Провадження № 2/263/117/2021
УХВАЛА
28 квітня 2021 року м. Маріуполь
Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області в складі: головуючого судді Кулика С.В., при секретарі Дрюченко А.К., позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , представників відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Міністерство розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Державна організація «Українське агентство з авторських та суміжних прав» про визнання автором творів та визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Міністерство розвідки економіки, торгівлі і сільського господарства України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Державна організація «Українське агентство з авторських та суміжних прав» про визнання автором творів та визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір.
Від позивача ОСОБА_1 , надійшло клопотання про вжиття заходів для запобігання зловживання процесуальними правами, стосовно адвоката Воєвутко К.В., оскільки вона без поважних причин не з`являлась в кілька судових засідань, тим самим зловживала процесуальними правами передбаченими ч.2 ст. 43 ЦПК України, просив застосувати, щодо адвоката Воєвутко К.В., заходи процесуального примусу у виді штрафу в дохід держави в розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Позивач в судовому засіданні підтримав вимоги заявлені в клопотанні та просив їх задовольнити.
Представник відповідача Воєвутко К.В., заперечувала проти задоволення клопотання позивача, зазначила, що не з`явилась в призначені судові засідання оскільки з 28.10.2020 року по 08.11.2020 року була відряджена до Польщі, м. Варшава, Державної прикордонної служби та до м. Києва і м. Львова з метою врегулювання питань перетину кордону до іноземної держави в період пандемії COVID-19 з приводу економічних справ підприємства ПП «ВЕМ» та врегулювання питань з польською компанією Housebook 3D, щодо виконань умов передбачених в укладених договорах, форс-мажорних обставин, податків, штрафних санкцій та досудового врегулювання спору. Зазначила, що вважає Наказ №1 про відрядження від 27.10.2020 року належним доказом її відсутності в призначених судових засіданнях.
Відповідач ОСОБА_2 , та представник відповідача ОСОБА_4 , заперечували проти задоволення клопотання позивача, вважали його не обґрунтованим.
Суд, заслухавши думки учасників, приходить до наступного.
Згідно ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.
Відповідно до ст.143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.
Відповідно до ч. 1 ст. 148 ЦПК України у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 , про вжиття заходів для запобігання зловживання процесуальними правами з боку адвоката Воєвутко К.В., слід відмовити, оскільки в передбаченому законом порядку не доведено, що адвокат Воєвутко К.В., не з`являлась в судові засідання без поважних причин. Нею було представлено певні документи, які свідчать про поважність неявки в судові засідання, також суд враховує, що розгляд справи проводиться за умовами запровадження в країні карантинних заходів, що також впливає на реалізацію учасникам своїх прав та обов`язків.
З урахуванням наведеного, суд вважає, що дії представника відповідача у вигляді відкладення розгляду справи, не мали на меті перешкоджати таким чином судочинству.
Керуючись ст.ст. 12, 44, 143, 144, 148, 260, 261, 353, 354 ЦПК України,
В задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів для запобігання зловживання процесуальними правами, стосовно адвоката Воєвутко К.В. - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя С.В.Кулик