Справа № 383/1262/19
Номер провадження 2/383/13/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2021 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Адаменко І.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Зербул С.В.,

представника позивача - адвоката - Артеменко С.Ю.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області, в залі засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області цивільну справу№383/1262/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору-приватний нотаріус Бобринецького районного нотаріального округу Трошина Світлана Андріївна про визнання заповіту нікчемним та недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 про визнання заповіту нікчемним та недійсним.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 17 серпня 2017 року її мати ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла ОСОБА_2 , квартиру, та яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також все, на що вона на момент смерті за законом матиме право. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Вказує, що вона є спадкоємцем першої черги спадкування за законом, і в зазначений строк вона звернулася з заявою до приватного нотаріуса Трошиної С.А. про прийняття спадщини після смерті матері. Але, окрім неї, у вказаний строк до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 звернулася і ОСОБА_2 .. Вказує, що заповіт, який був посвідчений 17.08.2017 року на ім`я ОСОБА_2 , є нікчемним та недійсним з моменту його посвідчення, оскільки на час складання заповіту ОСОБА_3 хворіла на катаракту та главкому очей, що була спричинена прогресуючим захворюванням на цукровий діабет, який вплинув на захворювання зору, внаслідок якого станом на 17.08.2017 року взагалі нічого не бачила і не могла читати та без сторонньої допомоги не могла пересуватися, через хворобу ніг. В зв`язку з чим була позбавлена можливості ознайомитися із змістом заповіту та прочитати його, тоді посвідчення заповіту мало відбутися в присутності не менш, як двох свідків, але таких не було. Також вказує, що психічний стан заповідача, у момент складання заповіту, не дозволяв їй розуміти значення своїх дій і не розумно керувати ними. На цій підставі вважає, що заповіт складений та посвідчений посадовою особою органу місцевого самоврядування з порушенням вимог щодо його форми та закону є нікчемним та недійсним.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 31жовтня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням у справі підготовчого судового засідання з викликом сторін.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 09 грудня 2019 року у справі призначено посмертну судово-медичну експертизу. На час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 31 січня 2020 року на виконання клопотання експерта поновлено провадження у справі.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 05 лютого 2020 року повторно направлено на виконання ухвалу про призначення судової експертизи від 09.12.2019 року та зупинено провадження у справі на час проведення судової експертизи.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 01 грудня 2020 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 23 грудня 2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 05 лютого 2021 року задоволено клопотання представника позивача та замінено у справі первісного відповідача Василівську сільську раду Бобринецького району Кіровоградської області на належного відповідача Кетрисанівську сільську раду Кропивницького району Кіровоградської області.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду заяв чи клопотань від неї не надійшло.

Представник позивача - адвокат Артеменко С.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд позов задовольнити з підстав зазначених у позові.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, до суду заяв, клопотань та відзиву від неї не надійшло.

Представник відповідача, адвокат Пономарьов О.В. в судовому засіданні просив відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується розписками про вручення судової повістки від 09.02.2021 року (а.с.43 Том №2), від 04.03.2021 року (а.с.55 Том №2), від 01.04.2021 року (а.с.59 Том №2), від 06.05.2021 року та (а.с.94 Том №2). Від представника відповідача до суду не надійшло заяв, клопотань та відзиву.

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Бобринецького районного нотаріального округу Трошина С.А. в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. До суду надійшла заява, про неможливість прибути в судове засідання де просить розгляд справи провести за її відсутності (а.с.61).

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків та дослідивши зібрані в судовому засіданні інші докази у їх сукупності вважає, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що17.08.2017 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла ОСОБА_2 однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Василівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області ОСОБА_9 17.08.2017 року, зареєстрованого в реєстрі за №7 (а.с.76).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 20.10.2018 року, відповідний актовий запис №1624 (а.с.84).

Відповідно до інформації Бобринецької міської ради Кіровоградської області за №03-20/30/4 від 06.09.2019 року та копії будинкової книги, ОСОБА_3 , була зареєстрована з 29.04.2014р. та проживала за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.31-32, 82, том 1).

Відповідно свідоцтва про народження ОСОБА_1 , Серія НОМЕР_2 , виданого Бобринецьким районним бюро ЗАГС у Кіровоградській області, в графі мати значиться запис«ОСОБА_3 » (а.с.27 том 1).

05 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Бобринецького районного нотаріального округу Трошиної С.А. з заявою про прийняття спадщини після померлої матері ОСОБА_3 (а.с.130, том №1).

З копії витягу із Спадкового реєстру №53945683 від 05.11.2018 року та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №58385865 від 19.11.2019 року встановлено, що приватним нотаріусом Бобринецького районного нотаріального округу Трошиною С.А. заведена спадкова справа №79/2018 до майна померлої ОСОБА_3 за номером в спадковому реєстрі №63263867 (а.с.85,128, том №1).

20 лютого 2019 року ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса Бобринецького районного нотаріального округу Трошиної С.А. з заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 за заповітом, посвідченим Виконавчим комітетом Василівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області 17 серпня 2017 року за реєстром №7 (а.с.136 (зворотна сторона), том 1).

Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за №58385943 від 19.11.2019 року встановлено наявність чинного заповіту ОСОБА_3 , посвідченого 17.08.2017 року (а.с.126-127,том 1).

З договорів про надання соціальних послуг №6 від 03.04.2017 року та від 03.04.2018 року, укладених між комунальною установою Територіального центру соціального обслуговування Бобринецької міської ради та ОСОБА_3 , а також індивідуального плану надання соціальної послуги догляду за ОСОБА_3 вдома від 03.04.2017 року встановлено, що останній надавалися технічні засоби для ходьби - палиця, також надавалися послуги у вигляді придбання продуктових товарів, доставка води та інше(а.с.86-87, 89-90, том 1).

Згідно посвідчення серії НОМЕР_3 від 01.02.2001 року ОСОБА_3 мала інвалідність 2-ї групи, що підтверджується довідкою МСЕК МОЗ України Серії МС №013369 від 07.12.2000 року в зв`язку із захворюванням на цукровий діабет другої стадії (а.с.30, том1).

Згідно медичних документів обстеження та лікування ОСОБА_3 із 2012 року по 2018 рік проходила лікування хвороби очей(33-71, том 1).

В судовому засіданні допитана в якості свідка ОСОБА_9 показала, що вона працювала секретарем Василівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області і в 2016 році посвідчувала заповіт від імені ОСОБА_3 на ОСОБА_1 , яка являється прийомною донькою покійної. В 2017 році ОСОБА_3 змінила свій заповіт та заповіла свою квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , своїй племінниці ОСОБА_2. Для складання заповіту до сільської ради ОСОБА_3 приїхала на автомобілі, та сама, без сторонньої допомоги, зайшла до сільської ради, впізнала всіх працівників, бо всіх добре бачила. Вказує, що при складані заповіту ОСОБА_3 самостійно прочитала зміст заповіту та власноручно поставила підпис на ньому, при цьому вона не мала очевидних вад зору. Також вказує, що ОСОБА_3 дуже любила свою племінницю ОСОБА_2 та добровільно забажала їй заповісти свою квартиру, оскільки власних дітей не мала, а позивачка її усиновлена дитина.

В судовому засіданні допитана в якості свідка ОСОБА_10 показала, що вона є двоюрідною сестрою позивача ОСОБА_1 . Вказує, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були гарні відносини. За два місяці до смерті ОСОБА_3 їй повідомила, що в неї є квартира в м. Кривий Ріг, яку вона заповідала доньці ОСОБА_1 , а іншу квартиру у м. Бобринець заповідала ОСОБА_2 ..

В судовому засіданні допитана в якості свідка ОСОБА_11 показала, що їй відомо, що в 2016 чи в 2017 році ОСОБА_3 особисто їздила до Василівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області для складання заповіту. Вказує, що в ОСОБА_3 , приблизно за рік до смерті, точно сказати не може, був поганий стан, погіршився в тому числі й зір. В цей період вона ніде не ходила, могла вийти лише біля під`їзду посидіти і то за допомоги сусідів, даний факт їй відомо, оскільки вона, як сусідка відвідувала ОСОБА_3 .

У відповідності до вимог ст.ст. 1233, 1235 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно зі статтями 1247, 1248 ЦК України до форми заповіту встановлюються загальні вимоги, а саме заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання, заповіт має бути особисто підписаний заповідачем.

Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу.

Згідно з частиною першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 204 ЦК України закріплена презумпція правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована.

Частиною першою статті 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (частина третя статті 203 ЦК України).

Загальні підстави недійсності правочину визначені статтею 215 ЦК України.

Так, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251, 1252 цього Кодексу. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках.

Якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування (ст.1251 ЦК України).

Частиною другою статті 1257 ЦК України передбачено, що за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Відповідно до частини першої статті 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила в момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

З висновку експерта № 17 (посмертної судово-медичної експертизи) КЗ «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 17.03.20р. вбачається, що за результатами вивчення та аналізуючи медичну документацію даних про стан зору ОСОБА_3 , враховуючи гостроту зору лівого ока 0,15, яка не корегується, оцінка гостроти зору цього ока вблизі не визначалася, наявність набряку макули лівого ока, що впливає на гостроту зору, відсутність зору правого ока, не дозволяє говорити, чи була, чи не була здатна ОСОБА_3 розрізняти букви, цифри та текст друкованого заповіту та прочитати заповіт на відстані витягнутої руки без окулярів та інших збільшувальних приладів. Питання про усвідомлення своїх дій та керування ними, негативний вплив лікарських препаратів, які були призначені ОСОБА_3 з метою лікування хвороби очей та цукрового діабету не входить в компетенцію комісії судово-медичних експертів (а.с.247-250, том 1). При цьому, сторони не заявляли до суду клопотань про проведення повторної чи додаткової судово-медичної експертизи, чи про призначення судово-психіатричної експертизи.

Згідно змісту статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи. Поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Аналізуючи та досліджуючи надані учасниками докази у справі, та витребувані судом у передбачений законом спосіб, суд не встановив невідповідність заповіту, складеного ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 та посвідченого 17 серпня 2017 року секретарем Виконавчого комітету Василівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області за №7, вимогам закону щодо його форми та посвідчення. Доводи сторони позивача про те, що заповідач ОСОБА_3 в момент складення заповіту мала такі вади зору та здоров`я, що унеможливили її особисту присутність у Василівській сільській раді на момент його складення та унеможливили прочитання заповіту не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні належними та допустимими доказами, як і не знайшов свого підтвердження факт того, що психічний стан заповідача, у момент складання заповіту, не дозволяв їй розуміти значення своїх дій і не розумно керувати ними, оскільки відсутні належні та допустимі докази цього, суд виходить із презумпції психічного здоров`я ОСОБА_3 , суть якої полягає в тому, що кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених ЗУ «Про психіатричну допомогу» та іншими законами України.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду від 18.02.2021 року у справі №727/9908/17-ц.

Також суд встановив, що волевиявлення заповідача ОСОБА_3 , у момент складення оскаржуваного заповіту, було вільним і відповідало її волі, вона самостійно прочитала та підписал а складений нею заповіт на користь відповідачки, що не дає підстав суду дійти висновку, про можливість застосування наслідків, передбачених у частині 2 статті 1257 ЦК України, ці обставини підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ..

На підстави викладених вище обставин, суд вважає необґрунтованими вимоги позивача про визнання заповіту ОСОБА_3 , посвідченого 17 серпня 2017 року секретарем Виконавчого комітету Василівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області за №7 , недійсним.

Оскільки судом не встановлено невідповідності оскаржуваного заповіту нормам закону, тому відсутні правові підстави для визнання заповіту нікчемним.

Окрім того, такий спосіб захисту прав не є належним, оскільки у разі встановлення судом факту нікчемності правочину він є недійсним у силу закону (постанова Верховного Суду від 09 січня 2019 року у справі №759/2328/16-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17).

За таких обставин, позовні вимоги про визнання заповіту нікчемним та недійсним не підлягають задоволенню, тому суд відмовляє позивачу у задоволенні позову у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2,10-13, 76-80,81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, ст.ст.202, 203, 204, 205, 207, 215, 225, 1233, 1235, 1247, 1248, 1251, 1257 ЦК України суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 в задоволені позову до ОСОБА_2 та Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору-приватний нотаріус Бобринецького районного нотаріального округу Трошина Світлана Андріївна про визнання заповіту нікчемним та недійсним - відмовити повністю.

Судовий збір, сплачений позивачем ОСОБА_1 при зверненні до суду, в сумі 768,40 грн. залишити за позивачем ОСОБА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.15 ч.1 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Бобринецький районний суд Кіровоградської області).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий Новобузьким РВ УМВС України в Миколаївській області від 22.01.1998 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_6 , орган видачі - 3515 від 10.10.2019 року, зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: Кетрисанівська сільська рада Кропивницького району Кіровоградської області, , юридична адреса: вул. Шкільна, буд.47, с. Кетрисанівка, Кропивницького району Кіровоградської області, поштовий індекс 27247.

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Бобринецького районного нотаріального округу Трошина Світлана Андріївна, місцезнаходження: вул. Миколаївська, буд.76, м. Бобринець, Кіровоградська область, п.і.27200.

Повне судове рішення складено 21.05.2021 року.

Суддя І. М. Адаменко