Справа № 308/5028/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді - Зарева Н.І.,

за участю:

секретаря судового засідання - Віраг Е.М.,

відповідача 1 - ОСОБА_1 ,

відповідача 2 - ОСОБА_2 , представник за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, справу за скаргою:

ОСОБА_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до

Державного виконавця Іршавського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Ловги Віктора Вікторовича, що знаходиться за адресою: Закарпатська обл., м. Іршава, вул. Федорова, 29,

Іршавського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), , адреса: 90100, Закарпатська обл., Іршавський р-н, місто Іршава, вул. Федорова, будинок 29.

про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся в суд зі скаргою до державного виконавця Іршавського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Ловги Віктора Вікторовича про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ід 08.04.2021 року АСВП №65072529, при примусовому виконанні постанови №308/13353/15-п, виданої 10.02.2016 року Ужгородським міськрайонним судом про стягнення з нього штрафу.

В обґрунтування своєї скарги ОСОБА_3 посилається на те, що 16.04.2021 року він отримав постанову про відкриття виконавчого провадження №65072529 від 08.04.2021 року, яка винесена державним виконавцем Іршавського районного відділу державної виконавчої служби служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Ловгою Віктором Вікторовичем з примусового виконання постанови №308/13353/15-п, виданої 10.02.2016 року Ужгородським міськрайонним судом.

Дану постанову ОСОБА_3 вважає незаконною з тих підстав, що виконавче провадження відкрито за виконавчим документом, строк пред`явлення якого минув. Так, постанова Закарпатської митниці Держмитслужби була повернута стягувачеві 26.10.2017 року, після чого на виконання до органів державної виконавчої служби не пред`являлась до 01.02.2021 року, тобто через 3,5 роки після повернення виконавчою службою.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.04.2021

року прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за вказаною позовною заявою, залучено у якості співвідповідача Іршавський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

У судове засідання позивач ОСОБА_3 не з`явився, однак подав до суду заяву, згідно з якою просив суд розглянути дану справу без його участі.

Відповідач 1 - ОСОБА_1 та представник відповідача 2 ОСОБА_2 в судовому засіданні визнали допущені державним виконавцем порушення закону при вирішенні питання про відкриття виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи принципи рівності сторін, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч. 2 ст. 9, ч. 2 ст. 77 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про виконавче провадження» та ст. 286 КАС України.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Приписами п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

Відповідно до ч. 1 ст. 13 вищевказаного Закону, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів.

Положеннями ч. 1, 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Частинами 1, 2, 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:

1) пред`явлення виконавчого документа до виконання;

2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Водночас, приписами ч. 3 ст. 11 Закону визначено, що будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 4 зазначеного Закону, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Як встановлено судом, постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Домніцького В.В. від 10.02.2016 року ОСОБА_3 визнано винним у порушенні митних правил за ч. 1 ст. 483 МК України та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 4 666 083,04 гривні та конфіскації майна, стягнено з останнього на користь Закарпатської митниці ДФС витрати на зберігання майна в розмірі 145331,55 гривень та 276,60 гривень судового збору на користь держави. Зазначена постанова набула законної сили 03.06.2016 року.

З постанови старшого державного виконавця Іршавського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Бобіти Тетяни Василівни від 11.07.2017 року за №54274106 вбачається, що остання відкрила виконавче провадження з виконання зазначеної постанови в частині стягнення штрафу на користь держави.

Двадцять шостого жовтня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Пунктом 2 резолютивної частини даної постанови визначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 26.01.2018 року.

Постановою державного виконавця Іршавського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Ловгою Віктором Вікторовичем від 08.04.2021 відкрито виконавче проваження АСВП №65072529.

Згідно з досліджуваного в судовому засіданні рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (постанови про повернення виконавчого документа стягувану від 26.10.2017 року) Закарпатська митниця Держмитслужби отримала зазначену постанову та виконавчий документ 09.11.2017 року.

Будь-якої іншої інформації чи документів про те, що виконавчий документ у подальшому пред`являвся до органів державної виконавчої служби, а також фактичних даних про переривання строків пред`явлення виконавчого документу до виконання шляхом надання судом відстрочки чи розстрочки виконання рішення на спростування доводів позивача відповідачем не надано.

Оглядом в судовому засіданні виконавчого документу постанови №308/13353/15-п, виданої 10.02.2016 року Ужгородським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_3 , що міститься в матеріалах виконавчого провадження будь-яких інших відміток державного виконавця про факт перебування зазначеного документу на виконанні в інших органах державної виконавчої служби, і як наслідок, можливого переривання строку пред`явлення виконавчого документу також не встановлено.

З огляду на вищевказані обставини, а також те, що стягувачем за постановою №308/133352/15-ц від 10.02.2016 року є державний орган, суд констатує, що строк пред`явлення даного виконавчого документу до примусового виконання становить 3 місяці.

При цьому, враховуючи те, що виконавчий документ був повернутий стягувачу державним виконавцем 26.10.2017 року, то в силу положень ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», крайнім строком пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання в орган державної виконавчої служби є 26 січня 2018 року.

Разом з цим, як встановлено в судовому засіданні, стягувачем було пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, а тому отримавши виконавчий документ, державний виконавець Ловга В.В. повинен був діяти відповідно до вимог п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме повернути виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення.

Водночас, державний виконавець Ловга В.В. не дотримався вищевказаних положень Закону України «Про виконавче провадження» та виніс оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження від 08.04.2021 року за № 65072529, розпочавши примусове виконання рішення, у зв`язку з чим постанова про відкриття виконавчого провадження АСВП № 65072529 підлягає скасуванню.

Крім того, відповідно до ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Таким чином, з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань Іршавського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) належить стягнути на користь позивача 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень) на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст.139,241-246,250, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Постанову про відкриття виконавчого провадження від 08.04.2021 року АСВП №65072529, яка винесена державним виконавцем Іршавського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Ловга Віктором Вікторовичем, при примусовому виконанні постанови №308/13353/15-п, виданої 10.02.2016 року Ужгородським міськрайонним судом про стягнення штрафу - скасувати.

Стягнути на користь ОСОБА_4 за рахунок бюджетних асигнувань Іршавського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок) на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ст. 287 КАС України може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання

апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 04.05.2021 року.

Суддя Н.І. Зарева