Справа №613/620/21 Провадження № 2/613/304/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року м. Богодухів

Суддя Богодухівського районного суду Харківської області Сеник О.С., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Навчальний виробничо-дослідний центр «Агротех» до Державного підприємства «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про визнання недійсними правочинів -

ВСТАНОВИВ:

17.05.2021 до Богодухівського районного суду Харківської області надійшла позовна заява ТОВ «НВДЦ «Агротех» до Державного підприємства «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» (далі по тексту ДП «Богодухівський СГУКК»), ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , у якій позивач просить суд:

1) визнати недійсною угоду від 03.12.2019 про дострокове розірвання договору оренди землі кадастровий номер :03:002:0022 від 24.05.2012, укладену між ДП «Богодухівський с/г УКК» та ОСОБА_1 ;

2) визнати недійсною угоду від 03.12.2019 про дострокове розірвання договору оренди землі кадастровий номер :03:002:0023 від 24.05.2012, укладену між ДП «Богодухівський с/г УКК» та ОСОБА_1 ;

3) визнати недійсною угоду від 03.12.2019 про дострокове розірвання договору оренди землі кадастровий номер :03:003:0093 від 21.07.2016, укладену між ДП «Богодухівський с/г УКК» та ОСОБА_2 ;

4) визнати недійсною угоду від 03.12.2019 про дострокове розірвання договору оренди землі кадастровий номер :03:003:0094 від 24.12.2013, укладену між ДП «Богодухівський с/г УКК» та ОСОБА_2 ;

5) визнати недійсною угоду від 28.12.2019 про дострокове розірвання договору оренди землі кадастровий номер :03:003:0016 від 18.08.2014, укладену між ДП «Богодухівський с/г УКК» та ОСОБА_3 ;

6) визнати недійсною угоду від 28.12.2019 про дострокове розірвання договору оренди землі кадастровий номер :03:003:0043 від 18.08.2014, укладену між ДП «Богодухівський с/г УКК» та ОСОБА_4 ;

7) визнати недійсною угоду від 28.12.2019 про дострокове розірвання договору оренди землі кадастровий номер :03:003:0022 від 18.08.2014, укладену між ДП «Богодухівський с/г УКК» та ОСОБА_5 ;

8) визнати недійсною угоду від 28.12.2019 про дострокове розірвання договору оренди землі кадастровий номер :03:003:0047 від 09.09.2016, укладену між ДП «Богодухівський с/г УКК» та ОСОБА_6 ;

9) визнати недійсною угоду від 28.12.2019 про дострокове розірвання договору оренди землі кадастровий номер :03:003:0112 від 26.06.2017, укладену між ДП «Богодухівський с/г УКК» та ОСОБА_7 ;

10) визнати недійсною угоду від 28.12.2019 про дострокове розірвання договору оренди землі кадастровий номер :03:003:0113 від 26.06.2017, укладену між ДП «Богодухівський с/г УКК» та ОСОБА_7 ;

11) визнати недійсною угоду від 24.12.2019 про дострокове розірвання договору оренди землі кадастровий номер :03:002:0147 від 30.01.2014, укладену між ДП «Богодухівський с/г УКК» та ОСОБА_8 ;

12) визнати недійсною угоду від 27.12.2019 про дострокове розірвання договору оренди землі кадастровий номер :03:002:0018 від 24.05.2012, укладену між ДП «Богодухівський с/г УКК» та ОСОБА_9 ;

13) визнати недійсною угоду від 27.12.2019 про дострокове розірвання договору оренди землі кадастровий номер :03:003:0001 від 12.09.2016, укладену між ДП «Богодухівський с/г УКК» та ОСОБА_10 ;

14) визнати недійсною угоду від 28.12.2019 про дострокове розірвання договору оренди землі кадастровий номер :02:005:0151 від 24.12.2013, укладену між ДП «Богодухівський с/г УКК» та ОСОБА_11 ;

15) судові витрати по справі покласти на відповідачів.

В обґрунтування позовних вимог позивач пояснив, що наказом Фонду державного майна України від 27.03.2018 № 477 затверджено перелік об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації у 2018 році, до якого увійшло і ДП «Богодухівський СГУКК». Наказом РВ ФДМУ по Харківській області від 24.04.2018 № 895 прийнято рішення про приватизацію шляхом продажу на аукціоні об`єкта малої приватизації ДП «Богодухівський СГУКК». Відповідно до протоколу про результати електронного аукціону № UA-РS-2019-11-14-000051-2 від 16.12.2019 ТОВ «НВДЦ «Агротех» є переможцем аукціону з продажу вказаного об`єкта малої приватизації. 19.12.2019 Регіональним відділенням ФДМУ по Харківській, Донецькій та Луганській областях прийнято наказ № 01192 «Про прийняття рішення про приватизацію об`єкта малої приватизації шляхом викупу». 10.01.2020 між РВ ФДМУ Харківській, Донецькій та Луганській областях та позивачем укладено договір купівлі-продажу ДП «Богодухівський СГУКК», а 28.01.2020 підписано акти приймання-передачі державного майна відповідно до вказаного договору.

З посиланням на ч.4 ст.12 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна» вказує, що з дня прийняття рішення про приватизацію ДП «СГУКК» (24.04.2018) і до завершення приватизації, яке відбулося 03.03.2020 згідно з наказом РВ ФДМУ по Харківській, Донецькій та Луганській областях № 00299, як саме підприємство ДП «СГУКК», так і уповноважені органи управління підприємства були позбавлені права без згоди органів приватизації вчиняти правочини, предметом яких є відчуження підприємством земельних ділянок та/або майнових прав на них, та/або внаслідок яких може відбутися зменшення розміру земельної ділянки, що належить такому підприємству або перебуває в його користуванні. Однак, всупереч приписам ч.4 ст.12 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна», директором ДП «Богодухівський СГУКК» ОСОБА_12 було самовільно, без згоди органу приватизації укладено угоди про розірвання договорів оренди землі близько зі 100 власниками земельних ділянок, які після прийняття рішення про приватизацію об`єкта перебували у користуванні ДП «Богодухівський СГУКК», у тому числі з відповідачами по справі. За таких обставин, дії керівника директора «Богодухівський СГУКК», на думку позивача, є протиправними та такими, що порушують законний інтерес переможця аукціону покупця (позивача), на користь якого на момент укладення оспорюваних угод було прийнято рішення про приватизацію об`єкта малої приватизації. Заявлені позовні вимоги про визнання недійсними угод пов`язані між собою єдиною підставою виникнення порушенням директором ДП «Богодухівський СГУКК» ОСОБА_12 положень ч.4 ст.12 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна». Всі оскаржувані угоди, спрямовані на відчуження ДП «Богодухівський СГУКК» права оренди земельних ділянок», вчинені без згоди органу управління РВ ФДМУ по Харківській, Донецькій та Луганській областях, та в силу абз.14 ч.4 ст.12 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна» є недійсними.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі суддя дійшов висновку про відмову у відкритті провадження, з наступних підстав.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20 липня 2006 року зазначив, що "фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

У рішенні у справі "Занд проти Австрії" (заявам 7360/76, доповідь Комісії від 12 жовтня 1978 року) визначено, що термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (...)".

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто, передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до ч.2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У ч. 1 ст. 20 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду.

Згідно із ч. 1 ст. 3 Закону України від 18 січня 2018 року № 2269-XIIІ «Про приватизацію державного і комунального майна» (далі по тексту - Закон № 2269-XIIІ) законодавство України про приватизацію складається з цього Закону, інших законодавчих актів.

Приватизація державного або комунального майна - платне відчуження майна, що перебуває у державній або комунальній власності, на користь фізичних та юридичних осіб, які відповідно до цього Закону можуть бути покупцями (п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону № 2269-XIIІ).

У п.1 ч.2 ст.5 Закону №2269-XIIІ встановлено, що до об`єктів малої приватизації належать єдині майнові комплекси державних і комунальних підприємств, їх структурних підрозділів, у тому числі єдині майнові комплекси та їх структурні підрозділи, що передані в оренду, крім єдиних майнових комплексів державних і комунальних підприємств, що належать до об`єктів великої приватизації.

Таким чином, за загальним правилом, спори щодо приватизації державного майна відносяться до юрисдикції господарських судів.

Разом з тим, господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за умови наявності у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом.

Відповідно до ст. 30 Закону № 2269-XIІI спори щодо приватизації державного або комунального майна, крім спорів, які виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції адміністративних судів, вирішуються господарським судом у порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, крім випадків, коли сторони погодили передачу таких спорів на вирішення міжнародному комерційному арбітражу відповідно до частини дванадцятої статті 26 цього Закону.

При визначенні юрисдикції цієї справи слід виходити з характеру спірних відносин, прав, свобод та інтересів, за захистом яких звернувся позивач.

Як вбачається з обґрунтування позовних вимог, наведеного у позовній заяві, та матеріалів, доданих до позову, на підтвердження своєї позиції позивач посилається на наказ РВ ФДМУ в Харківській області від 24.04.2018 № 895 про приватизацію шляхом продажу на аукціоні об`єкта малої приватизації ДП «Богодухівський СГУКК», протокол про результати електронного аукціону № UA-РS-2019-11-14-000051-2 від 16.12.2019, яким позивача визнано переможцем цього аукціону, наказ РВ ФДМУ по Харківській, Донецькій та Луганських областях № 01192 від 19.12.2019 «Про прийняття рішення про приватизацію об`єкта малої приватизації шляхом викупу», та договір купівлі продажу об`єкта малої приватизації ДП «Богодухівський СГУКК» від 10.01.2020, укладений між позивачем та РВ ФДМУ по Харківській, Донецькій та Луганських областях.

Згідно з вказаним договором, сторонами якого є покупець - ТОВ «НВДЦ «Агротех» та продавець - РВ ФДМУ по Харківській, Донецькій та Луганських областях, позивач придбав у власність об`єкт малої приватизації - ДП «Богодухівський СГУКК».

Як вбачається з доданих до позову матеріалів, у період з 03.12.2019 по 28.12.2019 включно керівником об`єкта приватизації директором ДП «СГУКК» Тризною О.М. було укладено угоди про розірвання договорів оренди земельних ділянок, укладених у 2012-2017 роках між ДП «Богодухівський СГУКК» та фізичними особами-відповідачами по справі.

Єдиною підставою для визнання недійсними оспорюваних угод про розірвання договорів оренди, укладених ДП «Богодухівський СГУКК» з відповідачами по справі, позивач вважає порушення керівником об`єкта приватизації вимог ч.4 ст.12 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна», а саме укладення таких угод, які спрямовані на відчуження майнових прав ДП «Богодухівський СГУКК» на земельні ділянки, без згоди органу приватизації, в період між прийняттям рішення РВ ФДМУ по Харківській області про продаж об`єкта малої приватизації до фактичного завершення приватизації.

При цьому, позивач зазначає, що такими діями керівника ДП «Богодухівський СГУКК» порушено законні інтереси ТОВ «НВДЦ «Агротех» як переможця аукціону з продажу вказаного об`єкта малої приватизації, та вказує, що на бажання позивача взяти участь у цьому аукціоні вплинуло саме інформаційне повідомлення РВ ФДМУ про те, що ДП «СГУКК» орендує у приватних осіб земельні ділянки загальною площею 494,2163 га за 117 договорами оренди.

Враховуючи викладене, слід дійти висновку, що спірні відносини виникли в ході процесу приватизації ДП «Богодухівський СГУКК» як об`єкта малої приватизації, за своєю суттю даний спір пов`язаний з приватизацією державного майна, який в силу закону належить до юрисдикції господарського суду.

При цьому, вимоги позивача про визнання недійсними угод про розірвання договорів оренди пов`язані саме із захистом його прав як переможця аукціону, а не орендаря земельних ділянок, оскільки позивачем у позовній заяві не наведено обставин, які б беззаперечно свідчили про те, що позивач, на дату укладення оспорюваних угод, набув такого статусу.

Отже, вимоги про визнання недійсними угод прямо випливають із порушення прав та законних інтересів ТОВ «НВДЦ «Агротех» як учасника процесу приватизації, про яке стверджує позивач.

Відтак, з урахуванням характеру спірних відносин, справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, а пред`явлення позову, у тому числі, до фізичних осіб, які не є суб`єктами підприємницької діяльності, не змінює правової природи юридичного спору та в цьому випадку не може бути підставою для вирішення його в порядку цивільного судочинства.

Вказане повністю узгоджується зі ст. 2 ГПК України, яка завданням господарського судочинства визначає справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних зі здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів не тільки юридичних осіб і держави, але й фізичних осіб.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах від 12 березня 2019 року по справі № 903/4564/18, від 18 грудня 2019 року по справі № 559/2664/15-ц.

Оскільки вказаний спір підвідомчий господарському суду, то даний позов не належить до юрисдикції місцевого загального суду, а тому не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного суддя вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження та роз`яснити позивачу право звернення з цим позовом до господарського суду.

За приписами п.3 ч.13 ст.158 ЦПК України заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі відмови у відкритті провадження у справі.

Враховуючи викладене, заходи забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти реєстраційні дії щодо державної реєстрації припинення права оренди землі ДП «Богодухівський СГУКК» та реєстрації виникнення речових прав (права оренди землі) за будь-якими іншими третіми особами на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:002:0022, :03:002:0023, :03:003:0093, :03:003:0094, :03:003:0016, :03:003:0043, :03:003:0022, :03:003:0047, :03:003:0112, :03:002:0147, :03:002:0018, :03:003:0001, :02:005:0151, вжиті ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 07.05.2021 по справі № 613/620/21, підлягають скасуванню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції.

Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики (ч. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір»).

У зв`язку з відмовою у відкритті провадження у справі сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 49940,00 грн. підлягає поверненню позивачу.

Керуючись п. 3 ч. 13 ст. 158, п. 1 ч. 1, ч. 5 ст. 186, ст.ст. 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Навчальний виробничо дослідний центр «Агротех» до Державного підприємства «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про визнання правочинів недійсними.

Роз`яснити позивачу, що розгляд вказаної справи віднесено до юрисдикції Господарського суду Харківської області.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 07.05.2021 по справі № 613/620/21, у вигляді заборони державним реєстраторам вчиняти реєстраційні дії щодо державної реєстрації припинення права оренди землі Державного підприємства «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» та реєстрації виникнення речових прав (права оренди землі) за будь-якими іншими третіми особами на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:002:0022, :03:002:0023, :03:003:0093, :03:003:0094, :03:003:0016, :03:003:0043, :03:003:0022, :03:003:0047, :03:003:0112, :03:002:0147, :03:002:0018, :03:003:0001, :02:005:0151.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Богодухівському районі Харківської області, , адреса: 62103, Харківська обл., м. Богодухів, вул. Спортивна, буд. 5) повернути позивачу - Товариству з обмеженою відповідальністю «Навчальний виробничо-дослідний центр «Агротех», , адреса: 62002, Харківська обл., Краснокутський р-н, смт. Краснокутськ, вул. Миру, буд. 86, судовий збір у розмірі 49940 (сорок дев`ять тисяч дев`ятсот сорок) грн. 00 коп., який був сплачений за платіжним дорученням № 523 від 17.05.2021.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Богодухівський районний суд Харківської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, суд за заявою учасників справи, які не брали участі у справі, поновлює процесуальні строки, встановлені нормами ЦПК України, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суддя О.С. Сеник