УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Старікова М.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини та дружини у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) боржника щомісячно, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та її, як дружини до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) боржника щомісячно, починаючи з дня подання заяви та до повноліття дитини.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, вважаю необхідним відмовити у задоволенні заяви про видачу судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 163 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

Статтею 161 ЦПК України визначено вичерпний перелік вимог, за якими може бути видано судовий наказ, зокрема даною статтею не передбачено одночасне стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) боржника щомісячно, про що просить ОСОБА_4 у поданій до суду заяві.

Таким чином, суд констатує невідповідність заявлених вимог тим вимогам, які передбачені в статті 161 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно ч.2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини 1 статті 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявниця у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

У зв`язку з наведеним, враховуючи, що ст. 161 ЦПК України не передбачено підстав звернення до суду з заявою про видачу судового наказу про одночасне стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) боржника щомісячно, то суд приходить до висновку, що заявлена вимога ОСОБА_1 не відповідає вимогам статті 161 ЦПК України, тому суд вважає за необхідне відмовити заявниці у видачі судового наказу.

Керуючись ст. ст. 161, 165, 166, 167, 258, 260, 353, 354 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини та дружини у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) боржника щомісячно.

Роз`яснити заявниці, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбаченої п. 3 ч. 1 ст.165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет - http://court.gov.ua/fair/sud2318.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд Луганської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятнадцятиденного строку, встановленого для подачі апеляційної скарги, якщо така не була подана.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя М.М. Старікова