Справа № 128/325/21
РІШЕННЯ

Іменем України

19 травня 2021 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Бондаренко О.І.

секретаря судового засідання Нагірняк Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи тим, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням суду. В шлюбі у сторін народилася донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні.

Відповідач працездатний, фізично здоровий, має змогу сплачувати аліменти на утримання доньки, однак в добровільному порядку не надає взагалі коштів на утримання дитини.

За наведених обставин позивач звертається до суду з позовом, в якому просить стягувати аліменти з відповідача на її користь на утримання сина в розмірі 1/4 частки зі всіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, попередньо надавши суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити; в разі неявки відповідача не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав суду письмові пояснення, в яких зазначив, що позов визнає частково, згоден на стягнення з нього аліментів на утримання доньки в твердій грошовій сумі 960 грн. 50 коп. щомісячно - 50% від прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років, встановленого у 2021 році. Обгрунтовуючи саме такий розмір аліментів відповідач виходить з того, що станом на сьогоднішній день він є безробітним; на підставі рішення суду від 29.09.2015 року він вже сплачує аліменти на утримання дитини в розмірі 600 грн. щомісячно і до досягнення нею повноліття, а саме: до 10.01.2033 року і станом на 18.05.20201 року сума до стягнення з нього аліментів складає 1197 грн. 50 коп. Таким чином, враховуючи наявність фактичного щомісячного стягнення на утримання ще однієї дитини, відсутність постійного та стабільного доходу (заробітку), через його безробіття, тягар із визначення сплати аліментів на дитину в частці від доходу буде для відповідача непосильним та таким, що унеможливить покриття витрат на його власне існування. Також відповідач зазначив, що розгляд справи просить проводити в його відсутність.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Як встановлено по справі, ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_3 , батьками якої являються: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_1 від 20.06.2017 року (а.с. 6).

Згідно довідки Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області № 1318 від 27.12.2019 року дитина ОСОБА_3 проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні (а.с. 8).

Дитина ОСОБА_3 являється інвалідом ІІ-ї групи, наявність інвалідності з 2018 року, загальна тривалість перебування на інвалідності 2 роки (а.с. 9 - 10).

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 29.09.2015 року з відповідача на користь ОСОБА_4 , стягуються аліменти в твердій грошовій сумі 600 грн., але не менше 30 % прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, щомісячно, починаючи з 28.07.2015 року і до досягнення дитиною повноліття, до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно повідомлення Вінницького РВДВС Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) №25882/18.3-23/08 від 18.05.2021 року місячний розмір, що підлягає стягненню з відповідача на утримання дитини за рішенням суду - 1197 грн. 50 коп.

У відомостях з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, інформація про доходи ОСОБА_2 відсутня.

Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

В частині 2 цієї статті зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч.2 ст.6 цієї Конвенції).

Також, частинами 1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Також, у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі».

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

При визначенні розміру аліментів суд врахував стан здоров`я дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, його сімейний стан, той факт, що ОСОБА_2 є працездатного віку, безробітним, за станом свого здоров`я має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання доньки; зобов`язаний до сплати аліментів на утримання доньки від попереднього шлюбу.

Таким чином, аналізуючи вищезазначені обставини та факти, враховуючи принципи об`єктивності та справедливості, суд вважає, що позов ОСОБА_1 слід задоволити частково та стягувати з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно, з індексацією цієї суми відповідно до закону, до досягнення донькою повноліття.

Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне з метою забезпечення інтересів дитини, допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 180, 183 СК України, ст. ст. 4, 10, 76, 141, 247, 264, 265, 268, 273, 280 - 283, 430 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , уродженця Вінницької області Іллінецького району, с. Кантелина, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_3 , жительки АДРЕСА_2 щомісячно аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі 1000 грн. 00 коп., з індексацією цієї суми відповідно закону, починаючи з 05.02.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 місяць допустити до негайного виконання.

Судові витрати по сплаті судового збору компенсувати за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.І. Бондаренко