Справа № 932/1829/21
Провадження № 2-з/932/33/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кондрашов І.А., розглянувши в приміщенні суду в м. Дніпрі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Виробниче комерційне підприємство «Вантаж» до ОСОБА_1 , про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява ТОВ «ВКП «Вантаж» про забезпечення позову, відповідно до якої заявник просить вжити заходів забезпечення позову у вигляді заборони ОСОБА_1 , а також іншим особам, які можуть вчиняти юридично значимі дії, відчужувати та передавати в лізинг майно, яке було передано ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу від 12.03.2020 р., а також заборонити Акціонерному товариству «Українська залізниця» та Філії «Головний інформаційно-обчислювальний центр АТ «Українська залізниця» вносити будь-які зміни до автоматизованого банку даних парку вантажних вагонів щодо власника Тепловоза ГТМ-4 № 2708, козлового крана КК32 та напіввагонів у кількості 15 од.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову вказано, що наприкінці 2020 року Товариству з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства «ВАНТАЖ» стало відомо, що від імені Товариства на той момент час діючим директором ОСОБА_2 12.03.2020 року укладено Договір купівлі-продажу, яким порушено права та охоронювані законом інтереси товариства.

Відповідно до вказаного договору, продавець ТОВ «ВКП «Вантаж» передає, а покупець ОСОБА_1 зобов`язується прийняти майно та сплатити за нього обумовлену грошову суму. Майно, що відчужується за даним договором: тепловоз ТГМ-4 № 2708 вартість 231 963, 37 грн., козловий кран КК 32, зав. № 47, вартістю 70 676, 97 грн., полувагон 63447049; полувагон 634470664; полувагон 63447072; полувагон 63447080; полувагон 63447106; полувагон 63447114: полувагон 63447122; полувагон 63447130; полувагон 63447148; полувагон 63447155; полувагон 63827182; полувагон 63827208; полувагон 63827216; полувагон 63827232; полувагон 63827232; полувагон 63827240; трактор марки Т-150к, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартість 5 526, 68 грн., причіп, реєстраційний номер НОМЕР_2 , марки 2 ПТС -4а, 1979 р., вартість 1 138, 84 грн.

Вартість договору купівлі-продажу від 12.03.2020 р. складає 8 879 165, 41 грн., які покупець ОСОБА_1 повинен був сплатити на рахунок товариства не пізніше 15 березня 2020 року. Однак товариством було виявлено, що фактично розрахунки за вказаним договором не проводились, що може свідчити про його фіктивність. Також згідно договору поставки № 394 від 02.02.2018 року вбачається, що вказані напіввагони були придбані ТОВ «ВКП «Вантаж» за 20 903 975, 30 грн.

Позивач вважає, що напіввагони у кількості 15 одиниць вибули з користування ТОВ «ВКП «Вантаж» безвідплатно, за ціну, яка є в кілька разів нижчою, ніж їх реальна ринкова вартість. Наведене також може свідчити про те, що сторони при укладенні спірного договору купівлі-продажу від 12.03.2020 р. не мали на меті настання реальних наслідків цього правочину, які були обумовлені ним та фактично за цим правочином відбулось вибуття з користування ТОВ «ВКП «Вантаж» напіввагонів.

На думку позивача, наразі існує реальна загроза утруднення чи унеможливлення виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог ТОВ «ВКП «Вантаж», тому просять вжити заходи забезпечення позову для унеможливлення відповідачем будь-яким способом відчуження вищевказаного майна на користь інших осіб, передання у користування, лізинг тощо.

Відповідно до вимог, викладених у ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Отже, з урахуванням вимог вищевказаної статті, суд дійшов висновку про здійснення розгляду заяви без повідомлення учасників справи.

У відповідності до приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову та долучені до неї документи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Перелік заходів забезпечення позову наведений у ст. 150 ЦПК України.

Аналіз ч. 2 ст. 149 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що підставою для вжиття заходів забезпечення позову є доведена наявність реальної загрози невиконання (утруднення виконання) чи унеможливлення виконання рішення суду. При цьому застосування таких заходів не повинно порушувати прав та охоронюваних законом інтересів відповідача у справі чи інших осіб, що не є учасниками цього судового процесу, а лише запроваджувати тимчасові обмеження, що дасть змогу створити належні умови для запобігання перешкодам у виконанні рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження виникнення у подальшому потенційних труднощів при виконанні такого рішення.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно з пунктами 2, 4 частини першої статті 150 ЦПК України позов може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії та забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору. При цьому заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Проаналізувавши заяву ТОВ «ВКП «Вантаж», суд констатує, що між сторонами дійсно існує спір з приводу визнання договору купівлі-продажу від 12.03.2020 р. недійсним та витребування майна з володіння ОСОБА_1 . При цьому обставини, що викладені у заяві про забезпечення позову, свідчать про те, що реальних розрахунків за спірним договором не проводилось, майно було відчужено за ціну, яка є нижчою від тієї ціни, за яку таке майно придбавалось. Отже, у разі задоволення судом позовних вимог, може бути ускладнено виконання такого рішення, оскільки відповідач може відчужити вказане майно, передати його у користування, або іншим чином обтяжити. Наведені обставини свідчать, що дійсно існують підстав для вжиття судом заходів забезпечення позову.

З урахуванням встановлених обставин справи та беручи до уваги предмет спору і зміст заявлених позовних вимог, суд вважає, що в даному випадку невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а тому заяву позивача про забезпечення позову належить задовольнити частково, та в порядку забезпечення позову заборонити ОСОБА_1 , або іншим особам, які матимуть право вчиняти юридично значимі дії, відчужувати або іншим чином передавати спірне майно в користування, лізинг.

Разом із тим, не піддягає задоволенню вимога в частині заборони Акціонерному товариству «Українська залізниця» і Філії «Головний інформаційно-обчислювальний центр» Акціонерного товариства «Українська залізниця» вносити будь-які зміни до автоматизованого банку даних парку вантажних вагонів (АБД ПВ) щодо власника тепловоза чи напіввагонів, оскільки до заяви про забезпечення позову не додані докази, що тепловоз та напіввагони на момент розгляду заяви в системі АБД ПВ не переоформлені на іншого власника/користувача, тобто відповідні зміни, які прохає позивач заборонити вносити, можуть бути вже проведені в системі. Тому в цій частині заява задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 149-153, 158, 258, 260, 264, 261 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКП «Вантаж» про забезпечення позову, задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_1 та іншим особам, які можуть вчиняти юридично значимі дії, відчужувати та передавати в лізинг: тепловоз ТГМ-4 № 2708 вартістю 231 963, 37 грн., козловий кран КК 32, зав. № 47, реєстраційний номер НОМЕР_3 , 1978 року випуску, вартістю 70 676, 97 грн., полувагон 63447049; полувагон 634470664; полувагон 63447072; полувагон 63447080; полувагон 63447106; полувагон 63447114: полувагон 63447122; полувагон 63447130; полувагон 63447148; полувагон 63447155; полувагон 63827182; полувагон 63827208; полувагон 63827216; полувагон 63827232; полувагон 63827232; полувагон 63827240; трактор марки Т-150к, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 5 526, 68 грн.; причіп, реєстраційний номер НОМЕР_2 , марки 2 ПТС -4а, 1979 р., вартістю 1 138, 84 грн.

В іншій частині вимог відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали не був вручений в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому її копії.

Суддя І.А. Кондрашов