Справа № 127/6602/21
Провадження № 2/127/1162/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2021 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Король О.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача арбітражного керуючого Бобрука Тараса Володимировича, про звільнення майна з-під арешту,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Центрального відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору арбітражного керуючого Бобрука Тараса Володимировича, про звільнення майна з-під арешту.

Позов мотивований тим, що при зверненні до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Діброви Л.О. з метою державної реєстрації свідоцтва про право на спадщину, позивачем встановлено, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна існує обтяження (реєстраційний номер 12478833) на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 32293197, 23.04.2012, виданої старшим державним виконавцем Вишенського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Рудич І.Р.

18.12.2012р. постановою Господарського суду Вінницької області у справі №10/42/2012/5003 визнано боржника фізичну особу підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) банкрутом.

Відповідно ч. 1 ст.23 діючого на той час Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з дня прийняття арбітражним судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

Вишенський відділ державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції підставі постанови господарського суду Вінницької області від 18.12.2012р. у справі 10/42/2012/5003 про визнання боржника ФОП ОСОБА_1 банкрутом, мав зняти арешт накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 23.04.2012р.

03.03.2021р. ОСОБА_1 звернулась до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) з проханням зняти арешт, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 32293197, 23.04.2012, виданої старшим державним виконавцем Вишенського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Рудич І.Р.

Відповідно до листа Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 04.03.2021р., №32855/15.26-25/, підстави зняти арешт, вчинений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №32293197 від 23.04.2012 р., виданою Вишенським відділом державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції відсутні. В результаті перевірки автоматизованої системи виконавчих проваджень, журналів обліку виконавчих проваджень переданих державному виконавцю та журналів реєстрації вхідних документів про відкриття виконавчого провадження за останні три роки встановлено те, що 19.01.2012р. до Вишенського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції надійшов виконавчий лист №2а/0270/1261/12, виданий 31.03.2012р. Вінницьким окружним адміністративним судом про стягнення з суб`єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 заборгованості в сумі 188562, 85 грн. на користь державного бюджету. 23.04.2012 р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 23.04.2012р. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони па його відчуження. 25.11.2012р. державним виконавцем, керуючись п.8 ч. 1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції, що діяла на той час, винесено постанову про зупинення виконавчого провадження. 20.08.2013р. державним виконавцем, керуючись п.2 ч. 1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції, що діяла на той час, винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

Згідно з ухвалою суду від 17.03.2021 р. в справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Відповідач відзиву на позов з наданням усіх доказів, якими обгрунтовуються заперечення, суду не подав.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача арбітражний керуючий Бобрук Т.В. подав пояснення, позов ОСОБА_1 підтримує.

Враховуючи вищевикладене та положення ст. ст. 178, 279 ЦПК, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, врегульовані нормами Закону України «Про виконавче провадження».

При зверненні до приватного нотаріуса Вінницького нотаріального округу Діброви Л.О. з метою державної реєстрації свідоцтва про право на спадщину позивачем встановлено, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна існує обтяження (реєстраційний номер 12478833) на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 32293197, 23.04.2012, виданої старшим державним виконавцем Вишенського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Рудич І.Р.

18.12.2012р. постановою Господарського суду Вінницької області у справі №10/42/2012/5003 визнано боржника фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) банкрутом.

Відповідно до ч. 1 ст.23 діючого на той час Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з дня прийняття арбітражним судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

Вишенський відділ державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції на підставі постанови господарського суду Вінницької області від 18.12.2012р. у справі 10/42/2012/5003 про визнання боржника ФОП ОСОБА_1 банкрутом, мав зняти арешт кладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження д 23.04.2012р.

03.03.2021р. ОСОБА_1 звернулась до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Вінницької області з проханням зняти арешт, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 32293197, 23.04.2012, виданої старшим державним виконавцем Вишенського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Рудич І.Р.

Відповідно до листа Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), Вінницька область від 04.03.2021р., №32855/15.26-25/, підстави зняти арешт, вчинений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №32293197 від 23.04.2012 р., виданою Вишенським відділом державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції відсутні. В результаті перевірки автоматизованої системи виконавчих проваджень, журналів обліку виконавчих проваджень переданих державному виконавцю та журналів реєстрації вхідних документів про відкриття виконавчого провадження за останні три роки встановлено те, що 19.01.2012р. до Вишенського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції надійшов виконавчий лист №2а/0270/1261/12, виданий 31.03.2012р. Вінницьким окружним адміністративним судом про стягнення з суб`єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 заборгованості в сумі 188562, 85 грн. на користь державного бюджету.

23.04.2012 р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

23.04.2012р. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони па його відчуження.

25.11.2012р. державним виконавцем, керуючись п.8 ч. І ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції, що діяла на той час, винесено постанову про зупинення виконавчого провадження.

20.08.2013р. державним виконавцем, керуючись п.2 ч. І ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції, що діяла на той час, винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

Відповідно до ч. 5 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції від 02.06.2016 р. №1404-VIII зняття арешту державним виконавцем здійснюється за рішенням суду.

Згідно із ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції від 02.06.2016 р. №1404-VIII

у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору, або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

Реєстрація зазначеного обтяження впливає на права позивача щодо користування, володіння та розпорядження належним йому майном.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Положеннями ст. 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст. ст. 40, 59 Закону України «Про виконавче провадження», ч. 1 ст.23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 4, 76-81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №32293197 від 23.04.2012 року, видану старшим державним виконавцем Вишенського відділу Державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Рудич І.Р.

Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис від 10.05.2012 року за №12478833 про арешт нерухомого майна.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення суду подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя