Справа № 639/2571/21
Провадження № 2/639/1485/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Гаврилюк С. М.,

секретар судового засідання Пивоварова Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу № 639/2571/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 23.04.1994 Комсомольським відділом реєстрації актів громадянського стану у м. Херсона, актовий запис № 204; після розірвання шлюбу залишити позивачеві шлюбне прізвище.

Від шлюбу сторони малолітніх чи неповнолітніх дітей не мають.

Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що сторони не зійшлися характерами, у подружжя відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Відповідач вживає спиртні напої, що негативно позначається на відносинах сторін.

Спільного господарства позивач з відповідачем не ведуть.

Спорів майнового характеру наразі немає.

ОСОБА_1 вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі.

19.04.2021 ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі, призначено судове засідання (а.с. 22-23).

Представник позивача адвокат Аветисян Р. М., який діє на підставі ордеру, подав до суду заяву, у якій просив справу розглянути за його відсутності та за відсутності позивача.

Відповідач також просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнав, про що зазначив у своїй заяві.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Виходячи з вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З матеріалів справи вбачається, що 23 квітня 1994 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровано шлюб у Комсомольському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Херсона, що підтверджується відповідним свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , актовий запис № 204. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові ОСОБА_4 , дружині ОСОБА_4 (а.с. 16).

Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

Відповідно ст. 110 СК України шлюб скасовується в судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливо.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи положення ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу неможливе, сім`я існує лише формально, єдиний сімейний бюджет відсутній, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, втратили один до одного почуття любові та поваги.

Як вже встановлено судом та вбачається зі свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого Комсомольським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Херсона 23.04.1994, вбачається, що при одруженні позивач змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 » на прізвище чоловіка « ОСОБА_4 » (а.с. 16). При цьому, відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач просить залишити їй шлюбне прізвище « ОСОБА_4 », суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити позивачеві шлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».

Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, на користь позивача підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в розмірі 454 грн, інші 50 відсотків підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 6, 7, 12, 13, 43, 76, 81, 82, 89, 131, 141, 142, 200, 206, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 23.04.1994 у Комсомольському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Херсона, актовий запис № 204.

Після розірвання шлюбу залишити позивачеві шлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Новобаварському районі м. Харкова повернути позивачу ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову за квитанцією N від 15.04.2021, у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повне рішення складено 20.05.2021.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя С. М. Гаврилюк