Справа № 149/2151/20
Провадження №2/149/32/21
Номер рядка звіту 40
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
05.01.2021 м. Хмільник
Хмільницький міськрайонний суд в складі:
головуючого судді Павлюк О. О.
при секретарі Поліщук Г. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом АТ "Альфа Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
АТ "Альфа Банк"звернулося до Хмільницького міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позов мотивований тим, що АТ "Альфа Банк" та ОСОБА_1 уклали Угоду про надання особистого кредиту № 500817757.Станом на 05.07.2020 року у ОСОБА_1 існує заборгованість перед позивачем в загальній сумі 113599,33 грн., яку він просить стягнути в судовому порядку.
Ухвалою суду від 26.10.2020 у даній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно і належним чином, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не подав, заяв і клопотань не надсилав, копію позовної заяви з додатками отримав 10.11.2020 року (а.с. 39).
За сукупністю підстав, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Між АТ "Альфа Банк"та ОСОБА_1 було укладено угоду про надання особистого кредиту № 500817757, згідно умов якої останній отримав кредит та зобов`язався в порядку та на умовах, визначених договором, повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі згідно з графіком. Дата повернення кредиту 05.06.2026. на умовах розстрочення відповідно до графіку платежів, підписаного сторонами (а.с. 9-10).
Відповідно до анкети-заяви (копія на а.с.8), ОСОБА_1 підтвердив укладення договору на умовах, заявлених в публічній пропозиції та додатках до договору, що розміщенні на веб-сайті банку. З даною анкетою-заявою відповідача ознайомлено під підпис 04.06.2019.
Відповідно до оферти на укладення угоди про надання кредиту № 500817757 (копія а а.с. 7), ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 108186, 32 грн., процентна ставка - 23%, строк кредиту - 84 місяці.
Згідно довідки -розрахунку заборгованості (а.с.14) станом на 05.07.2020 у ОСОБА_1 наявна заборгованість у розмірі 113599,33 грн. з яких: 101137,72 грн. - строкова заборгованість; 2530,04 грн. - прострочена заборгованість; 1985, 30 грн. - строкова заборгованість по нарахованих відсотках та комісіях; 7946, 27 - прострочена заборгованість по нарахованих відсотках та комісіях.
Відповідно до частини першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Суд звертає увагу, що посилання позивача на те, що умовами договору передбачено вимогу дострокового виконання зобов`язання з повернення кредиту за договором, у разі невиконання чи неналежного виконання умов вказаного договору, не були підтверджені відповідними доказами. Разом із тим, оскільки це передбачено ч. 2 ст. 1050 ЦК України, вказана норма Закону підлягає застосуванню до спірних правовідносин.
В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України.
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Ураховуючи вищевикладене, а також встановлені в ході судового розгляду обставини, суд приходить до висновку, що порушене право позивача підлягає судовому захисту, а позовні вимоги - задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати - судовий збір в розмірі 2102 грн.
На підставі ст.ст. 526, 530, 536, 610,625, 1054, 1056 та керуючись ст.ст. 3, 10, 15, 60, 88, 209, 213- 215, 224-228, 294 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Павлюк О. О.