Справа № 523/2152/21
Провадження №2/523/2643/21
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
Суворовський районний суд м.Одеси у складі:
головуючої - судді Середи І.В.,
за участі секретаря судових засідань Щербан О.Д.,
розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу,
05.02.2021р. до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з ТОВ «Північтранс» судових витрат, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9600 грн.
19.04.2021 р. позивач звернулася з заявою про розподіл судових витрат та просила стягнути з відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "ПІВНІЧ ТРАНС" на її користь судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 9600,00 грн..
Розгляд справи проводився в спрощеному провадженні без виклику сторін, тому для розгляду заяви сторони також не викликалися.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Справу розглянуто в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.
Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Як судом встановлено, про стягнення судових витрат відповідачем заявлено у позові, згідно довідок: від 01.02.2021р. адвокатом ОСОБА_2 було прийнято за послуги від ОСОБА_1 згідно договору від 06.10.2020р., додатку №4 від 01.02.2021р. винагороду (гонорар» в сумі 3000 грн (готівкою), від 16.0221 р. 1600 грн., від 29.03.2021р. прийнято суму 5000 грн, з яких розраховано вартість отриманих послуг (п.2 додатку №4):
-зустріч з клієнтом, консультування, укладення угоди 1 година;
-правова експертиза отриманих від клієнта документів, ознайомлення з матеріалами справи, попередній аналіз доказів, приведення доказів до позову в належний стан, розрахунок вимог, підготовка заяв, клопотань 4 години;
-підготовка позову до суду, аналіз законодавства, оформлення та подання документів до суду 4 години;
-участь у судових засіданнях 3 години.
Як видно з довідок, складених 01.02.2021р., 16.02.2021р., 29.03.2021р., сторонами підтверджено умови виконання договору, оплата послуг та отримання правової допомоги.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).
Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:
- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
За нормами ст.137 ЦПК України визначено:
1. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
6. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з нормами ч.1 та 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За нормами ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Згідно з вимогами ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Отже, матеріалами справи підтверджується факт отримання відповідачем послуг адвоката та понесення ним витрат.
Разом з тим, проаналізувавши надані докази, суд прийшов до висновку, що з наданих на підтвердження витрат на правничу допомогу доказів (договору від 06.10.2020р. та додатку №4 до нього) не слідує, що цей договір стосується саме надання послуг у справі №523/2152/21, та витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму не є співмірними виходячи з того, що справа не є складною, розглядалась в спрощеному провадженні без повідомлення/виклику сторін, в провадженні Суворовського районного суду м.Одеси перебувають 5 ідентичних справ, які відрізняються лише найменуванням періоду та розміром заборгованості.
З опису робіт (наданих послуг) вбачається, що послуги з розроблення правової позиції, правова експертиза та попередній аналіз доказів, аналіз законодавства та підготовка подання позову по справі №523/2152/21 фактично є одною роботою, фактично участі у судових засідань представник позивача не приймавтому витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9600 грн. є надміру завищеними, належним чином не обґрунтованими, що суперечить принципу розподілу судових витрат.
Таким чином, враховуючи вказані висновки, суд вважає, що розмір витрат підлягає зменшенню до 1000 грн..
Керуючись ст.ст. 76, 81, 89, 141, 246, 273,270, 354,355 ЦПК України, суд -
Заяву позивача ОСОБА_1 про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити частково.
Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення рішення.
Рішення складено 17.05.2021р.

Суддя