РІШЕННЯ

Іменем України

14 травня 2021 року Новогродівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Любчика О.В., за участю секретаря судового засідання Рудакової Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новогродівка Донецької області, за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новогродівської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування,

встановив:

позивач, звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову зазначила, що вона є спадкоємцем на нерухоме майно, яке знаходиться

за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане майно залишилось після смерті баби позивача ОСОБА_2 , дядьки позивача ОСОБА_3 та матері позивача ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 баба позивача ОСОБА_2 склала заповіт, відповідно до якого заповіла все належне їй майно позивачу. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача ОСОБА_5 , а ІНФОРМАЦІЯ_4 помер дядько позивача ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_2 позивач прийняла фактично спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, а саме будинком АДРЕСА_1 , у якому позивач мешкала разом із ОСОБА_2 до дня її смерті. З метою видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний будинок, позивач звернулась до нотаріуса, але їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів щодо належності вказаного будинку спадкодавцям. Отримати дублікат правовстановлюючих документів на будинок не є можливим, оскільки вказані документи перебувають на зберіганні на тимчасово окупованій території України в Донецькому обласному державному нотаріальному архіві у м. Донецьку.

Ухвалою Новогродівського міського суду Донецької області від 25.01.2021 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Новогродівського міського суду Донецької області від 16.03.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Позивач та її представник належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились, представник позивача надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та за відсутністю позивача.

Представник відповідача належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, надала клопотання про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти позовних вимог. У зв`язку з чим, суд розцінює вказану заяву, як визнання позову відповідачем.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що баба позивача ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , місцем смерті є м. Новогродівка Донецької області України, що підтверджується копіями: свідоцтва про народження матері позивача ОСОБА_5 , серії НОМЕР_1 від 11.04.1979, свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1 ) серії НОМЕР_2 від 22.01.1980, свідоцтва про одруження позивача (відбулась зміна прізвища позивача з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 ) серії НОМЕР_3 від 20.11.1999, свідоцтва про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_4 від 11.05.2001.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , від 05.04.2002, мати позивача ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Місцем смерті є м. Новогродівка Донецької області.

З копії витягу № 9 від 22.12.2020, копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 від 03.03.2021 встановлено, що дядько позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Місцем смерті є м. Новогродівка Донецька область.

Відповідно до копії заповіту від 22.06.1993, ОСОБА_2 заповіла належний їй житловий будинок АДРЕСА_1 та все її майно, де би воно не знаходилось позивачу ОСОБА_1 .

З листа Новогродівської державної нотаріальної контори № 130/01-16 від 03.02.2021 вбачається, що після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , було заведено спадкову справу № 5/2021 від 21.01.2021 та видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із відсутністю документа на нерухоме майно, де спадкоємицею є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , було заведено спадкову справу № 22/2021 від 01.02.2021 та видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із відсутністю документа на нерухоме майно.

Згідно копії постанови державного нотаріуса Новогродівської державної нотаріальної контори Коліушко Л.Г. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.01.2021, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті її баби ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю документа на нерухоме майно.

Відповідно до копії постанови державного нотаріуса Новогродівської державної нотаріальної контори Коліушко Л.Г. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.02.2021, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті її матері ОСОБА_5 у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини та відсутністю документа на нерухоме майно.

Згідно копії постанови державного нотаріуса Новогродівської державної нотаріальної контори Коліушко Л.Г. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.03.2021, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті її дядька ОСОБА_3 у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини та з відсутністю документа на нерухоме майно.

Як вбачається з копії постанови Восьмої донецької державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1023/02-31 від 23.12.2020, ОСОБА_1 відмовлено у видачі дубліката свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, виданого Селидівською державною нотаріальною конторою 01.04.1968 № 652, дубліката свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 01.04.1968 № 653, зареєстрованих у Селидівському БТІ 30.09.1968 р., за р. № 180 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки згідно графіку Головного управління юстиції у Донецькій області, всі справи Першої Селидівської державної нотаріальної контори за період з 1960 по 1997 роки включно були передані на зберігання до Донецького обласного державного нотаріального архіву. Видати дублікат вищезазначених документів не виявилось можливим, оскільки всі документи, прийняті на зберігання в Донецький обласний державний нотаріальний архів, залишилися в архівосховищах нотаріального архіву в м. Донецьку, доступ до яких відсутній, так як Донецький обласний державний нотаріальний архів знаходиться на непідконтрольній Україні території.

З копії довідки № 375 від 30.12.2020, виданої КП «Селидівське бюро технічної інвентаризації» встановлено, що, згідно реєстраційних даних, станом на 01.01.2013, житловий будинок з усіма надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , числиться за: 2/3 частки - ОСОБА_2 , згідно (1/2) свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя видане державним нотаріусом Селидівської держнотконтори 01.04.1968 № 652, зареєстрований у Селидівському БТІ, 30.09.1968 за р. № 180; (1/6) свідоцтва про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Селидівської держнотконтори 01.04.1968 № 653, зареєстрований у Селидівському БТІ, 30.09.1968 за р. № 180; 1/6 частка - ОСОБА_3 , згідно свідоцтва про право на спадщину за законом видане державним нотаріусом Селидівської держнотконтори 01.04.1968 № 653, зареєстрований у Селидівському БТІ 30.09.1968 за р. № 180; 1/6 - ОСОБА_4 , згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Селидівської держнотконтори 01.04.1968 № 653, зареєстрований у Селидівському БТІ, 30.09.1968 за р. № 180.

Відповідно до копії технічного паспорту (інвентаризаційна справа № 180 КП «Селидівське бюро технічної інвентаризації»), будинок АДРЕСА_1 , рахується за ОСОБА_2 , 2/3 частки у праві власності; ОСОБА_3 , 1/6 частки у праві власності, ОСОБА_5 , 1/6 частки у праві власності.

Як вбачається з копії домової книги на будинок АДРЕСА_1 , власники будинку ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , були зареєстровані у вказаному будинку.

Частиною 1 статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як передбачено ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право власності на спадок видається за письмовою заявою спадкоємцями, які прийняли спадок в порядку встановленим цивільним законодавством; у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадок особа може звернутись в суд за правилами позовного провадження.

Спірні відносини щодо спадкування позивачем належного спадкодавцям ОСОБА_2 та ОСОБА_5 майна регулюються законодавством, яке діяло на час відкриття спадщини, тобто Цивільним Кодексом УРСР.

Так, згідно ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Згідно ст. 534 ЦК УРСР, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом.

Як вбачається зі ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

За приписами ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно довідки Новогродівської міської ради № 172 від 20.01.2021, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , фактично проживала зі своєю бабою ОСОБА_2 , до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 . Вела з бабою спільне господарство, виконувала ремонтні роботи у будинку (білила, фарбувала), оплачувала комунальні послуги.

З акта депутата Новогродівської міської ради від 27.04.2021 вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , фактично проживала зі своєю матір`ю, ОСОБА_5 , до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою: АДРЕСА_1 . Вела з матір`ю спільне господарство, виконувала ремонтні роботи у будинку, оплачувала комунальні послуги.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що спадкодавцям ОСОБА_2 та ОСОБА_5 належали на праві власності частки у праві власності на нерухоме майно - будинок АДРЕСА_1 (2/3 та 1/6 відповідно). В свою чергу, позивач, як спадкоємець за заповітом (за спадкуванням частки ОСОБА_2 ) та за законом, як спадкоємець першої черги, після смерті матері - спадкодавця ОСОБА_5 фактично прийняла спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном - будинком АДРЕСА_1 , що доведено належними та допустимими доказами, наданими позивачем. Інших спадкоємців, після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_5 судом не встановлено.

Щодо спірних відносин зі спадкування позивачем, належного ОСОБА_3 на час відкриття спадщини майна, суд зазначає, що вказані відносини регулюються положеннями Цивільного Кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З довідки Відділу з питань надання адміністративних послуги Новогродівської міської ради № 05-19/127 від 21.01.2021 встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 15.12.1986 року до моменту смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до акта депутата Новогродівської міської ради від 28.04.2021, ОСОБА_1 фактично проживала зі своїм дядьком, ОСОБА_3 , до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 . Вела спільне господарство, оплачувала комунальні послуги.

Таким чином, судом встановлено, що спадкодавцю ОСОБА_3 належала 1/6 частки у праві власності на будинок АДРЕСА_1 , у якому на момент смерті був зареєстрований та проживав спадкодавець. Водночас, позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець п`ятої черги (племінниця) фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , оскільки проживала з останнім на час відкриття спадщини, що підтверджено належними та допустимими доказами, які були надані позивачем.

Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Як вбачається з ч. 3 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин, з урахуванням позиції відповідача щодо визнання позову, обставин справи, зокрема встановлення судом факту належності спадкодавцям ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на праві власності житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , відсутності інших спадкоємців, встановлення факту прийняття позивачем спадщини шляхом фактичного вступу в управління та володіння вказаним будинком та фактичним проживанням у будинку разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини, а також, зважаючи на наявність перешкод в оформленні спадщини у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, незважаючи на наявність реєстрації об`єкту нерухомого спадкового майна, що підтверджено належними доказами, та враховуючи, що у позивача були вичерпані інші можливості одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, внаслідок чого її цивільне право підлягає захисту в судовому порядку, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 16, 392, 1265, 1268 ЦК України, ст.ст. 529, 534, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 12, 13, 206, 258, 259, 265 ЦПК України, суд

вирішив:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 46,1 кв.м. (літера А), з господарськими спорудами: тамбур (літера а-1), навіс (літера а'), погріб (літера п-1), літня кухня (літера Б-1), гараж (літера Г-1), сарай (літера Д-1), сарай (літера С-1), сарай (літера Ж-1), ворота (№ 1), огорожа (№ 2).

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду через Новогродівський міський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В. Любчик