Постанова

Іменем України

12 травня 2021 року

м. Київ

справа № 303/6390/14

провадження № 61-21052св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Антоненко Н. О. (суддя-доповідач),

суддів: Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М., Тітова М. Ю.

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Універсал Банк»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу касаційну скаргу ОСОБА_2 , підписану адвокатом Сідуном Владиславом Мирославовичем, на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 квітня 2019 року в складі судді Кость В. В. та на постанову Закарпатського апеляційного суду від 21 жовтня 2019 року в складі колегії суддів Собослой Г. Г., Готра Т. Ю., Мацунич М. В.,

ВСТАНОВИВ :

Описова частина

Короткий зміст заяви

У квітні 2019 року ПАТ «Універсал Банк» звернулося до суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Заява мотивована тим, що 20 жовтня 2016 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області видано три виконавчі листи у справі № 303/6390/14 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором.

Вказує, що на адресу банку вказані виконавчі листи не надходили і в матеріалах справи відсутні докази про їх отримання банком, а тому строк пред`явлення виконавчих листів до виконання пропущений з поважних причин.

Ураховуючи викладене, ПАТ «Універсал Банк» просив видати дублікати виконавчих листів по справі № 303/6390/14 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором та поновити пропущений строк для пред`явлення цих виконавчих листів до виконання.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції та постанови апеляційного суду

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 квітня 2019 року, залишеною без змін постановою Закарпатського апеляційного суду від 21 жовтня 2019 року, заяву ПАТ «Універсал Банк» про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання задоволено.

Видано дублікати виконавчих листів у справі № 303/6390/14 про стягнення на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості по кредитному договору з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Поновлено пропущений строк для пред`явлення виконавчих листів по справі № 303/6390/14 до виконання.

Суди виходили з того, що виконавчі листи були втрачені, про що свідчить їх відсутність у стягувача та відсутність доказів про їх отримання стягувачем. Зазначена обставина свідчить про поважність причин пропуску строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Аргументи учасників справи

У листопаді 2019 року представник ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 квітня 2019 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 21 жовтня 2019 року, просить їх скасувати як такі, що прийняті з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій не врахували, що заявник не надав суду доказів втрати виконавчих листів, а тому підстав для видачі їх дублікатів немає.

Рух справи

Ухвалою Верховного Суду від 06 грудня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі в частині видачі дублікатів виконавчих листів.

Ухвалою Верховного Суду від 06 грудня 2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 квітня 2019 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 21 жовтня 2019 року в частині про поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчих листів.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 листопада 2014 року по справі №303/6390/14, з урахуванням рішення апеляційного суду Закарпатської області від 15 липня 2015 року, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором № 06/15К-07 від 17 січня 2007 року в розмірі 220 269,95 грн, і звернуто стягнення на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу вказаного предмета іпотеки з прилюдних торгів за початковою ціною в розмірі 176 000 грн.

20 жовтня 2016 року Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області направив на адресу ПАТ «Універсал Банк» три виконавчі листи в справі № 303/6390/14.

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга подана до набрання чинності Закону України № 460-ІХ від 15 січня 2020 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», тому відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень вищезазначеного закону розглядається у порядку, що діяв до набрання чинності цим законом.

Згідно з положеннями статті 389 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній до 08 лютого 2020 року) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За результатами розгляду касаційної скарги колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Ухвала суду першої інстанції та постанова апеляційного суду переглядаються Верховним Судом в частині задоволення заяви про видачу дублікатів виконавчих листів.

Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку (стаття 129-1 Конституції України).

Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Аналогічна норма містилась у частині першій статті 14 ЦПК України 2004 року.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно з частиною четвертою статті 10 ЦПК України.

Виконання судового рішення відповідно до рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Згідно підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пунктах 44-47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що «стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу «Перехідні положення» ГПК України). Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».

Верховний Суд зазначає, що поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання дає підстави стягувачу очікувати прийняття судом рішення про видачу дубліката виконавчого листа, за умови встановлення втрати виконавчого листа.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

У постановах Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 2-824/2009 (провадження № 61-5388св18), у справі № 2-461/09 (провадження № 61-2812св19) міститься висновок, що дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

Судом апеляційної інстанції при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою не досліджено питання подання заявником доказів на підтвердження втрати виконавчого листа, а також апеляційний суд не звернув увагу, що 20 жовтня 2016 року на адресу ПАТ «Універсал Банк» суд першої інстанції направив три виконавчі листи по справі № 303/6390/14, які ПАТ «Універсал Банк» отримав 26 жовтня 2016 року (том 1 ас 204).

Відповідно до статей 12, 13, 76-84 ЦПК України саме заявник мав довести ті обставини на які посилався в обґрунтування своїх вимог.

Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Суд касаційної інстанції позбавлений процесуальної можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені судами попередніх інстанцій, з огляду на положення статті 400 ЦПК України.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

В силу вищенаведених положень статті 400 ЦПК України щодо меж розгляду справи касаційним судом Верховний Суд позбавлений можливості ухвалити нове рішення в цій справі, оскільки для його ухвалення необхідно встановити обставини, що не були встановлені в рішеннях судів попередніх інстанцій.

Відповідно до пункту 1 частини третьої, частини четвертої статті 411 ЦПК України в редакції, чинній на час подання касаційної скарги, підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржена постанова апеляційного суду ухвалена без додержання норм процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно задовольнити частково, оскаржену постанову апеляційного суду скасувати і передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 , підписану адвокатом Сідуном Владиславом Мирославовичем, задовольнити частково.

Постанову Закарпатського апеляційного суду від 21 жовтня 2019 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

З моменту прийняття постанови суду касаційної постанова Закарпатського апеляційного суду від 21 жовтня 2019 року втрачає законну силу.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Антоненко

Судді І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук

М. Ю. Тітов