.02.2018 року) складає 424324 грн. 63 коп.; ринкова вартість вказаного транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди, у аварійному стані складає 172668 грн. 97 коп.; вартість матеріального збитку, завданого власникові транспортного засобу «DAF XF95.430», н/з НОМЕР_3 , станом на дату дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 06.02.2018 року складає 424324 грн. 63 коп. (а.с.139-170).

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідний правовий висновок зроблений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 року по справі №754/1108/15-ц (провадження № 61-20780св18).

Так, згідно наявного в матеріалах справи Полісу №АМ/3186272 на момент ДТП 06.02.2018 року, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у ТОВ «Страхове товариство «Домінанта». Вказаним полісом передбачені страхові суми (ліміт відповідальності) на одного потерпілого: за шкоду заподіяну життю/здоров`ю 200000 грн.; за шкоду заподіяну майну 100000 грн., а також франшиза у розмірі 1000 грн.

Відповідно до п. 9.1 ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно положень ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Згідно п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхових сум відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

При цьому п. 52.5 ст. 52 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що страховик, членство (у тому числі повне) якого припинено, зобов`язаний виконати свої зобов`язання згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Отже, враховуючи вищевикладене, а також те, що на момент ДТП, яка відбулась 06.02.2018 року цивільна-правова відповідальність відповідача була застрахована у ТОВ «Страхове товариство «Домінанта», втрата членства яким у МТСБУ не звільняє останнього від виконання зобов`язань згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, суд вважає вимогу про стягнення з відповідача всього розміру завданої матеріальної шкоди необґрунтованою та вважає за доцільне задовольнити таку вимогу частково у розмірі 325324 грн. 63 коп. із розрахунку: 424324 грн. 63 коп. (розмір матеріального збитку, завданий власнику транспортного засобу «DAF XF95.430», н/з НОМЕР_3 , встановлений згідно Висновку експерта №55/20) 100000 грн. (ліміт відповідальності страховика згідно Полісу №АМ/3186272) + 1000 грн. (франшиза згідно Полісу №АМ/3186272).

Щодо позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_3 на користь позивача відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Пункти 2,3 ч. 2 ст. 23 ЦК України передбачають, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала, у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості, що в свою чергу також кореспондується із роз`ясненнями, що містяться у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до яких розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

За загальним правилом особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права, тому поряд із компенсацією матеріальної шкоди позивач має право на компенсацію за заподіяну моральну шкоду. Під власне моральною шкодою маються на увазі душевні страждання, пов`язанні із заподіянням як фізичної, так і майнової шкоди, а також душевні страждання, не пов`язанні ні з тією, ні з іншою. Моральну шкоду, на відміну від майнової, не можна вимірювати у грошах, але це не означає, що вона не може бути компенсованою в будь-якій формі. Можливою є, зокрема грошова компенсація, розмір якої визначений не за принципом еквівалентності, а виходячи з обставин конкретної справи, ступеня й характеру моральної шкоди, майнового стану потерпілих. Компенсацією за заподіяну моральну шкоду призначають для пом`якшення якоюсь мірою тяжких для потерпілих наслідків.

Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру моральних страждань, виду психічних страждань у вигляді занепокоєння, страху та відчаю, істотності вимушених змін у житті потерпілих, які можуть бути частково відновлені.

Так, постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.02.2018 року встановлено винуватість ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України ці обставини доказуванню не підлягають. Таким чином, суд приходить до висновку, що вина відповідача ОСОБА_3 у скоєному ДТП під час якого пошкоджено автомобіль належний позивачеві, повністю підтверджується належними доказами.

Суд погоджується із доводами позивача, що внаслідок пошкодження належного їй транспортного засобу, вона зазнала страждання та стрес, які викликані пошкодженням майна та необхідністю вирішення питань щодо його відновлення. При цьому, суд зважає на відсутність доказів на підтвердження впливу неможливості використання транспортного засобу для роботи позивача, що в свою чергу вплинуло на робочий графік та порушило звичайний життєвий уклад позивача.

Отже, враховуючи вказані обставини, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд частково задовольняє вимогу про стягнення моральної шкоди та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування моральної шкоди у розмірі 3000 грн. Зазначений розмір відшкодування є не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреби позивача і не призводить до її збагачення, при встановлених обставинах становитиме достатню справедливу сатисфакцію.

Таким чином, враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Так, згідно уточненої позовної заяви ціна позову становить 454324 грн. 63 коп. (424324 грн. 63 коп. матеріальна шкода + 30000 грн. моральна шкода), відтак, судовий збір належний до сплати позивачем складає 4543 грн. 25 коп.

Вартість проведеної оцінки пошкодженого автомобіля у розмірі 1500 грн. та 5000 грн. - вартість проведеної судової автотоварознавчої експертизи, відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, суд відносить до витрат, пов`язаних із розглядом справи. При цьому суд зазначає, що згідно копії квитанції №002222 від 17.03.2020 року, наданої до суду позивачем, встановлено, що замовник ОСОБА_1 сплатила ФОП ОСОБА_6 5000 грн. за проведення судової автотоварознавчої експертизи автомобіля «DAF XF95.430», н/з НОМЕР_3 . Разом з тим, Висновок експерта №55/20 надано до суду за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи, призначеної ухвалою суду від 09.04.2019 року, якою власне призначено проведення зазначеної експертизи, оплату якої покладено на ОСОБА_3 . Таким чином, у суду виникає сумнів щодо оплати позивачем саме призначеної ухвалою суду від 09.04.2019 року автотоварознавчої експертизи, так само як і необхідності оплати даної експертизи саме позивачем, оскільки ухвалою суду оплату такої покладено на відповідача. Інших доказів на підтвердження правомірності вимоги щодо стягнення з відповідача вартості судової автотоварознавчої експертизи суду не надано. Враховуючи викладене, суд вважає таку вимогу необґрунтованою та не доведеною належними та допустимими доказами, у зв`язку із чим у її задоволенні належить відмовити.

Отже, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог, а саме судовий збір у розмірі 3283 грн. 25 коп. та 1084 грн. - у рахунок відшкодування вартості проведення оцінки пошкодженого автомобіля.

Разом з тим, згідно квитанцій (а.с.3,4), позивачем сплачено судовий збір у загальному розмірі 6163 грн. 15 коп.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 979, 1166, 1167, 1187, 1194 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 19, 23, 77, 78, 133, 141, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Постановою Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 325324 грн. 63 коп.; відшкодування моральної шкоди у розмірі 3000 грн.; судовий збір у розмірі 3283 грн. 25 коп.; відшкодування вартості проведення оцінки пошкодженого автомобіля у розмірі 1084 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30-ти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Попов.