Справа № 385/366/21
Провадження № 2/385/170/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

17.05.2021 року м. Гайворон Гайворонський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Венгрина М.В.,

секретаря судового засідання Шевченко Л.О.,

за участю:

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду в м. Гайворон цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції сторін

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила змінити визначений рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 24.12.2014 спосіб стягнення аліментів, які стягуються у твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн, визначивши стягувати з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування вимог щодо предмету спору позивачка покликалася на те, що рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 24.12.2014 стягуються з відповідача в її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі 450,00 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 17.12.2014. Відповідач є здоровим, працездатним, працює за договорами, періодично їздить за кордон на роботу. Для забезпечення матеріальних потреб дитини, гармонійного розвитку дитини позивач просить змінити розмір аліментів та стягувати такі в вигляді ј частини всіх видів (заробітку) доходу відповідача.

В судовому засідання позивачка, просила позов задоволити, а також не заперечила проти проведення заочного розгляду справи, про що судом постановлено протокольну ухвалу.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч про дату, час і місце розгляду справи був повідомленим належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву не подав.

Враховуючи положення ч.1 та п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки він належним чином повідомлений про судове засідання та про причини неявки суд не повідомив.

Заяви та клопотання учасників справи, процесуальні дії у справі

Ухвалою від 15.04.2021 відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Суд, з`ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 08.01.2014 в справі №385/1822/13-ц (а.с.5), та є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 20.06.2012 (а.с.4).

Гайворонським районним судом Кіровоградської області видано виконавчий лист на підставі рішення суду, за яким стягується з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 450 грн. Щомісячно, починаючи з 17.12.2014 і до повноліття дитини, що підтверджується копією такого (а.с. 6).

Відповідно до довідки №46 від 11.03.2021 виданої Гайворонською міською радою Кіровоградської області, позивачка ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в с. Соломія Кіровоградської області та на її утриманні знаходиться донька ОСОБА_3 (а.с.7).

Згідно Договору №6 від 16.03.2021 між ОСОБА_1 та адвокатом Животовською Г.М. укладено договір на складання адвокатом позовної заяви про зміну способу стягнення аліментів та узгоджено суму гонорару - 1250 грн.

Відповідно до квитанції №6 від 19.03.2021 адвокатом Животовською Г.М. за Договором №6 від 16.03.2021 отримано від ОСОБА_1 1250 грн.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Утримання дитини до досягнення нею повноліття є обов`язком батьків (стаття 51 Конституції України та стаття 180 СК України).

Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Положеннями статті 27 вищевказаної Конвенції визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані поважати дитину.

Відповідно до положень абзацу 1 частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з приписами абзацу 2 частини 3 статті 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно з приписами частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Положеннями частини 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом

Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилась дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час є неповнолітньою та проживає разом з позивачкою.

Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 24.12.2014 з відповідача щомісячно стягуються на користь позивачки аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 у розмірі 450,00 грн до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм щодо обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Даний висновок міститься в правовій позиції Верховного Суду України в постанові від 05.02.2014 року по справі № 6-143цс13.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено у 2021 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, при визначенні в новому розмірі аліментів, суд враховує вищевказані положення закону, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, матеріальне становище позивача, на утриманні якої перебуває малолітня донька, матеріальне становище платника аліментів (відповідача), щодо якого суду не надано доказів його непрацездатності чи наявності в нього інших утриманців, обов`язок батьків рівною мірою утримувати дитину, а відтак суд прийшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

розподіл між сторонами судових витрат

Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до пп.1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем судовий збір сплачується у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 908 грн.

Зважаючи на те, що позивачка звільнена від сплати судового збору як на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", то з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави.

Згідно ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положення ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомогу.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу представником позивача надано Договір №6 від 16.03.2021 та квитанцію №6 від 19.03.2021 на суму 1250 грн., які необхідно відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 .

Враховуючи, що судом задоволено позовні вимоги в повному обсязі, понесені витрати на правову допомогу підтверджені належними та допустимими доказами, клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу від відповідача не надходило, суд вважає правильними стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на правову допомогу в сумі 1250 грн.

На підставі статей 180-183 СК України та керуючись статями 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про зміну способу стягнення аліментів задоволити повністю.

Змінити спосіб стягнення аліментів, встановлений рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 24.12.2014, який підлягав стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 450,00 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 17.12.2014, встановивши стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання цим рішенням законної сили, і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1250 (одну тисячу двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок понесених витрат за надання правничої допомоги.

Стягнути з ОСОБА_2 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок судового збору на користь держави.

Відкликати виконавчий лист Гайворонського районного суду Кіровоградської області за рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 24.12.2014 про стягнення з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Умань Черкаської області на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 450 гривень щомісячно з Гайворонського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) після набрання цим рішення законної сили.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду через Гайворонський районний суд Кіровоградської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 20.05.2021.

Суддя: М. В. Венгрин

Дата документу 20.05.2021