Справа № 603/131/21
Провадження №2/603/110/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2021 р. м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Гудкової Ю.Г.,

за участі секретаря судового засідання Сандалюка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Монастириської міської ради Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватне підприємство «Землі Придністров`я» про визнання права на завершення приватизації земельних ділянок у порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Андрусенко І.Я., змінивши позовні вимоги, звернувся до суду з позовом до Монастириської міської ради Тернопільської області (далі Монастириська міська рада) про визнання права на завершення приватизації та реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на земельні ділянки у порядку спадкування.

Позовні вимоги обґрунтовуює тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина на: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , яке прийняв позивач ОСОБА_1 та 08.04.2020 року отримав свідоцтво про право на спадщину за законом. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина на присадибну ділянку площею 0,25 га, земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,42 га згідно рішення Доброводівської сільської ради від 30.01.1998 року №29, прийнятого згідно Декрету КМУ від 26.12.1992 року. У даному рішенні його матір помилково зазначено як « ОСОБА_4 ». Позивач прийняв спадщину, що залишилась після смерті матері, оскільки проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та вступив у фактичне користування спадковим майном. Рішенням Доброводівської сільської ради №294 від 19.02.2020 року ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га по АДРЕСА_1 та для ведення особистого селянського господарства площею 0,07 га по АДРЕСА_1 площею 0, 12 га, урочище «підліс» площею 0,18 га, урочище «за фермою», площею 0,18 га, в урочищі «за фермою» площею 0,17 га, в урочищі «над сушаркою». ПП «Землі Придністров`я» відмовили позивачу у виготовленні технічної документації на вищевказані ділянки у зв`язку з тим, що з наданих документів не вбачається, що ОСОБА_1 є спадкоємцем своєї матері ОСОБА_3 . Звернувшись до нотаріальної контори для того, щоб оформити спадкові права на вказане майно, нотаріусом при розгляді представлених документів було встановлено, що відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку площею 0,25 га та площею 0,42 га, та у рішенні №29 від 30.01.1998 року спадкодавця зазначено як « ОСОБА_4 » замість « ОСОБА_3 ». Враховуючи , що право позивача на вказані земельні ділянки (присадибну та для ведення особистого селянського господарства) не визнається іншими особами, вважає, що визнання за останнім права на завершення приватизації в порядку спадкування буде ефективним та належним способом захисту.

Просить визнати за ним право на завершення приватизації та здійснення державної реєстрації речових прав на вищевказане спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилися, представником позивача подано письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримав, просить його задовольнити.

Відповідач Монастириська міська рада Тернопільської області не забезпечили в судове засідання явку представника, у поданому відзиві на позов просять розглядати справу за відсутності їхнього представника, позов визнали.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватне підприємство «Землі Придністров`я» не забезпечили в судове засідання явку представника, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Судом встановлені такі обставини.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 13.07.2012 року, батьками позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вказано: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 03.01.1994 року, актовий запис №2.

Після його смерті позивач успадкував житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим Монастириською державною нотаріальною конторою 08.04.2002 року, та 25.06.2002 року КП «Монастириське районне бюро технічної інвентаризації» зареєстровано за ОСОБА_1 право власності, записано в реєстрову книгу за № І Т за реєстровим номером №97.

Згідно витягу з рішення Доброводівської сільської ради «Про затвердження рішень виконкому сільської ради №30 від 25.12.1996 року, №18 від 28.08.1996 року, №24 від 24.10.1996 року, №16 від 28.05.1997 року, №22 від 24.09.1997 року «Про приватизацію присадибних ділянок громадян» ОСОБА_4 безоплатно передано у власність ділянку площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельну ділянку площею 0,42 га для ведення особистого підсобного господарства.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 05.11.2002 року, актовий запис №17.

Як убачається зі змісту довідок №319 від 05.07.2012 року, №354 від 30.09.2020 року, виданих виконкомом Доброводівської сільської ради, на час смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з нею проживав та був зареєстрований її син позивач ОСОБА_1 .

Те, що позивач ОСОБА_1 проживав разом зі своєю матір`ю ОСОБА_3 підтверджується даними погосподарської книги домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за 1996 2000 роки.

Згідно заповіту, посвідченого 11.01.2000 року секретарем виконавчого комітету Доброводівської сільської ради, ОСОБА_3 земельну частку (пай) у селянській спілці «Нове життя» заповіла ОСОБА_1 .

Позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину, що залишилась після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , набув право на спадщину, а саме на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства майна ТзОВ «Доброводівське», про що державним нотаріусом Монастириської державної нотаріальної контори Войташеком В.І. видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 18.07.2012 року (копія спадкової справи додана до матеріалів цивільної справи).

Встановлено, що державний нотаріус Монастириської державної нотаріальної контори Войташек В.І. відмовив позивачу видати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, до якого входить присадибна земельна ділянка площею 0,25 га та земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства площею 0,42 га після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на дані земельні ділянки, та наявністю помилки у рішенні Доброводівської сільської ради №29 від 30.01.1998 року, де спадкодавець зазначена як « ОСОБА_4 ».

Як убачається зі змісту довідки №84, виданої 12.03.2020 року виконкомом Доброводівської сільської ради, « ОСОБА_4 », 1932 р.н., та ОСОБА_3 одна і та ж сама особа.

ОСОБА_3 за життя розпочала приватизацію земельних ділянок: площею 0,25 га, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку та споруд, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ; площею 0,42 га, призначеної для ведення особистого селянського (підсобного) господарства, згідно рішення Доброводівської сільської ради №29 від 30.01.1998 року, які передані їй згідно рішення Доброводівської сільської ради №29 від 30.01.1998 року.

Рішенням Доброводівської сільської ради №294 від 19.02.2020 року ОСОБА_1 надано дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 , площею 0,25 га, та для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 площею 0,07 га, площею 0,12 га в урочищі «підліс», площею 0,18 га в урочищі «за фермою», площею 0,18 га в урочищі «за фермою» площею 0,17 га в урочищі «над сушаркою».

Встановлено, у рішенні Доброводівської сільської ради №29 від 30.01.1998 року, згідно якого спадкодавцю безоплатно передано у власність земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,25 га та для ведення особистого підсобного господарства площею 0,42 га, допущена помилка у імені, де вона зазначена як « ОСОБА_4 », у зв`язку з чим позивач не може виготовити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі, що вбачається зі змісту інформаційного листа ПП «Землі Придністров`я» №0658 від 27.10.2020 року.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з такого.

Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтею 12-1 ЗК України у редакції 1970 року (який діяв до 1992 року) встановлено, що сільські Ради народних депутатів, їх виконавчі комітети в межах і в порядку, встановлених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, на своїй території, зокрема надають відповідно до статті 16 цього Кодексу земельні ділянки в користування із земель, які не входять до землекористування колгоспів, радгоспів, інших сільськогосподарських підприємств; розподіляють між підприємствами, організаціями, установами і громадянами ділянки під городи, сінокоси і пасовища з земель державного запасу, що виділяються сільській Раді у встановленому порядку.

Як передбачено п. п. 1, 3 Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року №15-92 «Про приватизацію земельних ділянок» сільські, селищні, міські ради народних депутатів мали забезпечити передачу громадянам України у приватну власність земельних ділянок, наданих їм для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва, у межах норм, установлених Земельним кодексом України.

Право приватної власності громадян на земельні ділянки, передані їм для цілей, передбачених статтею 1 цього Декрету, посвідчується відповідною радою народних депутатів, про що робиться запис у земельно-кадастрових документах, з наступною видачею державного акта на право приватної власності на землю.

Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з пунктом «г» частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Пунктом «а» частини третьої статті 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18), а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 (провадження № 61-26091св18) викладено правовий висновок про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, що полягає в такому.

Так, положеннями ЗК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження меж земельної ділянки із власниками чи користувачами суміжних земельних ділянок; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; державна реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Якщо видача державного акта на право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку.

Особливістю звернення до суду з позовом про визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельних ділянок є те, що позивач вправі порушувати питання про визнання майнового права, набутого спадкодавцем за життя, тобто особистого майнового права спадкодавця.

Таким чином, до складу спадщини входить, у тому числі, право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому законом порядку та не завершив у зв`язку зі смертю. Це право не залежить від наявності у спадкоємця особистого права на приватизацію землі.

Відповідний висновок Верховного Суду міститься у постанові від 25.03.2020 року, справа № 158/1672/17 (провадження № 61-424св17), постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі №14-652-цс18.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч. 1 ст. 1225 ЦК України.

Враховуючи вищенаведені обставини, дослідивши та проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази, суд прийшов висновку, що позов є підставним і таким, що підлягає до задоволення. Установлено, що ОСОБА_1 набув право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали спадкодавцю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі статей 1216 та 1218 ЦК України. Спадкодавець ОСОБА_3 на підставі рішення Доброводівської сільської ради №29 від 30.01.1998 року розпочала процедуру приватизації земельних ділянок: площею 0,25 га, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку та споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; площею 0,42 га, призначеної для ведення особистого селянського (підсобного) господарства, але не встигла її завершити.

Отже, слід задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та визнати за ним право на завершення приватизації земельних ділянок у порядку спадкування, що належали спадкодавцю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 141, 142, 200, 206, 259, 263, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст. ст. 12-1, 81, 125, 152 ЗК України, ст. ст. 1216, 1218, 1225, 1261, 1268 ЦК України, суд,

у х в а л и в:

ПозовОСОБА_1 до Монастириської міської ради Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватне підприємство «Землі Придністров`я» про визнання права на завершення приватизації земельних ділянок у порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на завершення приватизації та реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на:

-земельну ділянку площею 0,25 га, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку та споруд, що розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ;

-земельну ділянку площею 0,42 га, призначену для ведення особистого селянського (підсобного) господарства, згідно рішення Доброводівської сільської ради №29 від 30.01.1998 року, в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: Доброводи Чортківського району Тернопільської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: Монастириська міська рада Тернопільської області, місцезнаходження: вул. Шевченка, 19, м. Монастириська Тернопільської області, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватне підприємство «Землі Придністров`я», місцезнаходження: с. Бобрівники Чортківського району Тернопільської області, .

Головуюча суддя Ю. Г. Гудкова