Справа №932/2992/20
Провадження №2о/932/81/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«22» квітня 2021 року м.Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого:судді Цитульського В.І.,

за участю секретаря: Шейко А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Сьома державна нотаріальна контора м.Дніпропетровська про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

В С Т А Н О В И В:

До Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська звернувся ОСОБА_1 із вищезазначеною заявою, в якій просив суд встановити факт належності йому правовстановлюючого документу, а саме - договору дарування домоволодіння АДРЕСА_1 , що був посвідчений державним нотаріусом Сьомої державної нотаріальної контори м.Дніпропетровська 15.04.1993 за реєстровим №1-2379.

В обґрунтування заявлених вимог, заявник посилався на те, що він є власником вищезазначеного домоволодіння, однак з огляду на те, що його ідентифікаційні дані в договорі дарування зазначено з помилкою, а саме: прізвище зазначено « ОСОБА_2 » в той час як, відповідно до паспорта громадянина України, він є « ОСОБА_3 ». З огляду на те, що вказані неточності унеможливлюють реалізацію заявником права на розпорядження належним йому майном, вважав за необхідне звернутися до суду з даною заявою.

Від представника заявника та заінтересованої особи надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Суд, дослідивши й оцінивши докази в справі в їхній сукупності, вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , його власником є «українською» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , з 19 червня 1992 року.

Згідно з копією договору від 15.04.1993 за реєстровим № 1-2379, його було укладено між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , що мешкає в АДРЕСА_1 .

Статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Виходячи з вищевикладеного вбачається, що договір дарування домоволодіння АДРЕСА_1 , що був посвідчений державним нотаріусом Сьомої державної нотаріальної контори м.Дніпропетровська 15.04.1993 за реєстровим №1-2379, де обдарованим зазначено ОСОБА_1 , належить ОСОБА_1 , іпн: НОМЕР_2 .

Враховуючи, що вищезазначені неточності у написанні прізвища особи у документі, що посвідчує право власності не може бути усунуто іншим ніж судовим шляхом та від встановлення зазначеного факту залежить можливість реалізації права на вільне розпорядження власністю, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.ст. 293-294, 315, 317, 319 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Сьома державна нотаріальна контора м.Дніпропетровська про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , іпн: НОМЕР_2 , договору дарування, що був посвідчений державним нотаріусом Сьомої державної нотаріальної контори м.Дніпропетровська 15.04.1993 за реєстровим №1-2379 де дарувальником зазначено ОСОБА_4 , а обдарованим ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення складено та підписано 22.04.2021.

Суддя В.І.Цитульський