У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.05.2021

м. Лозова Харківської області

Суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області
Харабадзе К.Ш.,
Справа № 629/2509/21

Номер провадження 2-о/629/53/21
заявник ОСОБА_1

заінтересована особа Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області в особі Лозівського районного відділу ДМС України у Харківській області

розглянувши цивільну справу про встановлення факту, що має юридичне значення:

у с т а н о в и в :
До суду в порядку окремого провадження заявник звернувся з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Макіївка Донецької області, де закінчила 10 класів Комунарської середньої школи № 8, після чого переїхала до м. Лозова Харківської області, де проживає аж до сьогодні. 28 Листопада 1978 році у м. Лозова була документована паспортом громадянина СРСР зразка 1974 року серії НОМЕР_1 . 28 серпня 1987 року заявниця уклала шлюб з ОСОБА_2 , з яким проживає у шлюбі до сьогодні. Після укладення шлюбу заявниця отримувала паспорт на нове прізвище - ОСОБА_3 - тут же, у м. Лозова; однак цей паспорт давно втрачений. Трудова книжка свідчить про те, що, починаючи з 08 січня 1979 року заявниця працює на постійній основі, а отже - постійно проживає у м. Лозова. Зокрема, у важливий для встановлення належності до громадянства України період, а саме станом на 24 серпня 1991 року - заявниця працювала робітницею консервного цеху Райкоопзаготпродторгу Лозівського УРСР. Згідно Архівної довідки №01-677 від 21 грудня 2020 року, з жовтня 1990 року по серпень 1992 року заявниця працювала у Заготконторі Лозівської райспоживспілки м. Лозова. У той час місцем її постійного проживання, де вона була зареєстрована було: АДРЕСА_1 . Проте, довести це документально заявниця не має можливості, оскільки паспорт зі штампом про реєстрацію давно втрачений, так само, як і втрачена Домова книга на будинок за вказаною адресою. Під час звернення до Лозівського районного відділу ГУ ДМСУ в Харківській області заявниці було роз`яснено неможливість встановити чи спростувати її належність до громадянства України за відсутності документально підтвердженого місця проживання за станом на 24 серпня 1991 року та рекомендовано звернутись до суду для встановлення відповідного факту, що має юридичне значення. Станом на сьогодні заявниця має значні фінансові проблеми, не може користуватися правами та свободами, на які мала б право як громадянка України, не може укласти декларацію про медичне обслуговування. Також громадянами України є обоє покійних синів заявниці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 Громадянином України також є чоловік заявниці - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Заявниця неодноразово зверталася до органів Державної міграційної служби з метою отримати паспорт громадянина України, Однак, через обмеженість функціональних повноважень, співробітники ДМС не могли надати заявниці допомогу, оскільки не мали об`єктивної можливості встановити належність її до громадянства України. В ході спілкування з представниками органів Державної міграційної служби заявникові було усно повідомлено про положення Указу Президента № 215/01 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», що у випадку відсутності штампу про реєстрацію місця проживання громадянина СРСР на території України за станом на 24.08.1991 рік або за станом на 13.11.1991 рік, однак якщо особа фактично проживала на території України, необхідно звернутись до суду з заявою про встановлення даного факту. Від встановлення факту проживання заявника на території України за станом на 24 серпня 1991 року залежить можливість реалізувати передбачене Законом право особи звернутись до міграційної служби з заявою про встановлення належності до громадянства відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України». Отже, встановлення даного факту необхідне заявниці для підтвердження її належності до громадянства України та отримання паспорту громадянина України у формі ID-картки. На підставі вищевикладеного, просить встановити факт постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Перевіривши дотримання заявниками вимог, які пред`являються до форми і змісту заяв, суддя вважає, що подана заява підлягає залишенню без руху, оскільки вона цим вимогам не відповідає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.
Так, заявник у заяві вказує, що у м. Макіївка Донецької області, вона закінчила 10 класів Комунарської середньої школи № 8, однак не зазначає на докази, що це підтверджують.

Також, заявник додаючи до заяви копію трудової книжки з відміткою про зміну прізвища на підставі свідоцтва про шлюб від 20.10.1979, в обґрунтуванні заяви про цей шлюб не вказує, не зазначає на докази його укладання.

Крім того, заявник, вказуючи на втрату паспорту на прізвище ОСОБА_3 , не вказує приналежність її до якої держави він підтверджував, та обставини втрати паспорту, наявність чи відсутність з її боку дій щодо його відновлення.

Посилаючись на укладання шлюбу з ОСОБА_2 28.08.1987, заявник не вказує на обставини щодо розірвання шлюбу, укладеного раніше 20.10.1979, про який міститься відмітка в копії трудової книжки, не зазначає на докази, що підтверджують його розірвання.

Також, заявник, вказуючи на звернення до органів ДМС щодо встановлення належності її до громадянства України та обмеження їх функціональних повноважень, не зазначає, чи зверталася вона до цих органів з питанням встановлення її особи, перевірки про те, чи станом на 13.11.1991 вона перебувала в громадянстві колишнього СРСР, подання довідки про які передбачено п. 8 розділу ІІ Указу Президента України «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України» разом з судовим рішенням про встановлення юридичного факту, про який просить заявниця.

Стаття 217 ЦПК україни передбачає, що головуючий встановлює особи тих, хто бере участь у судовому засіданні.

Заявник не звертається до суду з вимогою окрім встановлення факту її постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року, і про встановлення її особи.

Не зазначає, чи проходила вона процедуру встановлення особи, чи пропонувалося їй органами ДМС надати наявні документи, у тому числі з фотозображеннями, чи у разі відсутності в неї документів з фотокартками з метою встановлення її особи проводилося опитування її родичів, дані про яких зазначалися заявницею, сусідів заявниці, чи складався за результатами цих свідчень акт встановлення особи за відповідною формою, чи здійснювалася перевірка за даними відомчої інформаційної системи ДМС, чи надсилалися відповідні запити до органів державної влади(зокрема, до МВС, Національної поліції, Мін`юсту, органів ДФС, навчальних закладів, військових частин, військових комісаріатів, установ виконання покарань тощо), чи заявниці було відмовлено органами ДМС.

Згідно ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, які зазначені вище та відомості про які є необхідним надати суду.
Керуючись ст. 185 ЦПК України,

у х в а л и в :
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області в особі Лозівського районного відділу ДМС України у Харківській області про встановлення факту, що має юридичне значення- залишити без руху.
Надати заявнику для усунення недоліків строк 5 (п`ять) днів з дня отримання даної ухвали.
Роз`яснити заявнику, що в разі невиконання вимог, вказаних в ухвалі про залишення заяви без руху, заява вважатиметься неподаною та буде повернута.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: К.Ш.Харабадзе