Ухвала

20 травня 2021 року

м. Київ

справа № 175/4530/20

провадження № 61-7774ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 01 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області

від 21 грудня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про відшкодування моральної шкоди повернуто позивачу у зв`язку з тим, що позивачем подано до цього самого суду інший позов до цього самого відповідача з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження

у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 23 лютого 2021 року

у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги відмовлено, а апеляційну скаргу

ОСОБА_1 залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору у розмірі 454,00 грн.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 01 березня 2021 року клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2020 року у справі за позовом

ОСОБА_1 до Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про відшкодування моральної шкоди визнано неподаною та повернуто апелянту.

Суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу, виходив з того, що ОСОБА_1 не виконав вимоги ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху від 23 лютого 2021 року, та не сплатив судовий збір у розмірі

454,00 грн.

02 березня 2021 року ОСОБА_1 вперше звернувся до Верховного Суду

з касаційною скаргою на ухвалу Дніпровського апеляційного суду

від 01 березня 2021 року про повернення апеляційної скарги у справі

№ 175/4530/20.

Ухвалою Верховного Суду від 26 квітня 2021 року повернуто ОСОБА_1 касаційну скаргу на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 01 березня 2021 року про повернення апеляційної скарги у справі за позовом

ОСОБА_1 до Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про відшкодування моральної шкоди.

Роз`яснено ОСОБА_1 , що повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для повернення скарги.

11 травня 2021 року ОСОБА_1 вдруге звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Дніпровського апеляційного суду

від 01 березня 2021 року, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанцій норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права

є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, виходячи з наступного.

У відповідності до частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За змістом частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що не погоджуючись із ухвалою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 21 грудня

2020 року, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою та клопотанням про звільнення від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги у зв`язку із складним матеріальним становищем.

На виконання ухвали Дніпровського апеляційного суду від 23 лютого 2021 року про залишення апеляційної скарги без руху у зв`язку з несплатою судового збору, ОСОБА_1 повторно надав клопотання про звільнення його від сплати судового збору та надав рахунки за спожитий газ та довідку про доходи ОСОБА_1 .

Дослідивши клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що розмір судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду в сумі 454,00 грн не перевищує 5 відсотків розміру річного доходу

ОСОБА_1 .

У зв`язку з цим апеляційний суд дійшов висновку, що вимоги ухвали Дніпровського апеляційного суду від 23 лютого 2021 року не виконано , докази сплати судового збору до суду не надходили, тому у порядку частини 2 статті 357 ЦПК України, подану апеляційну скаргу ухвалою від 01 березня 2021 року Дніпровського апеляційного суду повернуто особі, яка її подала.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої стаття 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення

у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України; за видачу судами документів; у разі ухвалення судового рішення, передбаченого цим Законом.

За своїм змістом перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

У статті 3 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється за подання до суду апеляційної та касаційної інстанції скарг на судові рішення.

Відповідно до статті 258 ЦПК України судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови, судові накази.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору при зверненні з апеляційною скаргою фізичною особою на ухвалу суду складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому сума судового збору складає 454,00 грн.

Подібні за змістом висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2018 року у справі № 915/955/15 (провадження № 12-66гс18) та Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року у справі № 752/7347/16-ц (провадження № 61-10168сво18).

Стаття 8 Закону України «Про судовий збір» передбачає, що суд може своєю ухвалою зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті, враховуючи майновий стан сторони.

Оскільки ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції не надав достатніх доказів, на підтвердження того, що сума судового збору перевищує п`ять відсотків від його річного доходу за попередній рік, то Дніпровський апеляційний суд обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Верховний Суд зазначає, що повернення апеляційної скарги не позбавляє ОСОБА_1 права подати нову апеляційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 185 ЦПК України, сплативши судовий збір у встановленому законом порядку відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» або подати клопотання про звільнення від сплати судового збору, надавши достатні докази на його підтвердження.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, колегія суддів вважає, що касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду

від 01 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про відшкодування моральної шкоди, є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 01 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про відшкодування моральної шкоди, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Г. В. Коломієць

Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник