Дата документу 18.05.2021
Справа № 334/1556/21
Провадження № 2/334/2714/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18травня 2021 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі судді Бредіхіна Ю.Ю., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Кравця Олександра Олександровича про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої о,соби, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Вовк Ірини Іванівни про витребування майна з чужого незаконного володіння та додані до неї матеріали,

установив

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Разом із позовною заявою адресу суду надійшла заява позивача про вжиття заходів забезпечення вказаного вище позову шляхом заборони органам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, у тому числі нотаріусам вчиняти реєстраційні дії, в тому числі будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією прав та обтяжень на земельну ділянку, загальною площею 0,1000 га, у межах згідно з планом, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :04:038:0174), цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, та шляхом накладення арешту на земельну ділянку, загальною площею 0,1000 га, у межах згідно з планом, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :04:038:0174), цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Заяву мотивовано тим, що вище вказана земельна ділянка вибула з володіння позивача поза його волею і він дізнався про цей факт випадково. Не вжиття таких заходів забезпечення позову може ускладнити або навіть унеможливити виконання рішення у справі, адже земельна ділянка може бути відчужена на користь третіх осіб.

Дослідивши матеріали заяви, суд доходить таких висновків.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений, зокрема Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Заборона вчиняти певні дії застосовується, якщо потрібно обмежити право відповідача чи будь-якої іншої особи вчиняти певні фактичні чи юридичні дії, що стосуються предмета спору, наприклад, укладати договір, проводити платежі, передавати майно. При цьому не допускається заборона дій, вчинення яких не утруднює виконання рішення, ефективний захист чи поновлення прав позивача у майбутньому. При цьому цей захід забезпечення позову не обмежує відповідача у можливості вільного володіння та користування спірним майном.

Згідно із частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 07.10.2019 у справі № 752/20385/18 (провадження № 61-5600св19) викладено правову позицію відповідно до якої розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні відповідності заходів забезпечення позову позовним вимогам слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

При розгляді заяви судом встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться багатоповерховий житловий будинок, який має подвійну адресу: АДРЕСА_2 .

Водночас така сама адреса ( АДРЕСА_1 ) міститься й у державному акті на земельну ділянку і відповідно на яку є посилання у заяві позивача про забезпечення позову.

Названа обставина скоріш за все має характер технічної помилки, однак у суду відсутня можливість на даному етапі встановити так це чи ні, а судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях. Отже, застосування заходів забезпечення позову шляхом заборони вчинення реєстраційних дій щодо об`єкту нерухомості за адресою АДРЕСА_1 може призвести до неоправданого обмеження прав третіх осіб.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про неможливість задоволення заяви представника ОСОБА_1 адвоката Кравця Олександра Олександровича про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 157, 260, 261 ЦПК України, суд

ухвалив

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Кравця Олександра Олександровича про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої о,соби, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Вовк Ірини Іванівни про витребування майна з чужого незаконного володіння залишити без задоволення.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали підписано 18.05.2021 року

Суддя: Бредіхін Ю. Ю.