АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 року

м. Чернівці

справа №726/129/21

провадження 822/894/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кулянда М.І.,

суддів: Литвинюк І.М., Одинака О.О.,

секретар Паучек І.І.,

учасники справи:

позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

відповідач територіальна громада м.Чернівці в особі Чернівецької міської ради,

апеляційна скарга ОСОБА_4 на рішення Садгірського районного суду м.Чернівці від 01 березня 2021 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Проскурняк І.Г.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до територіальної громади м.Чернівці в особі Чернівецької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно.

Позов мотивовано тим, що їм належить на праві спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_1 , яка на момент приватизації складалася з однієї житлової кімнати, загальною площею 55,30 кв.м., житловою площею 20,10 кв.м.

Для поліпшення житлових умов вони за власні кошти та за погодженням із сусідами, у період 2011-2012 років, виконали ремонтні роботи з реконструкції та добудови другого поверху, після чого загальна площа квартири змінилася та складає 154,10 кв.м., в тому числі житлова площа 93,00 кв.м. ( 5 житлових кімнат).

З метою належного оформлення та реєстрації змін до житлової та загальної площі квартири, ними було замовлено виготовлення технічного висновку про відповідність квартири АДРЕСА_1 вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил.

Під час звернення в Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин з метою узаконення та здачі в експлуатацію реконструйованої квартири позивачам було роз`яснено, що земельна ділянка по АДРЕСА_2 перебуває у власності співвласників будинку АДРЕСА_2 , а отже під час перереєстрації нерухомого майна можуть виникнути спірні питання між співвлаcниками будинку та земельної ділянки щодо дозволів на визнання права власності на реконструйоване нерухоме майно.

Зазначали, що визнання права власності на реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 не порушує права інших співвласників будинку, так як це фактично окремо стояча, цегляна, з окремим входом, двоповерхова квартира в будинку із спільною стіною.

Земельна ділянка по АДРЕСА_2 , кадастровий номер :55:005:1009, надана співвласникам житлового будинку АДРЕСА_2 у приватну спільну сумісну власність, про що свідчить свідоцтво про право власності, у зв`язку з чим, співвласники квартири АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 надали письмові заяви, в яких не заперечують проти визнання позивачів власниками реконструйованої квартири АДРЕСА_1 .

Просили суд, визнати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 співвласниками квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 154,10 кв.м., у тому числі житловою площею 93,00 кв.м. (п`ять житлових кімнат), криниці І, вигрібної ями ІІ, воріт №1 та огорожі АДРЕСА_5 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 01 березня 2021 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до територіальної громади м. Чернівці в особі Чернівецької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно задоволено.

Визнано ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 співвласниками квартири АДРЕСА_6 загальною площею 154,10 кв.м., у тому числі житловою площею 93,00 кв.м. (п`ять житлових кімнат), до складу якої входять: криниця І, вигрібна яма ІІ, ворота №1 та огорожа №2,

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачі будучи співвласниками квартири АДРЕСА_1 , для поліпшення житлових умов, за власні кошти виконали ремонтні роботи з реконструкції та добудови другого поверху, після чого змінилася загальна площа цієї квартири, яка складає 154,10 кв.м., в тому числі житлова 93,00 кв.м., на земельній ділянці, яка надана співвласникам житлового будинку АДРЕСА_2 у приватну спільну сумісну власність.

При цьому суд зазначив, що визнання права власності на реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 не порушує прав інших співвласників земельної ділянки.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_4 , як особа, яка не брала участі у справі, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, просить суд скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що криниця, на яку визнано право спільної сумісної власності за позивачами, входить до складу 54/100 частини нежитлових приміщень, які на момент ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного рішення належали: ОСОБА_5 (23/100), ОСОБА_6 (8/100), ОСОБА_4 (15/100), ОСОБА_7 (15/100).

Водночас станом на момент звернення до суду з даною скаргою, власником вказаних приміщень є ОСОБА_8 , на підставі договору дарування від 26 травня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Савчук В.Г.

Проте вказані особи не були залучені до участі у розгляді даної справи чим порушено їхні права, як співвласників криниці літ. «К».

Те, що саме криниця літ «К» входить до складу 54/100 частини нежитлових приміщень підтверджується довідкою Чернівецького міського комунального бюро технічної інвентаризації №1310 від 17 червня 2021 року.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_1 подав до суду відзив на апеляційну скаргу. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Посилається на те, що аргументи ОСОБА_4 , викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

Судами встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної форми власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 10 червня 2010 року (а.с.14).

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 31 липня 2014 року земельна ділянка по АДРЕСА_2 , кадастровий номер :55:005:1009, надана співвласникам житлового будинку АДРЕСА_2 у спільну сумісну власність (а.с.15).

З технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_7 вбачається, що квартира АДРЕСА_6 та складається з п`яти кімнат житловою площею 93,00 кв.м., кухні - 19.50 кв.м., двох холів 12,00 кв.м. та 16,30 кв.м., двох санвузлів площею 5,00 кв.м. та 7,00 кв.м., котельні 1,30 кв.м. Загальна площа квартири складає 154,10 кв.м. (а.с.18-23).

З технічного висновку вбачається, що основні несучі конструкції квартири АДРЕСА_1 знаходяться в задовільному стані, порушень санітарно технічних вимог і правил експлуатації будинку не виявлено (а.с.24 32).

Із змісту заяв ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які є сусідами позивачів, убачається, що вони не заперечують проти визнання права власності за ОСОБА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на реконструйоване нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 (33-34).

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача про суть оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 підлягає закриттю, виходячи з такого.

Згідно зі статтею 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої ст. 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною першою ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 17 лютого 2020 року у справі № 668/17285/13-ц (провадження № 61-41547сво18) вказано, що «суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції та подала апеляційну скаргу після спливу річного строку з дня складання повного тексту судового рішення. При цьому, якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Закон визначає коло осіб, що наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи: учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. На відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

При цьому, судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Прийняття судом рішення про права, інтереси, обов`язки особи, яка не брала участі у справі, є підставою для скасування відповідного судового акта.

Таку правову позицію щодо застосування правил частини 1статті 352 ЦПК містить постанова Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року у справі №200/6831/18.

Посилання ОСОБА_4 на те, що рішенням Садгірського районного суду м.Чернівці від 01 березня 2021 року вирішено питання про права та обов"язки останнього, обґрунтовуються тим, що криниця, на яку визнано право спільної сумісної власності за позивачами, входить до складу 54/100 частини нежитлових приміщень, які на момент ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного рішення належали: ОСОБА_5 (23/100), ОСОБА_6 (8/100), ОСОБА_4 (15/100), ОСОБА_7 (15/100), а станом на момент звернення до суду з даною скаргою ОСОБА_8 , на підставі договору дарування від 26 травня 2021 року.

У даній справі встановлено, що за договором купівлі продажу нежитлових приміщень від 17 січня 200 року до ОСОБА_15 у власність перейшло15/100 ідеальної частки приміщень цеху залізобетонних виробів, літ. «В», загальною площею 138,20 кв.м, які складаються з приміщення 3-1 пл.27,4 кв.м.; приміщення 3-2 пл.25 кв.м.; приміщення 3-3 пл.24.4 кв.м.; приміщення 3-4 пл.61,4 кв.м., що розташовані по АДРЕСА_8 .

Відповідно до договору купівлі продажу нежитлових приміщень від 05 вересня 2003 року до ОСОБА_15 у власність перейшло 8/100 частин столярної майстерні літ. «Б», приміщення 2-1 площею 118.3 кв.м, що розташована по АДРЕСА_8 .

З договору дарування від 11 вересня 2015 року вбачається, що до ОСОБА_4 , ОСОБА_7 перейшло у власність 15/100 часток нежитлових приміщень цеху залізобетонних виробів, літ. «В», яка складається з приміщень: 3-1 площею 27,4 кв.м.; 3-2 площею 25 кв.м.; 3-3 площею 24.4 кв.м.; 3-4 площею 61,4 кв.м., загальна площа 138,20 кв.м, що розташовані по АДРЕСА_8 .

За договором дарування від 11 вересня 2015 року до ОСОБА_16 у власність перейшло 8/100 частин нежитлових приміщень, що розташована по АДРЕСА_8 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 06 травня 2016 року вказано, що ОСОБА_5 успадкував 23/100 часток нежитлових приміщень, що розташовані по АДРЕСА_8 .

Разом з цим, вказаними документами, які долучені ОСОБА_4 до апеляційної скарги, жодним чином не підтверджено його право спільної сумісної власності на криницю І.

Як вбачається із свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 31 липня 214 року, земельна ділянка з кадастровим номером :55:005:1009, що розташована по АДРЕСА_9 , та на якій зі слів заявника розміщена криниця літ «К», належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

В свою чергу ОСОБА_9 , ОСОБА_17 , ОСОБА_11 , ОСОБА_18 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 не заперечували проти визнання права власності за позивачами на реконструйоване нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 , у тому числі криницю І.

Крім того, з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, наданої самим ОСОБА_4 вбачається, що 26 травня 2021 року право власності на 54/100 частини нежитлових приміщень по АДРЕСА_10 перейшло до ОСОБА_8 , тому навіть у разі задоволення судом апеляційної скарги ОСОБА_4 , як колишнього співвласника даного приміщення, - не відновить будь-якого його порушеного права.

За таких обставин ОСОБА_4 не має права на апеляційне оскарження рішення Садгірського районного суду м.Чернівці від 01 березня 2021 року.

Закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 не може вважатись порушенням принципу доступу до правосуддя та права на судовий захист, що передбачено поряд з процесуальними нормами, статтею 129 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Судом першої інстанції у даному випадку не вирішувалося питання про права та обов`язки ОСОБА_4 , тому апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Садгірського районного суду м.Чернівці від 01 березня 2021 року підлягає закриттю відповідно до правил пункту 3 частини 1статті 362 ЦПК України.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Отже, відкривши апеляційне провадження за скаргою ОСОБА_4 на виконання вимог процесуального законодавства, перевіривши доводи апеляційної скарги та не встановивши порушень судовим рішенням прав, свобод, інтересів та обов`язків ОСОБА_4 , апеляційний суд дійшов висновку про необхідність закриття апеляційного провадження за цією скаргою.

Керуючись пунктом 3 частини 1 статті 362 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Садгірського районного суду м.Чернівці від 01 березня 2021 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до територіальної громади м.Чернівці в особі Чернівецької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складання повного тексту постанови - 22 жовтня 2021 року.

Головуючий М.І. Кулянда

Судді: І.М. Литвинюк

О.О. Одинак