Справа № 132/2299/20
Ухвала

Іменем України

19 травня 2021 року Калинівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Павленко І.В.

за участю секретаря судових засідань Олійник Т.В.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Катрича Павла Степановича про відвід судді Калинівського районного суду Вінницької області Сєліна Євгена Валерійовича у цивільній справі №132/2299/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення належних до виплати сум при звільненні з роботи,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Калинівського районного суду Вінницької області на розгляді перебуває цивільна справа №132/2299/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення належних до виплати сум при звільненні з роботи.

23.04.2021 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Катрич П.С. подав заяву про відвід головуючого у справі судді Сєліна Є.В., в обґрунтування якої посилається на порушення суддею Сєліним Є.В. норм процесуального права у даному провадженні при вирішенні питання про долучення до матеріалів справи доказу-лист Державного центру зайнятості від 31.01.2020 року №33/10/448.20, що викликає сумнів у неупередженості та об`єктивності судді.

Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 29.04.2021 року заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Катрича Павла Степановича про відвід судді Сєліна Є.В. визнано необґрунтованою, заяву передано на розгляд іншого судді у порядку , встановленому ч.1 ст. 33 ЦПК України.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.05.2021 року заяву про відвід судді у справі №132/2299/20 передано на розгляд судді Калинівського районного суду Вінницької області Павленко І.В.

Відповідно до ч.ч.7, 8 ст.40 ЦПК України вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

За таких обставин, суд вирішує питання про відвід головуючого справі судді Сєліна Є.В. у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, що відповідає вимогам ст.40 ЦПК України.

Розглянувши подану заяву, суд вважає, що заявлений представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Катричем Павлом Степановичем відвід судді Сєліну Є.В. не підлягає до задоволення з таких підстав.

Стаття 36 ЦПК України визначає підстави для відводу (самовідводу) судді, а саме суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частини другої статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36,37 і 38 цього кодексу, судді може бути заявлено відвід учасниками справи.

Згідно з ч.3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Представник позивача обґрунтовує заяву наявністю сумнівів в неупередженості судді Сєліна Є.В.

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією № 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 - суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. А саме, у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається. Раніше при розгляді цього самого предмета спору суддя виступав як адвокат чи долучався до справи, як важливий свідок. Суддя чи члени його родини матеріально зацікавлені в рішенні у відповідній справі. Суддя не може бути відсторонений від участі у розгляді справи в тому випадку, коли жодний інший суд не може бути призначений для розгляду даної справи або через терміновий характер справи, коли зволікання в її вирішенні може призвести до серйозної судової помилки.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» суд зазначив, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним способом поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє докази, яких бракує, чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом уваги до правосуддя, тобто домінантної зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу.

Одночасно не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Аналіз змісту та доводів заяви представника позивача про відвід не свідчить про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності головуючого судді Сєліна Є.В., а зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями судді та припущень, які не підтверджені жодними доказами та не вказують на необ`єктивність чи упередженість судді при розгляді даної справи.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (ч.4 ст.36 ЦПК України).

З огляду на викладене, підстав для відводу, передбачених ст.ст. 36, 37 ЦПК України, немає. Докази, які б підтверджували заінтересованість в результаті розгляду справи або підтверджували обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості головуючого судді Сєліна Є.В. відсутні, тому заява представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Катрича Павла Степановича про відвід судді не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 36, 40, 260, 263 ЦПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Катрича Павла Степановича про відвід судді Калинівського районного суду Вінницької області Сєліна Євгена Валерійовича у цивільній справі №132/2299/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення належних до виплати сум при звільненні з роботи - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.В.Павленко