Справа № 473/3436/20
РІШЕННЯ

іменем України

"12" січня 2021 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Ротар М.М.,

за участю: секретаря судового засідання Пащенко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства,

встановив

в жовтні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просив виключити запис про нього як батька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 з актового запису про народження дитини за № 19, внесеного 24 грудня 2012 року за місцем реєстрації у виконавчому комітеті Яструбинівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідачка народила дівчинку ОСОБА_3 .

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 червня 2016 року шлюб між ним та відповідачкою було розірвано.

Як зазначає відповідач, що він в лютому 2020 року дізнався що він не є батьком ОСОБА_3 . Крім того, в позовній заяві позивач зазначає, що відповідачка сама підтверджує, що дитина не є його донькою, та походить від іншого чоловіка, з яким вона підтримувала стосунки раніше.

В зв`язку з наведеним позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Ухвалою суду від 13 жовтня 2020 року у справі було відкрито провадження, прийнято рішення про здійснення її розгляду за правилами загального позовного провадження, як справи у спорі, що виникає з сімейних правовідносин, та призначено проведення підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 10 грудня 2020 року закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті.

Позивач у судове засідання не з`явився, однак на адресу суду 12 січня 2021 року надійшла заява позивача, в якій він просить розглянути справу за його позовною заявою без його участі, позов підтримує в повному обсязі та наполягає на його задоволенні.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, надала письмову заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Враховуючи наявність відомостей про належне сповіщення сторін про дату, час та місце розгляду справи, що вбачається з їх заяв, в яких вони також висловлюють свою позицію щодо позовних вимог, відсутність, передбачених ч.2 ст.198, ч.2 ст.223 ЦПК України, підстав для відкладення розгляду справи, з урахуванням положень ч.ч.1, 3 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести підготовче судове засідання за відсутності учасників судового процесу.

Враховуючи неявку у судове засідання усіх учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Зазначене підтверджено Пленумом Верховного Суду України у абзаці 2 пункту 4 Постанови від 12 червня 2009 року №5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», в якому вказано на те, що у разі визнання відповідачем (або його представником за відсутності у дорученні відповідних обмежень) позову можливе лише ухвалення рішення про задоволення позову, а не про задоволення позову частково чи про відмову в його задоволенні. Якщо для цього немає законних підстав, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує розгляд справи. Визнання позову повинно бути безумовним, а якщо у справі беруть участь кілька відповідачів, то ухвалення рішення про задоволення позову за наявності для цього законних підстав можливе лише у разі визнання позову всіма відповідачами.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, оскільки відповідачка позовні вимоги визнала в повному обсязі, в суду відсутні підстави вважати, що визнання відповідачем позову не є беззастережним або є наслідком будь-якого примусу, суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 статті 13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до частини 1 статті 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Як зазначалося вище, відповідачка, шляхом надання на адресу суду заяви від 12 січня 2021 року на власний розсуд розпорядилася своїм процесуальним правом, яке передбачене п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України, та визнала позовні вимоги позивача в повному обсязі.

При цьому, суд вважає, що таке рішення відповідачки не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 8 статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Частиною 1 статті 136 СК України визначено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

При цьому, частиною 3 статті 136 СК України передбачено, що оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття.

Як вбачається з виданого 24 грудня 2012 року виконавчим комітетом Яструбинівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , що в відомостях дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком зазначений позивач ОСОБА_1 , а матір`ю вказана відповідачка ОСОБА_2 (а.с.6).

В позовній заяві позивач зазначив, що він не є рідним батьком ОСОБА_3 , про що він дізнався в лютому 2020 року.

Зокрема, частиною 2 статті 136 СК України передбачено, що у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

З актового запису про народження №19 від 24 грудня 2012 року, вбачається, що відомості про батька внесені на підставі свідоцтва про шлюб актовий запис № 724, складений 27.11.2010 року Ленінським відділом ДРАЦС Миколаївського міського управління юстиції.

Державна реєстрація народження проведена відповідно до статті 122 Сімейного кодексу України.

У відповідності до пунктів 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті 126, 127 СК).

Згідно пункту 11 вищезазначеної Постанови Пленуму ВСУ, судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК) - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 , підлягають задоволенню, оскільки відповідачка позовні вимоги визнала в повному обсязі, в суду відсутні підстави вважати, що визнання відповідачем позову не є беззастережним або є наслідком будь-якого примусу, суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

З позовної заяви вбачається, що позивачем було понесено судові витрати в розмірі 840 гривень 80 копійок, які складаються із судового збору за подання до суду позовної заяви до суду.

Пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що судові витрати понесені позивачем, які складаються із судового збору в розмірі 840,80 грн. підлягають стягненню з відповідачки на його користь.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 133, 141, 198, 200, 206, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

ухвалив

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства, - задовольнити в повному обсязі.

Виключити відомості про батьківство ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Яструбинове Вознесенського району Миколаївської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , з актового запису про народження ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , №19 від 24 грудня 2012 року, зробленого виконавчим комітетом Яструбинівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки с. Яструбинове Вознесенського району Миколаївської області, зареєстрованої проживаючою АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Яструбинове Вознесенського району Миколаївської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору за подання до суду позовної заяви в розмірі 840,80 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто в даному випадку через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області.

Суддя: М.М. Ротар