Справа № 216/4203/20
Провадження 2/216/828/21

Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14 квітня 2021 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Сидорак В. В.,

за участю секретаря:

судового засідання Баля А. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини,

учасники справи:

позивачка ОСОБА_1

представник заявника ОСОБА_3

відповідачка ОСОБА_2 .

Стислий виклад позиції позивача

23 липня 2020 р. позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, яка згодом була уточнена про встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті свого батька, ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позов обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер дідусь позивачки ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки - ОСОБА_4 . За життя батько позивачки фактично прийняв спадщину після смерті свого батька (діда позивачки) ОСОБА_5 шляхом фактичного управління та володіння спадковим майном, так як після смерті батька заволодів ним.

До складу спадщини після смерті ОСОБА_5 увійшло нерухоме майно, а саме домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , але спадкові права за життя батько позивачки ОСОБА_4 оформити не встиг і тому для оформлення спадщини виникла необхідність встановлення факту прийняття спадщини батьком позивачки після смерті діда позивачки.

20 січня 2020 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Кучман І.І. з заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4 , але у видачі свідоцтва про права на спадщину позивачу було відмовлено, оскільки ОСОБА_4 пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_5 .

Тому позивачка в судовому засіданні просить визнати факт прийняття спадщини ОСОБА_4 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті свого батька, ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стислий виклад позиції представника позивача

Представник позивача просить позовні вимоги задоволити з підстав викладених в позовній заяві, пояснивши, що ОСОБА_4 до смерті свого батька ОСОБА_5 і після його смерті мешкав у будинку, користувався ним, обслуговував. Похованням батька теж він займався. ОСОБА_4 не мав ні брата, ні сестри, його матір померла раніше за батька.

Стислий виклад позиції відповідача

Відповідач у судовому засідання визнала позовні вимоги та не заперечувала щодо їх задоволення, пояснила, що позивачка є її рідною сестрою. На момент смерті і до смерті дідуся ОСОБА_5 батько ОСОБА_4 жив у будинку АДРЕСА_1 разом зі своєю сім`єю - дружиною та двома дітьми. На спадщину вона не претендує, просить позов задоволити.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

13.08.2020 ухвала про відкриття провадження та призначення підготовчого судового засідання.

04.02.2021 року - ухвала про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланнями на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до постанови пленуму ВСУ №7 від 30 травня 2008 «Про судову практику у справах про спадкування»:

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

З огляду на те, що спадщина після смерті ОСОБА_5 відкрилася та була прийнята до 01 січня 2004 року, то правовідносини, що виникли, регулюються нормами Цивільного кодексу Української РСР 1963 року.

За змістом ст. 6 ЦК УРСР кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права.

Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виданого Центрально-Міський відділ РАЦС 09.08.1993 року, актовий запис 651 в графі батьки зазначені " ОСОБА_4 " та " ОСОБА_6 " (а.с. 22).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки - ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, виданого 29.12.2007 року актовий запис № 1721 (а.с. 17).

Мати ОСОБА_4 - ОСОБА_7 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Центрально-Міського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 348 (а.с. 19).

Батько ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Центрально-Міського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 433 (а.с. 18).

Родинні стосунки між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтверджуються копією свідоцтва про народження НОМЕР_3 , виданого Центрально-Міським районним бюро РАЦС, актовий запис 114, відповідно до якого в графі батьки зазначені мовою оригіналу " ОСОБА_8 " та " ОСОБА_9 " (а.с. 21).

Згідно акту від травня 2020 року, складеного квартальною уповноваженою квартального комітету № 65 ОСОБА_10 та підписаного двома свідками, зазначено, що у буднику АДРЕСА_1 мешкала та мешкає родина ОСОБА_11 . ОСОБА_5 купив даний будинок разом зі своєю дружиною ОСОБА_7 . Після смерті дружини, ОСОБА_5 , мешкав у цьому будинку разом з сином ОСОБА_4 , який мешкав у будинку постійно на момент смерті батька (а.с. 32).

Згідно договору купівлі - продажу від 08 вересня 1979 року ОСОБА_5 купив будинок АДРЕСА_1 , який був посвідчений нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори Садовніковою Т.О., зареєстровано за № 1-2790. Згідно реєстраційного посвідчення житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстрований за гр. ОСОБА_5 (а.с. 26-27, 28).

Разом з ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 була зареєстрована його невістка - дружина сина ОСОБА_4 - ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується довідкою відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради від 24.01.2020 № 508 (а.с. 54).

Після смерті ОСОБА_6 спадкового майна немає, спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 вона не являється.

Звернувшись із заявою до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кучман І.І. позивачка отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_4 , оскільки останній не звернувся з заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 зазначила, що вона є сусідкою позивачки. Їй відомо, що ОСОБА_13 постійно жив зі своїми батьками за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своїми дітьми. Батько позивачки - ОСОБА_14 був другом її чоловіка. В 2001 році померла бабці, у 2002 році помер дід, а у 2007 році помер ОСОБА_13 . За життя ОСОБА_14 допомагав своєму батькові по господарству, після смерті батька, займався його похованням. Інших дітей у ОСОБА_8 не було.

Згідно з п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР спадкоємець є таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Спадкоємець вважається таким, що фактично прийняв спадщину, якщо він довів, що вступив в управління або користування спадковим майном.

Згідно ст. 529 ЦК УРСР при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Згідно з положеннями ст.549 ЦК УРСР визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.95 при вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини і місця її відкриття суд має виходити з положень статей 526 і 549 ЦК, згідно з якими місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місце знаходження майна або його основної частини. Діями ж, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини.

Отже, судом встановлено, що син ОСОБА_13 , як спадкоємець першої черги, прийняв по факту спадщину після смерті свого батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 і фактично вступив в управління та володіння спадковим майном.

Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ст. 548 ЦК УРСР).

За змістом частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, як у разі подання ним у шестимісячний строк відповідної заяви до державної нотаріальної контори, так і в разі фактичного його вступу в управління або володіння спадковим майном, що означає можливість спадкоємця мати майно у своєму віданні, вчинення ним відповідних дій стосовно зазначеного майна до закінчення шестимісячного строку з часу відкриття спадщини.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення вимоги ОСОБА_1 та встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті свого батька, ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст. ст. 529, 548 ЦК УРСР, ст. ст. 13, 259, 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини - задоволити.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті свого батька, ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, шляхом подачі апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: В. В. Сидорак