Справа № 206/5324/20
Провадження № 2/206/237/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2021 суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Маштак К.С., перевіривши матеріали позовної заяви Акціонерного товариства «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, -

ВСТАНОВИВ:

26.11.2020 представник позивача звернувся до суду з даною позовною заявою, яка ухвалою судді від 01.12.2020 була залишена без руху.

На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, судом був зроблений запит до адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області, щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - відповідача.

Як вбачається із довідки, яка надійшла на адресу суду 22.12.2020, з відділу адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 04.03.2011.

11.01.2021 на адресу суду від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Так, позовні вимоги обґрунтовуються тим, що під час технічної перевірки електричних приладів обліку і електроустановок за адресою: АДРЕСА_2 , що проводилось 24.09.2019, позивачем виявлено порушення п.п. 8.2.5 ПРРЕЕ, а саме: самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів та електропроводки, без наявності відповідних договорів про розподіл та передачу постачання електричної енергії до електричної мережі АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» з порушенням схеми обліку. В зв`язку із чим, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь вартість спричинених збитків за актом про порушення у розмірі 28909,21 грн.

Тобто спірні правовідносини виникли з приводу відшкодування фізичної особою коштів за самовільне підключення до електричної мережі.

Спір не стосується самого місця знаходження будинку, а виник з приводу несплати відповідачем грошових коштів за спожиту електричну енергію, що не піддавалась обліку.

За змістом ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, поняття «збитки» та «шкода» різні за своє природою, поняття «збитки» за своїм об`ємом, юридичним значенням вужче поняття «шкода», оскільки включають в себе тільки реальні збитки і упущену вигоду, а відшкодовуються, як правило, за наявності майнових відносин і в грошовому виразі. Під шкодою, окрім іншого, слід розуміти будь-які збитки, завдані особі: як внаслідок правопорушення, так і внаслідок правомірних дій третіх осіб, власних дій чи подій.

Частиною 6 статті 28 ЦПК України, передбачено право подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної саме майну фізичних або юридичних осіб за місцем заподіяння шкоди.

Однак, в даному випадку правило ч. 6 ст. 28 ЦПК України не розповсюджуються на данні правовідносини виходячи з вищевикладене, тому справа має розглядатися за загальним правилом підсудності, тобто за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживанням відповідача.

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 04.03.2011, що відноситься до територіальної юрисдикції Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області, справа за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків не підсудна Самарському районному суду м. Дніпропетровська та підлягає направленню на розгляд до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27, 31, 185, 187, 260, 264, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків передати за підсудністю до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області (51600, Дніпропетровська область, м. Верхньодніпровськ, вул. Яблунева, 47).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції, що відповідає приписам пункту 15, підпункту 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.С. Маштак