справа № 361/5442/19
провадження № 2-зз/361/25/21
У Х В А Л А

12 травня 2021 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Удовенко Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника третьої особи ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову в справі №361/5442/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про встановлення нікчемності попереднього договору та застосування наслідків недійсності, стягнення суми,

установив:

В провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває наголошена вище цивільна справа.

У березні 2021 року представник третьої особи адвокат Чвир О.М. звернулася до суду із клопотанням про зняття арешту.

Заявник зазначала, що 21.11.2019 р. між ОСОБА_3 (продавець) та ОСОБА_4 (покупець) було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , зареєстрований за №1959, з розстроченням платежу, посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Дядюк Г.Д.

Згідно пункту 1.4. договору, право власності на придбану квартиру у покупця виникає з моменту повного розрахунку за цим договором, та подання продавцем письмової заяви про повний розрахунок та відсутність до покупця будь-яких претензій фінансового характеру, справжність підпису на якій засвідчується нотаріально.

ОСОБА_3 , в результаті повної сплати суми договору, видано нотаріально посвідчену заяву від 18.09.2020 р. №1202 про повний розрахунок.

Звернувшись до державного реєстратора з метою оформлення права власності на ОСОБА_4 , було отримано відмову в державній реєстрації права власності, з зазначенням підстави наявного арешту по справі №361/5442/19.

Квартиру фактично відчужено, відбулося повне виконання обома сторонами умов договору від 21.11.2019 р., зареєстрований за номером №1959. ОСОБА_3 отримано в повному обсязі грошові кошти сплачені за договором, про що видано нотаріально посвідчену заяву від 18.09.2020 р. №1202 про повний розрахунок.

Згідно пункту 4.6. договору, на квартиру, що продається покупцю за цим договором, не може бути звернено стягнення по зобов`язаннях продавця.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1 ст.319 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст.321 ЦК України).

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (стаття 328 ЦК України).

ОСОБА_4 фактично став власником квартири АДРЕСА_1 , однак не може здійснити оформлення такого права. ОСОБА_4 зробив з дружиною ремонт та мешкає в квартирі, про що свідчать договори на доставку меблів, підключення інтернету, установка сантехніки та інше.

ОСОБА_4 є учасником АТО, про що свідчить посвідчення, видане 06.04.2015 р., за власні кошти придбав у розстрочку житло - квартиру АДРЕСА_1 .

Посилаючись на викладене, просила суд скасувати забезпечення позову - накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та його представник адвокат Мозговий О.О. заперечували проти задоволення клопотання.

В судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду заяву про відкладення розгляду справи.

В судовому засідання представник третьої особи адвокат Чвир О.М. клопотання підтримала.

Дослідивши клопотання, додані до нього докази, письмові матеріали справи, суд дійшов наступного.

Постановою Київського апеляційного суду від 01 вересня 2020 року скасовано ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2019 року та ухвалено нове судове рішення, яким заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено частково. В порядку забезпечення позову накладено арешт на нерухоме майно, яке належить відповідачу ОСОБА_3 , а саме: квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 75,3 кв.м.; квартиру АДРЕСА_3 загальною площею 104,4 кв.м.; квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 35,1 кв.м.; земельну ділянку площею 0,0149 га, за адресою: АДРЕСА_4 , кадастровий номер :01:063:0171; земельну ділянку площею 0,0149 га, за адресою: АДРЕСА_5 , кадастровий номер :01:063:0174; земельну ділянку площею 0,0221 га, за адресою: АДРЕСА_6 , кадастровий номер :01:063:0175.

Згідно договору купівлі-продажу квартири з розстроченням платежу, укладеного 21 листопада 2021 року між ОСОБА_3 (продавець) та ОСОБА_4 (покупець), покупець прийняв у власність квартиру АДРЕСА_1 .

У пункті 1.4. договору передбачено, що право власності на придбану квартиру у покупця виникає з моменту повного розрахунку за цим договором, та поданням продавцем письмової заяви про повний розрахунок та відсутність до покупця будь-яких претензій фінансового характеру, справжність підпису на якій засвідчується нотаріально.

У заяві, засвідченій 18.09.2020 р. приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Дядюк Г.Д., ОСОБА_3 підтверджує факт належного виконання громадянином ОСОБА_4 договору купівлі-продажу квартири з розстроченням платежу від 21 листопада 2021 року.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Крупка О.Г. від 28 вересня 2020 року ОСОБА_4 відмовлено у державній реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 у зв`язку із існування арешту на вказане майно на підставі ухвали Київського апеляційного суду від 01.09.2020 р.

Отже, на даний час власником квартири, на яку накладено арешт є відповідач у справі ОСОБА_3 .

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, ухваленого за його позовом. Забезпечення позову спрямоване проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, відчужити його тощо.

Відповідно до частини першої статті 150 ЦПК України, позов може бути забезпечений накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання тощо.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті 150 ЦПК України).

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження №14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. [...] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. [...] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Оскільки ОСОБА_3 є власником спірного майна і має об`єктивну можливість розпорядитися ним на власний розсуд у будь-який час, зокрема відчужити його, суд дійшов висновку, що скасування заходів забезпечення позову у вигляді арешту спірного майна є передчасним.

З огляду на викладені обставини, враховуючи те, що заходи забезпечення позову, які вжиті ухвалою Київського апеляційного суду від 01 вересня 2020 року, є співмірними із заявленими позовними вимогами ОСОБА_2 , спір по суті яких судом ще не вирішено та справа, в якій вжито заходи забезпечення позову, перебуває ще на розгляді у суді, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання представника третьої особи адвоката Чвир О.М. про скасування заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 158, 260, 261,354 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні заяви представника третьої особи ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову в справі №361/5442/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про встановлення нікчемності попереднього договору та застосування наслідків недійсності, стягнення суми - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи у разі постановлення ухвали за його відсутності має право оскаржити ухвалу в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.С.Сердинський