УХВАЛА

23 жовтня 2021 року м. Кропивницький

справа № 405/1757/20

провадження № 22-ц/4809/1650/21

Суддя Кропивницького апеляційного суду Дьомич Л.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16 лютого 2021 року у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Кіровоградобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення збитків, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16 лютого 2021 року позов Приватного акціонерного товариства «Кіровоградобленерго» задоволено; стягнуто з відповідача на користь позивача збитки в сумі 10047,06 грн.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

19 жовтня 2021 року апеляційним судом зареєстровано надходження матеріалів даної справи після усунення судом першої інстанції недоліків у оформленні.

У апеляційній скарзі відповідачем заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16 лютого 2021 року. В обґрунтування заявленого клопотання зазначено, що копію оскаржуваного судового рішення представником скаржника було отримано 01 вересня 2021 року. Викладене є підставою для поновлення встановленого законом процесуального строку відповідно до ч.2 ст. 354 ЦПК України.

Частиною 1 ст. 354 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскільки оскаржуване судове рішення проголошене у судовому засіданні 16 лютого 2021 року, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції у даній справі мала бути подана до 18 березня 2021 рокувключно, фактично ж подана до апеляційного суду 20 вересня 2021 року, тобто з порушенням встановленого законом процесуального строку.

За нормою ч. 2 ст. 354 ЦПК України, учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.127 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

У матеріалах справи наявні супровідні листи Ленінського районного суду м. Кіровограда про направлення копії рішення суду першої інстанції від 16 лютого 2021 року сторонам у справі, датовані 28 серпня 2021 року (а.с. 73-74). На текстах зазначених супровідних листів містяться рукописні записи про отримання копії судового рішення нарочно у приміщенні суду представником відповідача 01 вересня 2021 року, представником позивача - 02 вересня 2021 року.

З інформації у Єдиному державному реєстрі судових рішень вбачається, що оскаржуване рішення суду першої інстанції надіслано судом до Реєстру 27 серпня 2021 року, зареєстровано - 28 серпня 2021 року, оприлюднено - 30 серпня 2021 року.

З викладеного вбачається, що у ОСОБА_1 була відсутня об`єктивна можливість ознайомитись зі змістом оскаржуваного судового рішення у межах встановленого законом строку на апеляційне оскарження.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджуються доводи скаржника про отримання копії судового рішення 01 вересня 2021 року, та зважаючи на те, що апеляційну скаргу подано у межах встановленого ч.2 ст. 354 ЦПК строку, апеляційний суд вважає наявними підстави для задоволення заявленого клопотання та поновлення скаржнику строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у даній справі.

Разом з тим, подана скаржником апеляційна скарга підлягає залишенню без руху.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України, до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У пп. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Виходячи із положень пп.1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», враховуючи ціну позову та встановлений станом на 01 січня 2020 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання позовної заяви у даній справі позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2 102,00 грн.

Таким чином, сума судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції складає 3 153,00 грн (2 102,00 грн х 150%).

Докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у даній справі у доданих до скарги документах відсутні. Разом з тим, у апеляційній скарзі заявлено клопотання про звільнення скаржника від сплати судового збору за поданою апеляційною скаргою з посиланням на те, що відповідно до п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються особи з інвалідністю І та ІІ груп. Посилаючись на правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 22 березня 2019 року у справі № 825/934/18 та від 16 березня 2020 року у справі № 620/2083/19, скаржник вказує на те, що є інвалідом ІІІ групи і також має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, а тому наявні підстави для звільнення його від сплати судового збору відповідно до положень п. 13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

На підтвердження своїх доводів відповідачем до апеляційної скарги додано копію пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого ОСОБА_1 . Пред`явник цього посвідчення є інвалідом ІІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни.

Вирішуючи заявлене скаржником клопотання, апеляційний суд виходить із наступного.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені у Закону України «Про судовий збір». Зокрема, пільги щодо сплати судового збору встановлені у ст. 5 цього Закону. Апеляційний суд зауважує, що за підтвердженої наявності, кожна з умов, наведених законодавцем у ст. 5 Закону України «Про судовий збір» є окремою та самостійною підставою для звільнення особи від сплати судового збору.

Як вбачається зі змісту п. 9 та п. 13 ч. 1 вказаної правової норми, на які посилається скаржник у заявленому клопотанні, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: 9) особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю; 13) учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Умова, визначена у п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» має виключно суб`єктний критерій застосування та стосується осіб, які визнані особами з інвалідністю, та яким, залежно від ступеня розладу функцій органів і систем організму та обмеження їх життєдіяльності, встановлено I або II групу інвалідності. Пільги особам з інвалідністю, у тому числі щодо сплати судового збору, надаються на підставі посвідчення, яке підтверджує відповідний статус.

При цьому, закон не передбачає пільг щодо сплати судового збору особами, яким встановлена ІІІ група інвалідності.

Як вбачається з наданої до суду копії пенсійного посвідчення, скаржник є інвалідом ІІІ групи, а отже, не звільняється від сплати судового збору відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Норма п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону застосовується за умови поєднання суб`єктного та предметного критеріїв, оскільки учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України від сплати судового збору звільняються не у всіх справах, а лише у тих, що пов`язані з порушенням їхніх прав. Таким чином, зазначена правова норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Статус, права, пільги учасників бойових дій встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначений у ст. 12 цього Закону. Стаття 22 вказаного Закону передбачає, що ветерани війни та особи, на яких поширюється дія цього Закону, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Аналіз п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону «Про сплату судовий збір» у сукупності зі ст.12 та ст. 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» вказує на те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав та гарантій закріплених законодавством саме через набуття такого статусу.

Таким чином, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій, для правильного застосування норм п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти, чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень ст.ст. 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

При цьому, апеляційним судом враховуються висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №545/1149/17 (провадження № 14-730цс19).

Отже, сама по собі наявність статусу учасника бойових дій не гарантує особі звільнення від сплати судового збору з усіх спорів.

Предметом позову у даній справі є відшкодування відповідачем збитків у сфері енергопостачання. Отже, спір у даній справі жодним чином не стосується порядку та обсягу соціальних гарантій скаржника як учасника бойових дій. За викладеного, пільги щодо сплати судового збору, встановлені у п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на скаржника у даній справі не поширюються.

Таким чином, доказів, які б підтверджували наявність визначених законом підстав звільнення скаржника від сплати судового збору за подання апеляційної скарги до апеляційного суду не надано.

При цьому, апеляційним судом відхиляється посилання скаржника на постанови Верховного Суду від 22 березня 2019 року у справі № 825/934/18 та від 16 березня 2020 року у справі № 620/2083/19, оскільки, як вбачається з предметів позовів та суб`єктного складу учасників даних справ, спори, які розглядались судами стосувались права на пенсійне забезпечення позивачів - ветеранів війни, тобто однієї із соціальних гарантій осіб з відповідним статусом.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

На підставі викладеного, апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення суду першої інстанції у даній справі підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст. 185, 354, 356, 357 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

ПоновитиОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16 лютого 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16 лютого 2021 року, - залишити без руху.

Запропонувати скаржнику у десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали надати до апеляційного суду:

- докази сплати судового збору у розмірі 3 153,00 грн за реквізитами, розміщеними на офіційному сайті Кропивницького апеляційного суду

або

-документи, які б підтверджувавли наявність підстав для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У разі невиконання у встановлений апеляційним судом строк вимог щодо усунення недоліків апеляційної скарги, апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута скаржнику.

Роз`яснити скаржнику, що відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л. М. Дьомич