Провадження № 2/537/51/2021
Справа № 524/6776/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2021 Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді Фадєєвій С.О.

з участю секретаря Посмітної О.М.,

представника Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області Шайдук К.К.,

представника Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області та виконавчого комітету Кременчуцької ради Кременчуцького району Полтавської області Нетеси А.І.,

представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом заступника керівника Кременчуцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Кременчуцької міської ради Полтавської області до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння та скасування державної реєстрації права власності,

В С Т А Н О В И В:

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з заявою про залишення без розгляду позову заступника керівника Кременчуцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Кременчуцької міської ради Полтавської області до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння та скасування державної реєстрації права власності. Заяву обґрунтували тим, що виключні правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності належать органу місцевого самоврядування, яким у спірних правовідносинах є Кременчуцька міська рада Полтавської області. Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави. Прокурор має право звертатися до суду із позовом про захист прав, свобод та інтересів громадянина чи держави (ст.. 55 Конституції України), але не на загальних підставах, а тільки тоді, коли для цього були виняткові умови, і на підставі визначеного законом порядку такого звернення. Прокурор набуває право на представництво інтересів держави за наявності органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, якщо цей орган не здійснює захист або здійснює його неналежно. Бездіяльність компетентного органу означає, що цей орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Зазначили, що представництво інтересів держави прокурором у суді не повинно мати на меті підміну суб`єкта виконання владних управлінських функцій, а повинно спонукати до виконання у разі неналежного виконання таких функцій суб`єктом, якого представлятиме прокурор у суді. Прокурор не може замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави. Вказали, що такої ж практики дотримується Європейський суд з прав людини та Верховний Суд. До доданих до позову додатків та в самому тексті позову не наведено та не доведено, як на думку відповідачів, наявність внесення відомостей до ЄРДР про вчинене кримінальне правопорушення на підставі ст.. 367 КК, вироку суду щодо службових осіб, доказів накладення дисциплінарних стягнень, на службовців у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням службових обов`язків стосовно не звернення Кременчуцькою міською радою до суду з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння. Вказали, що в матеріалах справи містяться докази участі Кременчуцької міської ради в судових засіданнях, крім того, Кременчуцькою міською радою подані письмові пояснення, тобто цей орган, який в межах своїх повноважень повинен був подати позов, проявляє свою процесуальну дієздатність та фактично спростовує доводи прокуратури щодо бездіяльності. Разом з цим доказів направлення прокуратурою повідомлення Кременчуцькій міській раді в порядку ст.. 23 Закону «Про прокуратуру» про факт виникнення у останньої права на звернення з віндикаційним позовом про повернення майна з незаконного володіння. Вважають, що оскільки матеріали справи містять докази щодо проведення претензійної роботи з боку органу, уповноваженого на захист своїх порушених прав, то позов, поданий прокурором в інтересах держави в особі компетентного органу, має бути залишено без розгляду.

В судовому засіданні представник відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвокат Сімонян Е.Р. клопотання підтримав, просив залишити позовну заяву без розгляду на підставі ч.1 п.1 ст. 257 ЦПК України, оскільки позов подано особою, яка не має цивільної процесуальної дієздатності.

Представник Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області (до переіменування Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області) Шайдук К.К. проти задоволення клопотання заперечила, вказала, що виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави, в тому числі якщо захист цих інтересів не здійснюється або неналежним чином здійснюється органом місцевого самоврядування, покликаним захищати ці інтереси. Кременчуцька міська рада як власник оспорюваного нерухомого майна, що належить до комунальної власності, у розумний строк після того, як їй стало відомо про порушення інтересів держави, не вжила достатніх заходів щодо його повернення у власність територіальної громади міста Кременчука та не звернулася до суду з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння нових власників, що призвело б до втрачання можливості звернення до суду у зв`язку зі сплином строку позовної давності. При цьому, згідно з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 16.04.2019 в справі № 910/3486/18, прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів. Незвернення міської ради з позовом до суду і є підтвердженням її бездіяльності.

Представник Кременчуцької міської ради, яка також є і представником виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, Нетеса А.І. проти задоволення клопотання в судовому засіданні заперечила. Вказала, що дійсно міська рада не зверталася з позовом до суду у розумний строк, хоча знала про порушене право, причини незвернення їй невідомі. Наразі Кременчуцька міська рада зацікавлена у задоволені позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_4 , треті особи ОСОБА_5 , приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Веселовський А.Г., приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Марченко Н.А., приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Прокоп О.Е. у судове засідання не з`явилися, про день та час слухання справи були належним чином повідомлені

Третя особа реєстраційна служба Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області на даний час ліквідована.

Суд, вирішуючи клопотання відповідачів про залишення позову без розгляду, приходить до наступних висновків.

Наявність процесуальної правосуб`єктності, яка передбачає процесуальну правоздатність і процесуальну дієздатність, є обов`язковою передумовою участі в цивільному процесі. На відміну від осіб, які беруть участь у справі (позивач, відповідач, третя особа, представник), відповідні органи та особи повинні бути наділені спеціальною процесуальною правоздатністю, тобто здатністю мати процесуальні права та обов`язки органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Така процесуальна правоздатність настає з моменту виникнення у цих осіб відповідної компетенції або передбачених законом повноважень.

За змістом статті 18-1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, самостійно звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно ч.3-5 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Положення пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України та ст.56 ЦПК України відсилають до спеціального закону, яким визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді, Закону України "Про прокуратуру". Так, в силу ч.1, 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно ч.4 ст. 23 цього Закону наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

У Рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 №3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття "інтереси держави" висловив міркування, згідно з яким інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо. Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте, держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Отже, у розумінні положень пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України з урахуванням практики Європейського суду з прав людини прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України). При цьому в силу положень частини 3 статті 23 Закону «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово роз`яснював, що "не здійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається. "Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною. "Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Як зазначено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Суд зобов`язаний дослідити чи знав відповідний орган про допущені порушення інтересів держави, чи мав відповідні повноваження для їх захисту, проте, всупереч цим інтересам, за захистом до суду не звернувся. Обставини дотримання прокурором процедури, встановленої частинами 3 та 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", яка повинна передувати зверненню до суду з відповідним позовом, підлягають з`ясуванню судом незалежно від того, чи має місце факт порушення інтересів держави у конкретних правовідносинах (постанова Верховного Суду від 15.12.2020 в справі № 904/82/19).

Суд зазначає, що з моменту пред`явлення позову до суду до заявлення клопотання відповідачами про залишення його без розгляду пройшов значний час, протягом якого сумнівів у правомірності звернення заступника керівника Кременчуцької місцевої прокуратури до суду в інтересах держави у відповідачів не виникало. При цьому Кременчуцька міська рада очевидно втратить можливість захисту інтересу держави самостійно у разі залишення цього позову без розгляду, оскільки закінчився строк позовної давності з часу, коли вона дізналася або могла дізнатися про порушення інтересів держави.

З позову вбачається та підтверджується ЄДРСР, що рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09.08.2016 визнано дійсним без нотаріального посвідчення договір купівлі-продажу нежитлового приміщення загальною площею 46,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 20.09.2009 року між ОСОБА_5 та ВАТ «Кременчуцький завод залізобетонних шпал» в особі виконуючого обов`язки голови правління Крючкова П.Р., та визнано за ОСОБА_5 право власності на вказане нежитлове приміщення. Рішення не набрало законної сили.

Керівником Кременчуцької місцевої прокуратури в інтересах Кременчуцької міської ради та Міністерства інфраструктури України була подана на вказане рішення апеляційна скарга. Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 04.04.2017 рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09.08.2016 скасоване ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено за безпідставністю вимог.

Отже, орган місцевого самоврядування дізнався або повинен був дізнатися про порушення інтересів держави не пізніше дати винесення рішення апеляційним судом Полтавської області від 04.04.2017. Проте, протягом тривалого строку, а саме більш ніж 1 рік 4 місяці, Кременчуцька міська рада не вживала жодних заходів, направлених на захист інтересів держави та не зверталася до суду з відповідним позовом, що могло призвести до закінчення перебігу строку позовної давності. 13.08.2018 заступником керівника Кременчуцької місцевої прокуратури надіслано повідомлення Кременчуцькому міському голові про намір звернення до суду для здійснення представництва інтересів Кременчуцької міської ради Полтавської області в порядку цивільного судочинства з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування державної реєстрації права власності, тобто прокуратурою дотримано вимог ст.. 23 Закону «Про прокуратуру». Жодних заходів на усунення порушень, які полягали у нездійсненні захисту інтересів держави, Кременчуцькою міською радою здійснено не було.

Як вбачається з позовної заяви заступник керівника Кременчуцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Кременчуцької міської ради Полтавської області 16.08.2018 звернувся до суду з позовом, де просив постановити рішення, яким витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 нежитлове приміщення площею 46,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та повернути власнику Кременчуцькій міській раді, скасувати державні реєстрації та рішення приватних нотаріусів про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , стягнути з ОСОБА_4 понесені витрати на сплату судового збору.

Отже, з цих підстав суд приходить до висновку, що Кременчуцькою міською радою жодних заходів протягом розумного строку після того, як їй стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, вжито не було, що кваліфікується як бездіяльність цього органу, а тому суд вважає, що заступник керівника Кременчуцької місцевої прокуратури правомірно звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Кременчуцької міської ради Полтавської області.

Право брати участь у судових засіданнях, висловлювати свою думку з приводу заяв та клопотань, подавати письмові письмові пояснення безумовно належить Кременчуцькій міській раді як учаснику цивільного процесу, яке вона реалізує на даний час через свого представника у суді.

На підставі викладеного суд вважає, що відсутні підстави для задоволення клопотання.

Керуючись ст.131-1 Конституції України, ст.ст.56, 182 ЦПК України, ст..23 Закону України «Про прокуратуру»,

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотаннявідповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про залишення без розгляду позовної заяви заступника керівника Кременчуцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Кременчуцької міської ради Полтавської області до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння та скасування державної реєстрації права власності відмовити.

Копію ухвали направити учасникам процесу.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: С.О.Фадєєва

Повний текст ухвали складено 17.05.2021