Ухвала

19 травня 2021 року

м. Київ

справа № 528/200/19

провадження № 61-7014ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвали Гребінківського районного суду Полтавської області від 30 листопада 2020 року, від 07 грудня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 18 січня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до Гребінківської міської ради про відсутність права користування земельною ділянкою за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 21 травня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив визнати відсутнім у Гребінківської міської ради права користування земельною ділянкою площею 1 829 кв. м по АДРЕСА_1 , яка не набута в комунальну власність та з 15 червня 2016 року перебуває у фактичному його користуванні як власника зелених насаджень та виконавця робіт щодо зведених конструкцій у вигляді будинку та господарських споруд.

Рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 21 травня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 21 травня 2019 року.

Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 30 листопада 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами. Заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 07 грудня 2020 року заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 18 січня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Гребінківського районного суду Полтавської області від 30 листопада 2020 року змінено в частині визначення в мотивувальній частині ухвали розміру судового збору, вказано суму 1 126,54 грн замість помилково зазначеної - 1 152,60 грн. Ухвалу Гребінківського районного суду Полтавської області від 07 грудня 2020 року залишено без змін. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420,40 грн, сплату якого було відстрочено.

27 квітня 2021 року, тобто з пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження, ОСОБА_1 подала засобами електронного зв`язку касаційну скаргу на ухвали Гребінківського районного суду Полтавської області від 30 листопада 2020 року, від 07 грудня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 18 січня 2021 року, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині судових витрат і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду питання про відкриття провадження у справі за її заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Відповідно до статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду складено 20 січня 2021 року.

Враховуючи наведене, останнім днем звернення до суду з касаційною скаргою на ухвали Гребінківського районного суду Полтавської області від 30 листопада 2020 року, від 07 грудня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 18 січня 2021 року було 19 лютого 2021 року, однак касаційну скаргу подано засобами поштового зв`язку 27 квітня 2021 року, тобто після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 390 ЦПК України.

Суд касаційної інстанції позбавлений можливості поновити строк на касаційне оскарження за власною ініціативою, а лише - за наявності відповідної заяви особи, яка подає скаргу, із зазначенням поважних причин пропуску цього строку.

Таким чином, заявнику необхідно подати до суду касаційної інстанції заяву про поновлення строку на касаційне оскарження ухвал Гребінківського районного суду Полтавської області від 30 листопада 2020 року, від 07 грудня 2020 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 18 січня 2021 року, в якій навести підстави для його поновлення та надати відповідні докази, оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

ОСОБА_1 заявила клопотання про звільнення її від сплати судового збору за подання касаційної скарги, посилаючись на те, що вона оскаржила судові рішення судів попередніх інстанцій лише в частині судових витрат.

Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Доводи ОСОБА_1 про те, що вона оскаржила судові рішення судів попередніх інстанцій лише в частині судових витрат, а тому не повинна сплачувати судовий збір за подання касаційної скарги, не заслуговують на увагу, оскільки в ухвалах Гребінківського районного суду Полтавської області від 30 листопада 2020 року і від 07 грудня 2020 року місцевим судом не вирішувалося питання відшкодування чи розподілу судових витрат. Вказані ухвали стосуються руху справи, а не вирішення питання про відшкодування чи розподіл судових витрат. Крім того, у разі задоволення касаційної скарги будуть скасовані процесуальні рішення місцевого суду, а не змінено розподіл судових витрат.

За таких обставин заявник може бути звільнена від сплати судового збору за наявності передбачених законом підстав.

Згідно з частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Спеціальним законом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, є Закон України «Про судовий збір».

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Згідно з наданою ОСОБА_1 довідкою про доходи № 7998 8194 6539 0910 розмір її річного доходу за 2020 рік становить 24 800 грн.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб обчислюється станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» передбачено, що у 2021 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі з 01 січня 2021 року - 2 270 грн.

Судовий збір за подання цієї касаційної скарги становить 454 грн (2 270 грн х 0,2).

Таким чином, сума судового збору, який підлягає сплаті за подання касаційної скарги (454 грн) не перевищує 5 % розміру річного доходу заявника (24 800 грн х 5 % = 1 240 грн).

Враховуючи встановлений законом обов`язок сплатити судовий збір та відсутність у ОСОБА_1 пільг щодо його сплати, можна зробити висновок про те, що належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справи та інтересами заявника щодо можливості звернення до суду касаційної інстанції (за умови виконання вимог закону щодо оплати касаційної скарги судовим збором) у цій справі дотримано. Тому заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в розмірі 454 грн має бути перерахований або внесений за реквізитами: ГУК у м. Києві/Печерс. р?н/22030102, код за ЄДРПОУ - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA0026007, код класифікації доходів бюджету - 22030102, найменування податку, збору, платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати Верховному Суду оригінал квитанції (платіжного доручення).

Відповідно до частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (залишення заяви без руху), про що суддею постановляється відповідна ухвала. Касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Отже, касаційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без руху з наданням можливості усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 136, 185, 389, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвали Гребінківського районного суду Полтавської області від 30 листопада 2020 року, від 07 грудня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 18 січня 2021 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в частині подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням поважних підстав для його поновлення та наданням відповідних доказів у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в частині сплати судового збору, касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. А. Стрільчук