Справа № 487/3289/21
Провадження № 2/487/1977/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2021 Суддя Заводського районного суду міста Миколаєва Афоніна С.М., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті голд» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Сіті голд» про визнання виконавчого напису №78092, виданого 23.10.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті голд» заборгованості у розмірі 42995,77 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Стаття 187 ЦПК України регламентує дії судді перед вирішенням питання про відкриття провадження у справі, в тому числі суддя має перевірити належність справи до юрисдикції та підсудності суду.

Визначити підсудність суду - означає з`ясувати коло цивільних справ, які даний суд компетентний вирішувати по суті.

Територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа.

Дотримання судами процесуальних норм інституту підсудності є вимогою ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке гарантує, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За загальним правилом ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Згідно ч. 12 ст. 28 ЦПК України позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

З наданих матеріалів позову вбачається, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. перебуває виконавче провадження ВП№63474182 з примусового виконання виконавчого напису №78092, виданого 23.10.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті голд» заборгованості у розмірі 42995,77 грн.

Позивач звертається з даним позовом до Заводського районного суду м. Миколаїв в порядку ч. 12 ст. 28 ЦПК України, мотивуючи тим, що місцем виконання виконавчого напису є місце проживання боржника, що є територію Заводського району м. Миколаєва, оскільки вона проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , виходячи з положень ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, із матеріалі справи дійсно вбачається, що позивач ОСОБА_1 зареєстрована за вищевказаною адресою, тобто на території Заводського району м. Миколаєва.

Проте, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що у даному випадку місцем виконання виконавчого напису є місце проживання боржника, оскільки доказів проведення виконавчих дій за місцем реєстрації боржника суду не надано, враховуючи, що місце виконання та місце проживання боржника не є тотожними.

Тобто у даному випадку позивачем не підтверджено, що місцем виконання виконавчого напису №78092, виданого 23.10.2020 є територія Заводського району м. Миколаєва, у зв`язку з чим справа відповідно до ч.12 ст. 28 ЦПК України територіально підсудна Заводському районному суду м. Миколаєва.

У зв`язку з чим, позивачу необхідно надати докази на підтвердження проведення виконавчих дій за місцем реєстрації боржника, для визначення підсудності справи.

Згідно ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 175 і 177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху. В ухвалі про залишення заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення вказаної ухвали.

Керуючись статтями 175, 177, 185, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті голд» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - залишити без руху.

Копію ухвали направити позивачу для відома та надати строк для усунення недоліків терміном десяти днів з дня отримання нею копії ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, позовна заява буде вважатися не поданою та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: С.М. Афоніна