Справа №442/7295/21
Провадження №2-о/442/125/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2021 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої - судді Павлів З.С.

з участю секретаря судового засідання - Леськів О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, за участю заінтересованої особи: Дрогобицької міської ради Львівської області, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання його разом із ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_1 у житловому будинку АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 . До дня смерті мати була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 . Останні роки свого життя вона дуже хворіла та потребувала стороннього догляду. Вона не могла самотужки себе обслуговувати у побуті, відтак потребувала щоденного догляду та допомоги, який він їй надавав. Оскільки він також був зареєстрований та проживав в с.Новошичі, то був змушений переїхати до матері в її будинок. Інших родичів, які б могли доглядати маму не було, а його рідний брат проживав у Дрогобичі, проте працював далекобійником, тому до мами мав змогу навідуватись лише 1 раз на місяць. Вважав, що оскільки проживав разом із матір`ю на день її смерті, то прийняв спадщину. Однак, звернувшись до нотаріуса із відповідною заявою, отримав відмову у видачі Свідоцтва про право на спадщину, оскільки ним не було надано доказів постійного проживання разом із матір`ю на час відкриття спадщини, а також пропущено строк на звернення із заявою про прийняття спдщини.

ОСОБА_1 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просить заяву задоволити.

Представник Дрогобицької міської ради в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не повідомив суду причини неявки.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що заяву слід задоволити з наступних підстав.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З довідки про реєстрацію місця проживання Бистрицької сільської ради №17 від 18.03.2020 вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки, виданої старостою сіл Бистриця, Новошичі, Ортиничі, Долішній Лужок, Биків, Глинне, Брониця від 25.08.2021 №139 ОСОБА_1 дійсно проживав з ОСОБА_2 до дня смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 без реєстрації місця проживання по АДРЕСА_1 .

Звернувшись до приватного нотаріуса із завою про прийняття спадщини, ОСОБА_1 отримав відмову з роз`ясненням про те, що оскільки він не був зареєстрований з мамою на день її смерті і протягом 6-місячного терміну від дня смерті матері не подав заяву про прийняття ним спадщини, то пропустив термін для прийняття спадщини.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.6 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до п. 3.21.Порядку вчинення нотаріальних дій Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно абз. 2 п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до абз.3 п.3 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч.2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно).

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1ст.1269 ЦК України).

Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій, нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Таким чином, в судовому засіданні доведено той факт, що заявник ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто по день смерті ОСОБА_2 , постійно проживав разом з нею.

При таких обставинах суд вважає, що встановлення факту, про який просить заявник, не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб та встановлення факту родинних відносин має для заявника юридичне значення (дає право на отримання свідоцтва про право на спадщину на земельний пай), а тому підстав для відмови у задоволенні заяви, судом не встановлено.

Керуючись ст.ст.315-319 ЦПК України, -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, за участю заінтересованої особи: Дрогобицької міської ради Львівської області задоволити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_1 у житловому будинку АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Павлів З.С.