провадження № 2/756/3725/21
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2021 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Шевчука А.В.‚
за участю секретаря - Волкової А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
У грудні 2020 року позивач ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звернулась до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , відомості про РНОКПП відсутні) про розірвання шлюбу зареєстрованого 27.09.2014 року Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №1917.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 06.01.2021 року позовну заяву передано за територіальною підсудністю до Оболонського районного суду м. Києва.
Позивач вказує, що останнім часом сімейне життя між нею та відповідачем погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, втратили почуття любові, сімейне життя із відповідачем не склалось через різні погляди на шлюб. Сторони спільне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Від шлюбу спільних дітей не мають. При цьому, позивач просить суд після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище « ОСОБА_1 ».
Представник позивача через канцелярію суду подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд проводити розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив.
Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступне.
Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя.
Шлюб між сторонами зареєстровано 27.09.2014 року Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №1917 Від шлюбу спільних дітей не мають. Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось через несумісність характерів та відсутність взаємопорозуміння. Сторони спільне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.
Крім того, позивач просить суд після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище « ОСОБА_1 ».
Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.
При цьому, ч. 1 ст. 105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу, положення якої зазначають, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.
Положенням ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
За твердженням позивача тривалий час подружжя намагалося налагодити стосунки, однак це жодним чином не допомогло збереженню сім`ї. Зважаючи на те, що негативні відносини між подружжям існують вже протягом тривалого часу, позивач вважає, що це суттєво суперечить її інтересам.
Таким чином, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін.
Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Приймаючи до уваги положення статті 113 СК України, суд вважає за необхідне задовольнити вимогу позивача щодо залишення їй прізвища « ОСОБА_1 », оскільки право подружжя після розірвання шлюбу взяти своє дошлюбне прізвище або залишити шлюбне належить йому при розірванні шлюбу як під час судового розгляду, так і в органах реєстрації актів цивільного стану.
Згідно ст. 142 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати.
Однак, позивач не наполягала на стягненні судового збору з відповідача.
На підставі ст. ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 12, 19, 81, 142, 206, 258, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 27.09.2014 року Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №1917, - розірвати.
Залишити ОСОБА_1 шлюбне прізвище « ОСОБА_1 ».
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, якщо заяву про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя А.В. Шевчук