Єд. унік. № 243/3959/21
Провадження № 2/243/1520/2021
18 травня 2021 року м. Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Мінаєва І.М.,
за участю секретаря судового засідання Сорокіної Д.В.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Органу опіки та піклування Слов`янської міської ради в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
вимоги позивача: про позбавлення батьківських прав,
учасники справи не з`явилися,
негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:
І. Виклад позиції позивача.
1. 20 квітня 2021 року Органи опіки та піклування Слов`янської міської ради в інтересах ОСОБА_1 звернулися до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідно до свідоцтва про народження батьками малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 . Мати ОСОБА_5 покинула дитину у КЛПЗ «Міська дитяча лікарня» згідно акту закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я. Згідно рішення виконавчого комітету Слов`янської міської ради від 06.04.2016 року ОСОБА_1 було надано статус дитини позбавленої батьківського піклування. Згідно листа Слов`янського відділення поліції Краматорського відділу поліції ГУНП Донецької області від 24.03.2016 року батько ОСОБА_1 знаходиться під вартою. Згідно свідоцтва про смерть, мати малолітнього ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла. Рішенням виконавчого комітету Слов`янської міської ради від 17.07.2019 року малолітнього ОСОБА_1 влаштовано до дитячого будинку сімейного типу, створеного на базі родини ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які є його законними представниками. Відповідно до листів Державної установи «Солонянська виправна колонія (№ 21)», ОСОБА_2 був засуджений Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст. 186 ч.3 КК України до 5 років позбавлення волі, початок строку відбування покарання 19.02.2016 року. 30.04.2020 року був звільнений з Державної установи «Солонянська виправна колонії (№ 21)» по відбуттю строку покарання, та вибув згідно заяви на постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 після звільнення не звернувся до служби у справах дітей Слов`янської міської ради з приводу того, щоб забрати на виховання та спільне проживання свого сина.
Батько малолітнього ОСОБА_1 самоусунувся від виконання батьківських обов`язків щодо виховання, утримання дитини. Не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає для його нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей. Оскільки відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дитини, позивач, посилаючись на положення ст.164 СК України, просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_1 .
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
2. Представник позивач надала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
3. Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надали суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
4. Відповідно до ухвали суду від 22.04.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито загальне позовне провадження у справі, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк подати відзив на позов, позивачеві у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання відзиву подати відповідь на відзив, по справі призначено підготовче судове засідання (а.с.23).
5. Ухвалою суду від 05 травня 2021року підготовче провадження по справі закрито, справа призначена до судового розгляду (а.с.35).
6. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (стаття 128 ЦПК), в судове засідання не з`явився без поважних причин, а позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК.
7. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось.
IV. Фактичні обставини, встановлені судом.
8. Відповідно до повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 21.10.2015 року ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьками є ОСОБА_2 і ОСОБА_5 (а.с.6).
9. Відповідно до повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 27.10.2016 року ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8).
10. Відповідно до листів Державної установи «Солонянська виправна колонія (№ 21)» Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 засуджений 07.11.2016 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст. 186 ч.3, ст.72 ч. 5 КК України до 5 років позбавлення волі, покарання відбуває в Державній установі «Солонянська виправна колонія (№ 21)» Міністерства юстиції України, «початок строку відбування покарання 19.02.2016 року. 30.04.2020 року був звільнений з Державної установи «Софіївська виправна колонії (№ 45)» по відбуттю строку покарання, та вибув згідно заяви на постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9-10).
11. Згідно рішення виконавчого комітету Слов`янської міської ради від 06.04.2016 року № 239/1 «Про надання ОСОБА_1 статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було надано статус дитини позбавленої батьківського піклування (а.с.11).
12. Згідно Рішення виконавчого комітету Слов`янської міської ради від 17.07.2019 року № 1559 «Про створення на базі родини ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дитячого будинку сімейного типу та влаштування до нього на виховання та спільне проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було влаштовано до дитячого будинку сімейного типу, створеного на базі родини ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.12-14).
13. Згідно акту закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологового будинку, іншому закладу охорони здоров`я від 18.03.2016 року, з якого вбачається, що 17.02.2016 року Державна КЛПЗ «Міська дитяча лікарня» м. Слов`янськ, виявлена дитина чоловічої статі ІНФОРМАЦІЯ_1 народження ОСОБА_1 (а.с.20).
14. Судовим наказом Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22.09.2017, який набрав законної сили 19.10.2017 стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу (заробітку), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 21.09.2017 року і до досягнення ОСОБА_1 повноліття (а.с.29).
15. Висновком органу опіки та піклування Слов`янської міської ради визнано доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , щодо його малолітнього сина: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).
V. Оцінка суду.
16. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.
17. Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов`язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, установленої законом.
18. Відповідно до ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
19. Згідно роз`яснень, наданих у п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами, внесеними згідно з постановою Верховного Суду № 20 від 19 грудня 2008 року) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
20. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 16 цієї ж постанову Пленуму, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормальному самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків.
21. Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладаються однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
22. Враховуючи вищезазначені нормативні приписи та роз`яснення, надані Верховним Судом України, у сукупності з фактичними обставинами справи, суд приходить до переконання про ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов`язків щодо свого сина ОСОБА_6 , адже він після звільнення з Державної установи «Софіївська виправна колонія (№45), не звернувся до служби у справах дітей Слов`янської міської ради з приводу того, щоб забрати на виховання та спільне проживання свого сина, не створив належних умов для розвитку дитини, не спілкується, не цікавиться його здоров`ям, фізичним та духовним розвитком, не виконує своїх батьківських обов`язків з його утримання та виховання. Таке байдуже ставлення ОСОБА_2 до своєї дитини судом розцінюється як самоусунення від участі у житті власної дитини. Також судом береться до уваги, що протягом року (а саме з моменту звільнення з Державної установи «Софіївська виправна колонія (№45) 30.04.2020 року) відповідач не змінив свого ставлення до дитини та не намагався виправити ситуацію, що склалася.
23. Надані позивачем докази на підтвердження вищенаведених обставин, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для встановлення факту ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків відносно сина ОСОБА_1 .
З іншої сторони відповідачем в судове засідання не надано доказів, що спростовують зазначені обставини.
24. На підставі положення ч.3 ст.166 Сімейного кодексу України, відповідно до якого при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину, суд не вважає доцільним вирішити питання про стягнення аліментів на утримання дитини, оскільки аліменти вже стягнуті рішенням суду від 22.09.2017 р.
25. Виходячи з вищевикладеного, суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
26. Окрім того, суд вважає необхідним зазначити, що при зміні своєї поведінки та зміні обставин згідно зі ст. 169 СК України відповідач не позбавлений права звернутися до суду із позовом про поновлення батьківських прав.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
27. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
28. Відповідно до положення ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб, тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір» у сумі 908,00 грн.
29. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 76-81, 141, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 60, 61, 68, 69, 70, 71 Сімейного кодексу України, суд,
1. Позовні вимоги Органу опіки та піклування Слов`янської міської ради в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
2.Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , батьківських прав відносно сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
У відповідності до п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до /або через відповідні суди.
Суддя
Слов`янського міськрайонного суду І.М. Мінаєв