Справа № 202/7958/20
Провадження № 2/202/981/2021
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2021 року місто Дніпро

Індустріальний районний суду міста Дніпропетровська в складі головуючого судді Марченко Н.Ю. за участю секретаря судового засідання Терещук Л.І., позивача ОСОБА_1 , третьої особи ОСОБА_2 , представника відповідача Верби А.П. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання,-, -

В С Т А Н О В И В:

29 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Мають трьох дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 11 травня 2018 року з відповідача на її користь стягнуті аліменти на утримання дітей, а саме: на утримання сина ОСОБА_5 - 1300 грн. щомісячно, на утримання дочки ОСОБА_2 - 1200 грн. щомісячно, на утримання сина ОСОБА_6 - 1000 грн. щомісячно. Наразі син ОСОБА_5 та дочка ОСОБА_2 досягли повноліття. Син навчається в музичному коледжі КВНЗ «Дніпропетровська академія музики ім. Глінки» на бюджетній основі на денній формі навчання та має намір продовжити навчання у вищому навчальному закладі. Дочка ОСОБА_2 навчається на денному відділенні Національного технічного університету «Дніпровська політехніка», вартість її навчання за весь період складає 72800 грн. Діти проживають разом із нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання повнолітніх дітей не надає.

Відповідач є працездатним, працює священиком, займає посаду настоятеля храму «Антонія і Феодосія Києво-Печерських» в смт Слобожанське Дніпровського району, має високе матеріальне забезпечення. З часу розлучення відповідач придбав новий автомобіль та квартиру в новобудові.

Отже, на думку позивача, відповідач має матеріальну можливість сплачувати аліменти на утримання дітей, які продовжують навчання.

За цих підстав позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 3000 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними 23 років за умови продовження ними навчання.

Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 22 лютого 2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 05 квітня 2021 року залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 11 травня 2021 року залишено без задоволення клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні.

Представник відповідача - адвокат Верба А.П. у судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що відповідач є інвалідом ІІІ групи, має ряд серйозних хронічних захворювань, отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1769 грн. За своїм матеріальним становищем та станом здоров`я відповідач не має можливості приймати участь в утриманні повнолітніх дітей. Зазначає, що відповідач добровільно надає матеріальну допомогу дітям. На його утриманні знаходиться мати-пенсіонерка ОСОБА_7 , 1940 року народження, яка потребує постійного догляду і забезпечення лікарськими засобами, її пенсії не вистачає для забезпечення нормального рівня життя. Також зазначив, що відповідач 08.08.2017 року уклав новий шлюб. Дружина відповідача має дитину, яка проживає разом із ними. Щомісячно відповідачеві необхідні кошти в суми 1700 грн. на харчування, одяг, проїзд, оплату комунальних послуг. Відповідач будь-яких доходів не має, оскільки є священнослужителем і настоятелем храму, ця посада є неоплачуваною, в трудових відносинах він не перебуває та заробітну плату не отримує, живе на власні заощадження та матеріальну допомогу, яку йому надає церква. Звернув увагу, що позивачка має у власності квартиру за адресою, АДРЕСА_1 , яку надає в оренду та отримує відповідний дохід. З урахуванням наведеного, просив відмовити в задоволенні позову.

Третя особа ОСОБА_2 у судовому засіданні позов підтримала.

Третя особа ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений.

Суд, з`ясувавши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав:

Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 27 жовтня 2000 року.

Мають трьох дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 11 травня 2018 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 стягнуті аліменти на утримання дітей, а саме: на утримання сина ОСОБА_5 - 1300 грн. щомісячно, на утримання дочки ОСОБА_2 - 1200 грн. щомісячно, на утримання сина ОСОБА_6 - 1000 грн. щомісячно.

Як вбачається з матеріалів справи, на даний час ОСОБА_5 та ОСОБА_2 досягли повноліття.

Згідно з наданими позивачем довідками ОСОБА_5 навчається у музичному коледжі КВНЗ «Дніпропетровська академія музики ім. Глінки» на бюджетній основі на денній формі навчання, термін навчання з 01.09.2017 року - 30.06.2021 року.

В свою чергу, ОСОБА_2 навчається на денному відділенні Національного технічного університету «Дніпровська політехніка», строк навчання до 30.06.2024 року.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей, позивач посилається на те, що у зв`язку з навчанням син ОСОБА_5 та дочка ОСОБА_2 потребують матеріальної допомоги, яку відповідач як батько має можливість їм надавати.

Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд враховує, що відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані їх утримувати до досягнення двадцятитрьохрічного віку при умові, що вони мають можливість надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Статтею 200 Сімейного кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина в твердій грошовій сумі або в частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 дійсного Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного із батьків суд приймає до уваги можливість надання утримання другим із батьків, дружиною, чоловіком і повнолітніми дочкою, сином.

Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Суд вважає доведеним, що у зв`язку з навчанням діти сторін ОСОБА_5 та ОСОБА_2 потребують матеріальної допомоги, оскільки вони не мають можливості працювати та отримувати власний дохід, та позивач як мати не має можливості самостійно забезпечити дітей, оскільки її дохід як приватного підприємця за минулий рік склав 130548,11 грн.

При цьому, на переконання суду, відповідач як батько має можливість надавати своїм повнолітнім дітям матеріальну допомогу на час їх навчання, оскільки він хоча й визнаний інвалідом 3 групи за загальним захворюванням, отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1769 грн. на місяць, сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 в розмірі 1000 грн., у той же час він є священнослужителем, головою релігійної громади, настоятелем храму «Антонія і Феодосія Києво-Печерських» у смт Слобожанське Дніпровського району.

З матеріалів справи убачається, що відповідач має у власності будинок у Новомосковському районі, квартиру площею 56,6 кв.м. в місті Дніпрі та квартиру площею 66 кв.м. у смт Слобожанське Дніпровського району, яка розташована в новобудові - ЖБК «Дніпровська брама» та була придбана ним у 2017 році.

Крім того, відповідач має у власності автомобіль «SUZUKI VITARA», 2018 року випуску, вартістю на дату придбання 454000 грн.

Отже, сам по собі факт інвалідності відповідача та наявності в нього ряду захворювань, не спростовують його можливість надавати дітям матеріальну допомогу на час навчання, оскільки його рід діяльності та матеріальне становище, зокрема наявність у нього цінного рухомого та нерухомого майна, свідчать про отримання ним достатнього рівня матеріального забезпечення.

Стороною відповідача не надано суду даних щодо наявності в нього таких захворювань, які б суттєво позначалися на його майновому становищі.

Доводи представника відповідача про перебування на утриманні відповідача матері та дитини дружини не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки вони об`єктивно не підтверджені, тим більше, що мати відповідача є пенсіонеркою і самостійний дохід, та відповідач як батько, перш за все, повинен утримувати власних дітей та надати їм освіту.

Посилання сторони відповідача на те, що позивач має дохід від надання належної їй квартири в оренду, не спростовують неможливість самостійного утримання нею дітей та їх потребу в матеріальній допомозі, яку відповідач має можливість надавати. Суд звертає увагу, що відповідач також має у власності майно, від якого може отримувати доходи.

Таким чином, приймаючи до уваги матеріальний стан сторін та всі інші обставини, передбачені статтею 182 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які позивач просить стягнути з відповідача на утримання дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_2 на час їх навчання відповідає майновому стану відповідача та не є непомірним.

Враховуючи наведене, позов необхідно задовольнити, стягнувши з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову - 29 грудня 2020 року до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ними двадцятитрьохрічного віку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд також вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Згідно зі статтею 141 ЦПК України, оскільки позивач відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисячі) грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову - 29 грудня 2020 року до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисячі) грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову - 29 грудня 2020 року до закінчення навчання, але не більш як до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу на утримання ОСОБА_5 та ОСОБА_2 за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дані позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Дані відповідача: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Дані третьої особи: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Дані третьої особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Н.Ю. Марченко