Справа № 364/396/21
Провадження № 2/364/232/21
У х в а л а

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РУХУ

18.05.2021 року, суддя Володарського районного суду Київської області Моргун Г. Л.,

ознайомившись з позовною заявою Володарської селищної ради

( , адреса: вул. Миру, 4, смт Володарка, Київської області, 09301, засоби зв`язку: № тел.: , e-mail: )

в інтересах неповнолітніх:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3

до

ОСОБА_4

( РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , засоби зв`язку: № тел.: НОМЕР_2 )

про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ :

Позивач 14.05.2021 року звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Перевіривши матеріали, вважаю, що така позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки її подано з порушенням вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України, виходячи з наступного.

Так, згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька/матері, так і для дитини.

Стаття 165 СК України називає обмежене коло осіб, які мають право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Цей перелік включає в себе одного з батьків, опікуна, піклувальника, особу, в сім`ї якої проживають діти, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому знаходиться малюк, орган опіки та піклування, прокурора, а також саму дитину, яка досягла 14 років.

До суду надійшла позовна заява Володарської селищної ради за підписом Юрія Слободського, при цьому до суду не надано документального підтвердження наявності у даної особи статусу особи, уповноваженої діяти від імені органу місцевого самоврядування відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). Тобто повноваження даної особи діяти в цивільній справі як представника органу місцевого самоврядування належним чином не підтверджені.

Окрім того у позовній заяві не обґрунтовано правовий статус позивача ( Володарської селищної ради) в даному конкретному випадку. Так, позивач повинен підтвердити, що є органом місцевого самоврядування; що він уповноважений звертатись до суду саме з позовами такої категорії.

Суд звертає увагу позивача, що письмові докази подаються до суду в оригіналі, у разі ж подачі копій вони повинні бути завірені належним чином установами та організаціями, які створили сам документ. Неправильне засвідчення копій документів позбавляє їх юридичної сили. Правила засвідчення копій документів, визначені:

- Національним стандартом України «Державна уніфікована система документації;

- уніфікованою системою організаційно-розпорядчої документації;

- вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163-2003, затверджені наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 року №55;

- правилами організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 2015 року №1000/5;

- інструкцією з діловодства в окремих органах державної влади (місцевого самоврядування) та інші нормативно-правові акти.

В той час, як деякі копії (додатки до позовної заяви) виготовлені кеглем меншим ніж 12-14, що суперечить вимогам закону та інструкції з діловодства. Також документи, що додані до позову не читабельні.

Згідно вимог пункту 7.1 цього стандарту, документи виготовляють на конторській друкарській машинці або за допомогою комп`ютерної техніки. Подані у подальших положеннях розміри стосуються документів, які мають розмір шрифту 12-14 друкарських пунктів. Згідно з пунктом 5.27 цього ж стандарту, відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дата засвідчення копії.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач вказаних вимог не дотримався та звернувся до суду із позовною заявою, додавши документи, виготовлені неналежним шрифтом, що також ускладнює їх дослідження.

Крім того, ч. 5ст. 95 ЦПК України, передбачено, що учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

В порушення вимог вказаного процесуального законодавства, приєднані до позову копії письмових доказів (для сторони відповідача) не містять підпису особи, яка їх засвідчує, та дати такого засвідчення.

Серед іншого, відповідно до пункту 8 розділу 10 зазначених Правил, копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку. Копії документів завіряють відповідно до вимог п. 5.27 ДСТУ 4163-2003 "Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів" відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту.

Таким чином, суддя прийшла до висновку, що недотримання позивачем обов`язкових вимог до змісту заяви є перешкодою до відкриття провадження у справі.

У відповідності до ч.2 ст. 185 ЦПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, позивачу (представнику) усуваючи недоліки потрібно:

- обґрунтувати правовий статус позивача ( право на звернення до суду);

- надати (ствердити) повноваження представника органу місцевого самоврядування, яким підписано позовну заяву;

- подати оригінали письмових доказів або ж належним чином завірені копії документів (додатків).

Слід зауважити, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням у доступі до правосуддя. Так, згідно з практики Європейського суду з прав людини, сформульовану, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (пункт 31) зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

При цьому враховую позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, пункту 55 справи "Креуз проти Польщі", що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти ("Kreuzv. Poland" N 28249/95).

З огляду на встановлені обставини та наведені вимоги закону, подану позовну заяву слід залишати без руху та надати позивачу строк для усунення виявлених недоліків. Роз`яснити положення ч. 3 ст. 185 ЦПК України, за якими в разі, якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Керуючись ст. ст. 185, 260-261, 294, 318 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Володарської селищної ради до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав, - залишити без руху.

Повідомити позивача (представника) про необхідність виправити зазначені в ухвалі недоліки позовної заяви в десятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачу положення ч. 3 ст. 185 ЦПК України, за якими в разі, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Копію ухвали направити позивачу не пізніше наступного дня після її постановлення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Г. Л. Моргун