Справа № 203/1906/21
Провадження № 2-з/0203/66/2021
УХВАЛА

20 травня 2021 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в особі судді Колесніченко О.В., розглянувши у провадженні № 2-з/0203/66/2021 заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року ОСОБА_1 пред`явив через суд позов до ОСОБА_2 на предмет стягнення заборгованості у розмірі 26 161,97 доларів США за договором позики від 15 травня 2013 року, обґрунтовуючи вимоги тим, що 15 травня 2013 року відповідач позичив у нього кошти в розмірі 24 000 доларів США, про що надав власноручно написану розписку із зазначенням дати повернення коштів до 15 травня 2018 року, однак взяті на себе зобов`язання не виконав та грошові кошти не повернув, на підставі чого позивачем, у відповідності до ст. 625 ЦК України, нараховані 3% річних на суму заборгованості у розмірі 2161,97 доларів США за період з 15 травня 2018 року по 14 травня 2021 року, які просить стягнути позивач на свою користь та сплачений судовий збір у розмірі 7 227,85 грн.

Одночасно з позовом позивач подав через канцелярію суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту в межах заявлених позовних вимог у сумі 26 161,97 доларів США на рухове та нерухоме майно, що на праві власності належить відповідачеві ОСОБА_2 , та заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, здійснювати його реєстрацію та перереєстрацію, а також здійснювати його відчуження, з підстав того, що відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань за договором позики від 15 травня 2013 року вже тривалий час, внаслідок чого сума боргу значно збільшується перед позивачем, а відповідач має можливість відчужити на користь третіх осіб належне рухоме та нерухоме майно у межах суми боргу, що зробить неможливим виконання рішення суду та призведе до понесення позивачем додаткових матеріальних витрат та зусиль.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 15 травня 2021 року заява передана в провадження судді Колесніченко О.В.

Перевіряючи відповідність заяви про забезпечення позову вимогам ст. 151 ЦПК України, судом встановлено наступне.

Так, пунктом 6 частини 1 ст. 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Однак, в порушення п.6 ч.1 ст. 151 ЦПК України в заяві не вказані пропозиції щодо зустрічного забезпечення, правила якого визначені відповідно до ст. 154 ЦПК України, позивачем не запропоновано жодної гарантії відшкодування можливих для відповідача за зустрічним позовом збитків, завданих при умовах забезпечення цього позову зазначеним шляхом, що по своїй суті є зустрічним забезпеченням та є обов`язковим для зазначення у відповідній заяві про забезпечення позову.

Між тим, зазначенням пропозицій позивача щодо зустрічного забезпечення могли б фактично зберегти позивачем існуючий стан status-quo між сторонами до ухвалення кінцевого рішення суду.

Відповідно до ч.10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

За наведених обставин належить дійти висновку про невідповідність заяви в повному обсязі вимогам ст. 151 ЦПК України, що є підставою для її повернення заявнику.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.151,153 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, пред`явленого до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за договором позики та 3% річних повернути заявникові.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.261 ЦПК України та може бути оскаржена учасниками справи шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (підписання).

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 20 травня 2021 року.

Суддя О.В. Колесніченко