ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1466/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №705/4480/20 Категорія: 310020000 Білик О.В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Вініченка Б.Б., Бондаренка С.І., Новікова О.М.

за участю секретаря Любченко Т.М.

розглянувши у письмовому провадженні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка навчається, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначала, що вона з відповідачем у справі ОСОБА_1 до 2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу мають спільну повнолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває на повному її утриманні.

З 01 вересня 2019 року син навчається та здобуває освіту на 2-му курсі (денна форма навчання) Факультету підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників податкової міліції Університету Державної фіскальної служби України (четвертий рівень акредитації) за першим (бакалаврським) рівнем вищої освіти спеціальністю 262 Правоохоронна діяльність за рахунок коштів юридичних та фізичних осіб. Дата закінчення навчання - липень 2023 року. Зазначене підтверджується довідкою Університету Державної фіскальної служби України від 04 листопада 2020 року №10/2-18.

Вказує, що у зв`язку з навчанням, син потребує додаткових витрат, пов`язаних з отриманням освіти.

Водночас, відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу відмовляється.

На підставі викладеного, ОСОБА_2 просила суд з дня подання позову стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що продовжує навчання, у розмірі 2000 грн до дня закінчення його навчання.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08 червня 2021 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн щомісячно, починаючи з 12.11.2020 року і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 23 річного віку.

Рішення суду мотивовано тим, що суд, визначаючи розмір аліментів у твердій грошовій сумі, який має стягуватись з відповідача на утримання його повнолітньої дитини, з метою дотримання вимог закону про те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення дитини, яка продовжує навчання, урахувавши всі встановлені обставини, а також для забезпечення рівності балансу забезпечення прав всіх учасників процесу дійшов висновку стягнути аліменти в розмірі 2000 грн. щомісячно. Такий висновок, на думку суду, відповідає принципу рівності можливостей сторін у справі (позивача та відповідача) та необхідного забезпечення їхнього обов`язку по утриманню сина, що покладений на них діючим законодавством.

Судом при ухваленні рішення також враховано, що відповідач є працездатною особою та має фізичну можливість надавати допомогу на утримання повнолітнього сина під час навчання.

При визначені розміру аліментів судом взято до уваги обставини визначені у ст. 182 СК України, а також рівень життя в країні, вартість продуктів харчування, одягу, оплату навчання, комунальних платежів та інше.

В апеляційній скарзі, з урахуванням поданих уточнень, ОСОБА_1 не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, просив його скасувати та ухвалити нове, яким встановити розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що продовжує навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн, починаючи з 12.11.2020 року і до досягнення ОСОБА_3 23 річного віку.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що позивачем не надавався договір про навчання, як доказ, а також документ, що підтверджує факт проживання сина у гуртожитку та вартість даного проживання.

Натомість, відповідачем при запереченні розміру аліментів визначених позивачем, було надано відповідні письмові докази, що підтверджують наявність у нього на утриманні двох неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) та доньку - ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), які перебувають на повному утриманні останнього і також потребують однакових умов для отримання освіти та саморозвитку.

Також зазначає, що 17 червня 2021 року на адресу Університету державної фіскальної служби, в інтересах відповідача, було направлено адвокатський запит на предмет отримання інформації про вартість навчання та про порядок організації і здійснення навчального процесу на період дії карантину.

05 липня 2021 року на адресу представника відповідача надійшла відповідь та були надані відповідні підтверджуючі документи.

Відповідно до Договору про навчання №19104609 від 06.09.2019 року загальна вартість навчання за чотири роки становить - 61 840 грн. Відповідно до Додаткової угоди до Договору про навчання №19104609 від 01.09.2020 року вартість навчання збільшено до 63 817,23 грн. Щомісячна вартість освітньої послуги за рік становить - 16 734,08 грн, починаючи з 01.09.2020 року.

Крім того, вартість проживання в гуртожитку становить 520 грн.

Відтак, сумарна вартість навчального процесу є меншою тієї суми, яку позивач просила стягнути з відповідача.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частинами 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду не в повній мірі відповідає даним вимогам закону.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається із матеріалів справи, сторони до 2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі, у якому у них ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 29.08.2002.

16.05.2007 шлюб між сторонами було розірвано, позивачу присвоєно прізвище « ОСОБА_2 », що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 16.05.2007.

Університетом державної фіскальної служби України видано довідку № 10/2-18 від 04.11.2020, в якій вказано, що ОСОБА_3 навчається на другому курсі (денна форма навчання) Факультету підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників податкової міліції Університету ДФС України за першим (бакалаврським) рівнем вищої освіти за спеціальністю 262 Правоохоронна діяльність за рахунок коштів юридичних та фізичних осіб, дата вступу - 01.09.2019, дата закінчення навчання - липень 2023 року.

На утриманні у відповідача перебуває двоє неповнолітніх дітей: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується наданими Свідоцтвами про народження.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

За вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

До апеляційної скарги відповідачем долучено документи на підтвердження витрат, які мають бути понесені у зв`язку з навчанням сина, зокрема, копію договору про навчання ОСОБА_3 та додаткової угоди ОСОБА_3 до вказаного договору та копію наказу Університету ДФС України від 15.01.2018 року №15 «Про встановлення вартості проживання у гуртожитках Університету».

Відповідно до частини третьої статті 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються апеляційним судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які без поважних причин не подавалися до суду першої інстанції, апеляційний суд повинен врахувати як вимоги частини першої статті 44 ЦПК України щодо зобов`язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції, враховуючи, що подані відповідачем до апеляційної інстанції докази мають істотне значення для правильного вирішення справи, дійшов до висновку про їх долучення до матеріалів справи.

Із Договору №19104609 від 06.09.2019 року про навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації або про надання додаткових освітніх послуг Університетом державної фіскальної служби України, укладеного між даним університетом та ОСОБА_8 вбачається, що загальна вартість освітньої послуги на момент укладання договору становить (без урахування рівня інфляції) 61 840 грн (п. 4.1. договору).

Відповідно до Додаткової угоди №1 до Договору №19104609 від 06.09.2019 року про навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації або про надання додаткових освітніх послуг Університетом державної фіскальної служби України від 01.09.2020 року визначено, що загальна проіндексована вартість освітньої послуги становить з 01 вересня 2020 року 63 817, 23 грн (п. 1.1), а вартість освітньої послуги за рік з 01.09.2020 року становить 16 734,08 грн (п. 1.2).

Відповідно до п. 1 наказу Університету Державної Фіскальної служби України від 15.01.2018 року №15 встановлено розмір плати за проживання у гуртожитку Університету ДФС України на рівні 520 грн з 01 лютого 2018 року.

Статтею 199 СК України установлено, що, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання.

Так, пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

З наданих сторонами доказів вбачається, що за навчання сина, починаючи з 2020 року, необхідно сплатити кошти в розмірі 16 734,08 грн на рік, та крім того, оплата за гуртожиток складає 520 грн на місяць (520 грн х 12 міс. = 6240 грн на рік), а тому загальна вартість витрат пов`язаних з оплатою навчання та оплатою гуртожитку на рік складає 22 974,08 грн. Тому кожен з батьків, враховуючи їх взаємний обов`язок по утриманню сина, на рік повинен понести витрат пов`язані з оплатою навчання сина та проживання у гуртожитку у розмірі 11 487,04 грн (957,25 грн на місяць).

Крім того, колегія суддів враховує, що позивач несе витрати на одяг та харчування сина, а тому даючи оцінку поданим сторонами доказам, враховуючи положення статей 182, 198, 199, 200 СК України, доходить висновку про те, що повнолітній ОСОБА_3 у зв`язку з продовженням навчання потребує матеріальної допомоги, натомість його батько має обов`язок її надавати, тому колегія суддів вважає, що доцільно стягнути з нього користь позивача аліменти на період навчання сина згідно з вимогами закону у розмірі 1500 грн, врахувавши при цьому матеріальне становище сторін, їх стан здоров`я та сімейний стан.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина 1 статті 376 ЦПК України).

Оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження при розгляді справи, тому апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення - зміні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08 червня 2021 року - змінити, стягнувши з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн щомісячно, починаючи з 12.11.2020 року і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 23 річного віку.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді