КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Кулікова С.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 359/1563/20

13 травня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кулікової С.В.

суддів - Желепи О.В.

- Олійника В.І.

при секретарі - Климчук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2020 року, ухваленого під головуванням судді Борця Є.О., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Варіація», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія МСТ», ОСОБА_2 , про стягнення боргу за договором на будівництво приміщення котельні,-

в с т а н о в и в:

У лютому 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фірма «Варіація» про стягнення боргу, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача суму основного зобов`язання в розмірі 1 188 488,82 грн., пеню в розмірі 1 115 991,01 грн., суму інфляційних нарахувань в розмірі 238 886,25 грн., суму трьох процентів річних в розмірі 92 107,88 грн.

На обґрунтування позовних вимог зазначав, що 26 грудня 2016 року ТОВ «Фірма «Варіація» уклала з ТОВ «Компанія МСТ» договір на будівництво приміщення котельні №КБ-02/16. За цим договором ТОВ «Компанія МСТ» зобов`язалась до 26 червня 2017 року виконати роботи з будівництва приміщення котельні по АДРЕСА_1 та передати замовнику завершений будівництвом об`єкт нерухомого майна, а ТОВ «Фірма «Варіація» зобов`язалась сплатити підряднику грошові кошти в розмірі 1 188 488 гривень 82 копійок. У випадку неналежного виконання цього грошового зобов`язання ТОВ «Фірма «Варіація» зобов`язалась додатково сплатити пеню в розмірі 0,1% від суми нездійсненого платежу за кожен день прострочення. В обумовлений договором строк ТОВ «Компанія МСТ» здійснила будівництво приміщення котельні по АДРЕСА_1 та передала замовнику завершений будівництвом об`єкт нерухомого майна. Однак ТОВ «Фірма «Варіація» ухиляється від добровільного виконання грошового зобов`язання.

29 вересня 2017 року ТОВ «Компанія МСТ» уклала з ОСОБА_2 договір про відступлення права вимоги №1, за яким ТОВ «Компанія МСТ» відступила ОСОБА_2 право вимоги до ТОВ «Фірма «Варіація» за договором на будівництво приміщення котельні №КБ-02/16 від 26 грудня 2016 року.

19 березня 2020 року ОСОБА_2 уклав з ОСОБА_1 договір про відступлення права вимоги, за яким ОСОБА_2 відступив ОСОБА_1 право вимоги до ТОВ «Фірма «Варіація» за вказаним договором.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 червня 2020 року залучено ОСОБА_1 в якості правонаступника позивача замість ОСОБА_2 до участі у розгляді даної цивільної справи.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 червня 2020 року залучено ТОВ «Компанія МСТ» та ОСОБА_2 в якості третіх осіб до участі у розгляді даної цивільної справи.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Фірма «Варіація», треті особи: ТОВ «Компанія МСТ», ОСОБА_2 , про стягнення боргу за договором на будівництво приміщення котельні відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд першої інстанції недоречно послався на ст.. 81 ЦПК України, оскільки вказана норма не містить вимоги до позивача подати суду саме акт про передання ТОВ «Фірма «Варіація» закінченого будівництвом приміщення котельні, тоді як вказана норма зобов'язує кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Вказував на те, що суд не визначився з предметом доказування у даній справі, та не врахував наявні в матеріалах справи докази, зокрема Меморандум і Протокол, якими підтверджується, що сторони змінили умови договору в частині оплати робіт.

Зазначав, що суд дійшов помилкового висновку про те, що об`єкт нерухомого майна не передавався у володіння ТОВ «Фірма «Варіація», тоді як об`єкт передавався у володіння відповідачу двічі, вперше - після фактичного його спорудження, а вдруге - після завершення монтажних та пуско-налагоджувальних робіт об`єкт передано в складі цілісного майнового комплексу.

Також, зазначав, що твердження суду про те, що право власності на приміщення котельні є не зареєстрованим, не має правового значення, оскільки питання реєстрації права власності є абсолютною прерогативою та відповідальністю відповідача, тож не може створювати будь-яких зобов`язань для позивача.

Посилався на те, що суд безпідставно не урахував як належний доказ Акт готовності об`єкта до експлуатації від 26 червня 2017 року, який свідчить про те, що генпідрядник не лише виконав повністю будівельні роботи із спорудження власне приміщення котельні, але і після завершення будівництва передав споруду замовникові.

Відзив на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надходив.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник відповідача ТОВ «Фірма «Варіація» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив, тому колегія суддів вважала можливим проводити розгляд справи у відсутності представника відповідача.

Треті особи ТОВ «Компанія МСТ», ОСОБА_2 в судове засідання також не з'явилися про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомили, тому колегія суддів вважала можливим проводити розгляд справи у відсутності представника відповідача.

Заслухавши доповідь судді Кулікової С.В., пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 26 грудня 2016 року ТОВ «Фірма «Варіація» уклала з ТОВ «Компанія МСТ» договір на будівництво приміщення котельні №КБ-02/16 (а.с.5-8). Відповідно до п.1.1 та п.2.1 договору ТОВ «Фірма «Варіація» зобов`язалась протягом 6 місяців, а саме до 26 червня 2017 року, виконати роботи з будівництва приміщення котельні по АДРЕСА_1 та передати замовнику завершений будівництвом об`єкт нерухомого майна. Згідно з п.4.1 договору ТОВ «Компанія МСТ» зобов`язалась сплатити підряднику грошові кошти в розмірі 1 250 000 грн., що за курсом НБУ еквівалентні 47 583 доларам США.

29 вересня 2017 року ТОВ «Компанія МСТ» уклала з ОСОБА_2 договір про відступлення права вимоги №1 (а.с.16-17), за яким ТОВ «Компанія МСТ» відступила ОСОБА_2 право вимоги до ТОВ «Фірма «Варіація» за договором на будівництво приміщення котельні №КБ-02/16 від 26 грудня 2016 року.

19 березня 2020 року ОСОБА_2 уклав з ОСОБА_1 договір про відступлення права вимоги (а.с.35-36), за яким ОСОБА_2 відступив ОСОБА_1 право вимоги до ТОВ «Фірма «Варіація» за договором на будівництво приміщення котельні №КБ-02/16 від 26 грудня 2016 року.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що об`єкт нерухомого майна не передавався у володіння ТОВ «Фірма «Варіація», право власності на приміщення котельні по АДРЕСА_1 так і залишилось не зареєстрованим, тому у відповідача не виник обов`язок здійснювати остаточний розрахунок за договором на будівництво приміщення котельні №КБ-02/16, укладеним 26 грудня 2016 року між ТОВ «Фірма «Варіація» та ТОВ «Компанія МСТ», а відтак відсутні підстави для стягнення з ТОВ «Фірма «Варіація» на користь позивача боргу по сплаті грошових коштів, пені, суми інфляції за час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми.

Такі висновки суду першої інстанції ґрунтуються на нормах матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Згідно з ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

З матеріалів справи вбачається, що 26 грудня 2016 року ТОВ «Фірма «Варіація» уклала з ТОВ «Компанія МСТ» договір на будівництво приміщення котельні №КБ-02/16 (а.с.5-8). Відповідно до п. 1.1. договору підрядник (ТОВ «Компанія МСТ») зобовязується виконати роботи з будівництва приміщення котельні за адресою: АДРЕСА_1 , згідно із затвердженою проектно-кошторисною документацією та передати замовникові (ТОВ «Фірма «Варіація») завершений будівництвом об`єкт у встановлений термін.

Замовник зобов`язується надати підряднику будівельний майданчик, забезпечити своєчасне фінансування будівництва, прийняти завершений будівництвом об`єкт і повністю сплатити вартість виконаних робіт у порядку і в розмірах, передбачених цим договором та додатками до нього (п. 1.2. договору).

Загальний термін виконання робіт підрядником за цим договором становить 6 (місяців). Відповідно закінчений будівництвом об`єкт має бути передано підрядником замовникові не пізніше 26 червня 2017 року (п. 2.1. договору).

Роботи підрядника вважаються виконаними від моменту закінчення будівництвом матеріальної споруди котельні та передання підрядником замовникові відповідної документації, що дозволяє замовникові прийняти роботи та експлуатувати об`єкт за призначенням (п. 2.4. договору).

Відповідно до п. 4.1. договору загальна ціна цього договору складається з витрат підрядника та вартості робіт, що виконуються підрядником за цим договором і на момент його підписання сторонами визначена сумою 1 250 000 грн., що за курсом НБУ еквівалентно 47 583 долари США.

Замовник зобов`язується здійснити авансову оплату робіт за цим договором в розмірі 70 відсотків від ціни договору, визначеної п. 4.1 договору, не пізніше 31 грудня 2016 року.

Остаточний розрахунок з підрядником здійснюється протягом 5 робочих днів від дати підписання Акта про передання закінченого будівництвом об`єкта замовникові (п. 4.4. договору).

Згідно п. п. 5.1.- 5.3 договору здавання-приймання виконаних робіт оформлюється актами приймання-передачі, підписаними обома сторонами, які подаються підрядником замовнику. Здавання-приймання закінченого будівництвом об`єкта оформлюється актом, дата підписання якого сторонами визначається момент передачі об`єкта у власність замовника. Замовник зобов`язаний прийняти роботи, виконані підрядником, не пізніше 5 календарних днів з дня отримання від підрядника акта виконаних робіт.

Відповідно до п.п. 8.1.2. п. 8.1 договору за несвоєчасне здійснення розрахунків замовник сплачує підряднику пеню із розрахунку 0,1 відсотка від суми нездійсненого платежу на користь підрядника за кожен день розстрочення.

Як вбачається з акту надання послуг № 17 від 27 лютого 2017 року, підписаного лише представником виконавцем ТОВ «Компанія «МСТ», виконавцем були проведені такі роботи: будівництво приміщення котельні в м. Бориспіль, вул.. Привокзальна, 52. Загальна вартість робіт з ПДВ - 1 188 488,82 грн. Вказаний акт не підписаний представником замовника ТОВ «Фірма «Варіація».

Згідно кошторису № 1, складеного в поточних цінах на 26.05.2017 року, та підписаного лише підрядником ТОВ «Компанія «МСТ», вартість робіт разом з вартістю матеріалів складає 1 188 488,82 грн. Кошторис не підписаний представником замовника ТОВ «Фірма «Варіація».

30.06.2017 року заступник директора ТОВ «Фірма «Варіація» ОСОБА_3 написав меморандум, який також підписаний представником підрядника ТОВ «Компанія «МСТ» Чичук О.А., згідно якого вони домовилися про погодження кошторису на будівництво приміщення під твердопаливну котельну. ОСОБА_4 зобов`язався погодити до 30.07.2017 року та провести оплату.

Згідно акту приймання-передавання будівельних робіт, виконаних в період від 26.12.2016 року по 22.06.2017 року, підписаного 01.08.2018 року, виконавцем було виконано такі будівельні роботи: будівництво приміщення котельні в АДРЕСА_1 . Загальна вартість робіт з ПДВ - 1 188 488,82 грн.

Згідно протоколу щодо порядку виконання розрахунків за договором на будівництво приміщення котельні від 26 грудня 2016 року № КБ-02/16 від 17 вересня 2018 року, ТОВ «Фірма «Варіація» (боржник) в особі директора ОСОБА_1, та ОСОБА_2 , як новий кредитор за договором на будівництво приміщення котельні від 26 грудня 2016 року № КБ-02/16 зафіксували, що боржник визнає, що ТОВ «Компанія МСТ», яке є підрядником за договором підряду та первісним кредитором за договором цесії, належним чином передало право вимоги за договором підряду новому кредитору - ОСОБА_2 ; також боржник визнає суму боргу за договором підряду в розмірі 1 188 488,82 грн., а також те, що його належним чином повідомлено про факт відступлення права вимоги за договором цесії. Сторони погодилися відстрочити дату виконання боржником зобов`язань за договором підряду на користь нового кредитора до 17 вересня 2019 року із таким застереженням: якщо зобов`язання буде виконано вчасно в рамках зазначеного тут нового строку і в повному обсязі, новий кредитор утримається від свого права вимагати від боржника сплати пені та інших штрафних санкцій, передбачених договором підряду та/або закону; в іншому разі пеня та передбачені законом штрафні санкції нараховуються відповідно до п.п. 8.1.2 та 8.2 договору підряду починаючи від 01 липня 2017 року до моменту повного виконання зобов`язання. Сторони домовилися, що строк позовної давності за договором підряду та договором цесії становитиме десять років, а щодо стягнення пені та штрафів - чотири роки. Це протокол має силу додатку до договору підряду і є його невід'ємною частиною.

19 березня 2020 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали договір про відступлення права вимоги, згідно п. 1.1. якого, попередній кредитор відступає, а наступний кредитор повністю приймає на себе право вимоги, що належить попередньому кредиторові на підставі договору про відступлення права вимоги № 1 від 29.09.2017 року, укладеним між попереднім кредитором та ТОВ «Компанія «МСТ» і стає кредитором за договором на будівництво приміщення котельні № КБ-02/16 від 26 грудня 2016 року, укладений між первісним кредитором та ТОВ «Фірма «Варіація». Пуктом 1.2. строни визначили, що за цим договором наступний кредитор повністю одержує право (замість попереднього кредитора) вимагати від боржника належного виконання основного зобов`язання за основним договором у сумі 1 188 488,82 грн. та виплати неустойки та інших штрафних санкцій, передбачених договором та/або законом, що випливатимуть із основного договору або у зв`язку із ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Відповідно до ч.1-ч.2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Як вбачається зі змісту п.4.4 та п.5.2 договору на будівництво приміщення котельні №КБ-02/16, укладеного 26 грудня 2016 року між ТОВ «Фірма «Варіація» та ТОВ «Компанія МСТ», здавання-приймання закінченого будівництвом об`єкта оформлюється актом, дата підписання якого визначає момент передачі закінченого будівництвом об`єкта у власність замовника, та остаточний розрахунок з підрядником здійснюється протягом 5 робочих днів від дати підписання акта про передання замовнику закінченого будівництвом об`єкта.

Матеріали справи не містять та позивачем не надано акт про передання ТОВ «Фірма «Варіація» закінченого будівництвом приміщення котельні по АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні в суді першої інстанції позивач ОСОБА_1 повідомив про те, що акт про передання відповідачу закінченого будівництвом приміщення котельні по АДРЕСА_1 взагалі не складався.

Встановивши, що об`єкт нерухомого майна - приміщення котельні по АДРЕСА_1 не передавався ТОВ «Фірма «Варіація» у порядку встановленому договором (акт про передачу такого об`єкту в матеріалах справи відсутній), суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки позивачем не доведено виникнення обов`язку здійснювати остаточний розрахунок за договором на будівництво приміщення котельні №КБ-02/16, укладеним 26 грудня 2016 року між ТОВ «Фірма «Варіація» та ТОВ «Компанія МСТ».

З огляду на зазначене, доводи апеляційної скарги про помилковість висновків суду, що об`єкт нерухомого майна не передавався у володіння ТОВ «Фірма «Варіація», є безпідставними. Доказі на підтвердження передачі ТОВ «Фірма «Варіація» закінченого будівництвом приміщення котельні по АДРЕСА_1 позивачем надано не було як суду першої інстанції, так і суду апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги про те, що питання реєстрації права власності є абсолютною прерогативою та відповідальністю відповідача, тож не може створювати будь-яких зобов`язань для позивача, колегія суддів відхиляє, оскільки вони не спростовують висновку суду першої інстанції щодо недоведеності позовних вимог.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд безпідставно не урахував як належний доказ Акт готовності об`єкта до експлуатації від 26 червня 2017 року, колегія суддів оцінює критично, оскільки позивач не подавав до суду першої інстанції такий акт, та долучив його лише до апеляційної скарги, а тому суд і не міг надати оцінку вказаному доказу. При цьому, позивач не вказав, що унеможливлювало подання Акту готовності об`єкта до експлуатації від 26 червня 2017 року до суду першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, рішення суду першої інстанції у даній справі ухвалено відповідно до вимог матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 18 травня 2021 року.

Головуючий: Судді: