Справа №521/6753/21
Провадження №2/521/3453/21
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

18 травня 2021 року

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Мурзенко М.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№51) (м.Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 9), Ліквідаційної комісії з припинення державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№51) (м.Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 9) про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся з позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№51), Ліквідаційної комісії з припинення державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№51) про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати та моральної шкоди.

Відповідно до ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зокрема:

- зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Всупереч вказаним вище вимогам законодавства у позовній заяві не зазначено ціни позову, не зазначено суму, яку просить стягнути позивач.

Відповідно до ч.1 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Згідно ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач просить зокрема стягнути з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 64421,21 грн., заборгованість по виплаті заробітної плати в сумі 116949,19 грн., а також моральну шкоду у розмірі 30000,00 грн.

При подачі позову позивач вказує як на підставі звільнення від необхідності сплати судового збору п.1ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір».

Згідно п.1.ч.1 с.5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Як зазначено у п.п.57,58 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №910/4518/16, за змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати. Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 369/10046/18 (провадження № 61-9664сво19) вказано, що: «виплата середнього заробітку за час вимушеного прогулу (частина друга статті 235 КЗпП) не є різновидом оплати праці та елементом структури заробітної плати. Отже, за змістом норм чинного законодавства середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою (винагородою, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу), а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час вимушеного прогулу не входить до структури заробітної плати, а є спеціальним видом відповідальності роботодавця за порушення трудових прав працівника...».

Таким чином, визначено, пільга щодо сплати судового збору при розгляді трудових спорів, не поширюється на позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку та стягнення моральної шкоди.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-УІ від 08.07.2011 року, судовий збір за подачу позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем справляється у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.

У зв`язку з наведеним позивачу необхідно сплатити судовий збір за дві вимоги майнового характеру (стягнення середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку, стягнення моральної шкоди) у розмірі 944,21 грн.

Враховуючи викладене, позовна заява підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом подання до суду належним чином оформленої позовної заяви та оригіналу квитанції про сплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 175, 176, 177, 185 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№51) (м.Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 9), Ліквідаційної комісії з припинення державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№51) (м.Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 9) про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати та моральної шкоди залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків 10 днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити, що у разі не усунення недоліків у встановлений судом строк позовна заява буде вважатись неподаною та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: М.В.Мурзенко