Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 936/888/21

Провадження № 2/936/210/2021

20.10.2021 смт. Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Павлюк С.С.

з участю секретаря- Собран Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Воловець цивільну справу за позовом адвоката Чобалько Михайла Володимировича поданої в інтересах ОСОБА_1 до Жденіївської селищної ради Мукачівського району, третя особа Воловецька державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права власності на житловий будинок,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому просить визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась по смерті спадкодавця ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Позов мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача ОСОБА_1 (до заміжжя - ОСОБА_3 ) помер батько ОСОБА_2 . Ще раніше, ІНФОРМАЦІЯ_3 у позивачки померла мати - ОСОБА_4 . За життя, спадкодавець ОСОБА_5 володів житловим будинком з належними господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 . 11.02.2013 року ОСОБА_2 залишив заповіт, який було посвідчено секретарем Буковецької сільської ради Воловецького району Закарпатської області Бабинець Н.І. Відповідно до складеного заповіту, спадкодавець все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належне йому по закону на день смерті, заповів позивачу по справі ОСОБА_1 . Для реалізації своїх спадкових прав позивачка звернулась до державної нотаріальної контори із відповідним зверненням та документами для прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті батька, однак постановою держаного нотаріуса Воловецької державної нотаріальної контори Дідренцел В.Т. від 20.08.2021 року, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з з нього господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що спадкоємець ОСОБА_1 не прийняла спадщину після смерті батька - ОСОБА_2 та через те, що серед необхідних для вчинення цієї нотаріальної дії відсутній правовстановлюючий документ на будинок, виданий на ім`я батька спадкоємця - ОСОБА_2 . З огляду на зазначене вище, позивачка змушена звернутись до суду за захистом своїх прав. Крім цього, позивачка пропустила встановлений законом строк для подачі заяви про прийняття спадщини, який просить суд визначити їй додатково. Позивачка вважає, що не подала відповідну заяву про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки з 2017 року є інвалідом III групи та потребує постійного лікування та догляду, періодично перебуває на стаціонарному лікуванні та обстеженні. З огляду на зазначене позивачка не мала ні можливостей, ні засобів для вчинення необхідних дій. Крім цього, позивачка вважала що заповіт сам по собі є правовстановлюючим документом і їй було не відомо про необхідність звернення із заявою про прийняття спадщини. Водночас, позивачка фактично вступила у володіння відповідним будинком, здійснює його догляд, обслуговування та утримання. З огляду на зазначене вище, позивачка просить суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини та визнати право власності на житловий будинок.

Позивач та її представник в судове засідання не прибули, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача Жденіївської селищної ради в судове засідання також не з?явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника селищної ради, зазначивши в заяві, що Жденіївська селищна рада позовні вимоги визнає, щодо їх задоволення не заперечує.

Третя особа завідуюча Воловецької державної нотаріальної контори Дідренцел В.Т. в судове засідання не з?явилась, скерувала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, щодо задоволення позову не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст.55 Конституції України та ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачки ОСОБА_2 що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , ще раніше ІНФОРМАЦІЯ_3 у позивачки померла мати - ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .

За життя ОСОБА_2 володів житловим будинком АДРЕСА_1 , підтвердженням чого є виписка з погосподарської книги №1 с. Буковець №1517 від 07.09.2021 року.

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 .

Заповітом, посвідченим секретарем Буковецької сільської ради Воловецького району Закарпатської області Бабинець Н.І. 11.02.2013 року за реєстровим номером 8, спадкодавець ОСОБА_2 все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалось, в тому числі і вказаний житловий будинок заповів ОСОБА_1 .

Заповіт заповідачем не змінений і не скасований, що стверджується відміткою на тексті заповіту секретарем Жденіївської селищної ради Русин Ю.В.

Таким чином позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом.

Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Відповідно до ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно положень п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини; при цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

За результатами розгляду справи №306/27/15-ц в ухвалі від 01.02.2017 р. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ вказав, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, відсутність відомостей про існування заповіту свідчить про поважність причин пропуску цього строку.

У постанові від 26.06.2019 року у справі №565/1145/17 Верховним Судом було сформовано наступну правову позицію: поважними причинами пропуску строку прийняття спадщини визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо; якщо позивач на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, і про наявність заповіту складеного на його користь дізнався поза межами строку, передбаченого ч.1 ст.1270 ЦК України, такі обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини, що є підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

На підставі наведеного, приймаючи до уваги те, що позивачка є спадкоємцем за заповітом та має право на спадщину, яка відкрилася за померлим ОСОБА_2 , суд приходить до переконання, що позивачка ОСОБА_1 строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_2 пропущено з поважних причин, через те, що починаючи з 2017 року позивачка весь час хворіє та періодично перебуває на стаціонарному лікуванні та обстеженні, є інвалідом III групи та потребує постійного лікування та догляду, що стверджується відповідними довідками МСЕК, випискою з історії хвороби, медичною карткою ОСОБА_1 , таким чином їй слід визначити додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини за заповітом.

Крім цього, в п.3.1 Узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно.

Отже, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за №7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Позивачка звернулася до державного нотаріуса, щоб видала свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, однак згідно постанови державного нотаріуса Воловецької державної нотаріальної контори Дідренцел В.Т. від 20.08.2021 року позивачці було відмовлено в оформленні спадщини через те, що серед необхідних для вчинення цієї нотаріальної дії, відсутній правовстановлюючий документ будинок, виданий на ім`я батька спадкоємця - ОСОБА_2 .

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до "Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно", рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред?явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Проаналізувавши встановлені обставини суд прийшов до висновку, що умови для отримання позивачкою свідоцтва про право на спадщину за заповітом у нотаріальному порядку відсутні. Відтак, невизнане право позивача, набуте шляхом переходу права власності в порядку спадкування, підлягає судовому захисту у обраний спосіб, передбачений законом.

Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та про визнання права власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом є обгрунтованим, підтвердженим належними та допустимими доказами, тому підлягає до задоволення.

Вирішуючи питання судових витрат, суд бере до уваги, що сторона позивача не ставить перед судом вимоги про його розгляд і вимог до відповідача у цій частині немає.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст.10, 12, 13, 81, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задоволити повністю.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини до Воловецької державної нотаріальної контори, що відкрилася за ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Буковець Воловецького району Закарпатської області.

Додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини обчислювати з дня набрання рішенням законної сили.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду через Воловецький районний суд Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаціний номер НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

представник позивача: ОСОБА_6 , місце знаходження: АДРЕСА_2 ;

відповідач: Жденіївська селищна рада, місце знаходження: вул. Шевченка, 141 смт.Жденієво Мукачівський район Закарпатська область, ;

третя особа : Воловецька державна нотаріальна контора, місце знаходження: вул. Карпатськка №67 смт. Воловець, Мукачівський район Закарпатська область.

Суддя: Павлюк С.С.