справа № 743/1297/19
провадження № 61-6738св20
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючої - Ступак О. В.,
суддів: Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О., Усика Г. І. (суддя-доповідач),
учасники справи:
позивачка - ОСОБА_1 ,
відповідачка - ОСОБА_2 ,
треті особи: Сиберізька сільська рада Ріпкинського району Чернігівської області, Перша Чернігівська державна нотаріальна контора,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 04 листопада 2019 року у складі судді Жовток Є. А. та постанову Чернігівського апеляційного суду від 05 березня 2020 року у складі колегії суддів: Вінгаль В. М., Кузюри Л. В., Шитченко Н. В.,
Короткий зміст позовних вимог
У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Сиберізька сільська рада Ріпкинського району Чернігівської області, Перша Чернігівська державна нотаріальна контора, про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним та визнання права власності.
На обґрунтування позовних вимог зазначала, що з 1977 року вона була зареєстрована та проживала у житловому будинку АДРЕСА_1 . Рішенням виконавчого комітету Сиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області
від 20 грудня 2007 року № 87 зазначеному житловому будинку з надвірними спорудами присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_2 . Відповідно до технічного паспорта, виготовленого 16 лютого 2017 року на її замовлення Комунальним підприємство «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» (далі - КП «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації»), належне їй домоволодіння складається з житлового будинку з верандою загальною площею 85,7 кв. м, погребу, двох сараїв та колодязю з питною водою.
Наприкінці травня 2019 року їй стало відомо про наявність перешкод у завершенні процедури оформлення права власності на зазначене домоволодіння, оскільки під тим же номером за відповідачкою ОСОБА_2 уже зареєстровано право власності на отриманий нею у спадок житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 39,2 кв. м, житловою площею
Підставою для видачі на ім`я ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 квітня 2019 року, зареєстрованого у реєстрі за № 2-256, на житловий будинок АДРЕСА_3 , та підтвердженням факту належності спадкового майна на праві власності спадкодавиці ОСОБА_3 , яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначено договір дарування від 04 грудня 2003 року, посвідчений державним нотаріусом Ріпкинської державної нотаріальної контори Брусило С. О., зареєстрований у реєстрі за № 3251.
Посилаючись на наведене, позивачка просила: визнати недійсним та скасувати видане на ім`я ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_2 , та визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 .
Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 04 листопада 2019 року, залишеним без змін постановою Чернігівського апеляційного суду

від 05 березня 2020 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане

18 квітня 2019 року державним нотаріусом Першої Чернігівської державної нотаріальної контори Підгайною О. І., зареєстроване у реєстрі за № 2-256, на ім`я ОСОБА_2 на житловий будинок АДРЕСА_2 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 .

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Короткий зміст судового рішення Верховного Суду

Постановою Верховного Суду від 21 квітня 2021 року касаційну скаргу

ОСОБА_2 задоволено. Рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 04 листопада 2019 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 05 березня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Позиція Верховного Суду щодо постановлення окремої ухвали у справі

Відповідно до статті 420 ЦПК України суд касаційної інстанції у випадках і в порядку, встановлених статтею 262 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу

За змістом частини першої статті 262 ЦПК України суд постановляє окрему ухвалу у випадку виявлення при вирішення спору порушення законодавства або недоліків в діяльності юридичної особи, державний чи інших органів, інших осіб, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Суд вищої інстанції може постановити окрему ухвалу в разі допущення судом нижчої інстанції порушення норм матеріального або процесуального права, незалежно від того, чи є такі порушення підставою для скасування або зміни судового рішення. Такі самі повноваження має Велика Палата Верховного Суду щодо питань передачі справ на розгляд Великої Палати Верховного Суду (частина десята статті 262 ЦПК України).

Визначаючи наявність підстав для постановлення окремої ухвали у справі, яка переглядається, Верховний Суд встановив наявність недоліків у діяльності Сиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області.

Згідно з частиною першою статті 16 Закону України від 21 травня 1997 року

№ 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні», зі змінами та доповненнями, органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

До виключної компетенції сільських, селищних, міських рад відноситься, зокрема, затвердження в установленому порядку місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови відповідних населених пунктів, іншої містобудівної документації (пункт 42 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Виконавчим органам місцевого самоврядування в галузі будівництва делеговано повноваження щодо надання (отримання реєстрація) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів у випадках та відповідно до вимог, встановлених Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» (підпункт «б» частини першої статті 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Судами встановлено, що рішенням виконавчого комітету Сиберізької сільської ради Рипкінського району Чернігівської області від 16 жовтня 2003 року № 43 «Про оформлення особистої власності на житлові будинку у сільській місцевості, що належать громадянам» схвалено матеріали для оформлення права особистої власності на будинки розташовані у сільській місцевості, що належать громадянам, зокрема, ОСОБА_4 на праві особистої власності розташовані у АДРЕСА_2 .

У подальшому право власності на зазначене домоволодіння перейшло до

ОСОБА_3 , на підставі укладеного 04 грудня 2013 року між нею та

ОСОБА_4 договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Ріпкинської державної нотаріальної контори Чернігівської області Брусило С. О., зареєстрованого у реєстрі за № 3251, а від ОСОБА_3 у порядку спадкування за законом до ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 18 квітня 2019 року державним нотаріусом Першої Чернігівської державної нотаріальної контори Підгайною О. І., зареєстрованим у реєстрі за № 2-256.

Тобто, починаючи з 2003 року поштова адреса: АДРЕСА_2 , була закріплена за домоволодінням належним ОСОБА_2 та її правопопередникам.

Згідно з випискою з погосподарської книги на 1977 рік, виданою 31 травня

2019 рокуСиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області

ОСОБА_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою Сиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області від 31 травня 2019 року № 241 у результаті інвентаризації домоволодінь (рішення виконавчого комітету Сиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області від 20 грудня 2007 року № 87), житловому будинку, розташованому на земельній ділянці, яка надана у користування ОСОБА_1 , присвоєну поштову адресу: АДРЕСА_2 .

Однак, з наявного у матеріалах справи рішення виконавчого комітету Сиберізької сільської ради Рипкінського району Чернігівської області від 20 грудня 2007 року № 87 «Про затвердження актів інвентаризації домоволодінь на території ради» та самого акту № 1 інвентаризації домоволодінь на території сільської ради, затвердженого таким рішення, вбачається, що комісією по інвентаризації домоволодінь було визначено лише загальну кількість будинків по кожній з вулиць у селі Сибереж, перевірку їх належності тим чи іншим особам здійснено не було.

Відомостей про те, що у зв`язку з присвоєнням житловому будинку, що перебуває у користуванні ОСОБА_1 адреси: АДРЕСА_2 , рішенням виконавчого комітету Сиберізької сільської ради Рипкінського району Чернігівської області

від 20 грудня 2007 року № 87 були внесені зміни у рішення виконавчого комітету Сиберізької сільської ради Рипкінського району Чернігівської області

від 16 жовтня 2003 року № 43 «Про оформлення особистої власності на житлові будинку у сільській місцевості, що належать громадянам» щодо нумерації житлового будинку, що належав на праві власності ОСОБА_4 не надано.

Фактично плутанина у нумерації домоволодінь по АДРЕСА_2 призвела до існування двох домоволодінь під одним і тим же номером - 20, що підтверджено, крім іншого, відомостями КП «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації», яке у матеріалах інвентаризаційної справи № 2001883, розробленої за зверненням ОСОБА_1 на житловий будинок АДРЕСА_2 , зробило відмітку про наявність «домоволодіння-двійника», що зареєстроване на праві власності за « ОСОБА_2 ».

Поза увагою Верховного Суду не можуть залишитися обставини, що саме дії Сиберізької сільської ради Рипкінського району Чернігівської області щодо плутанини у присвоєнні належному ОСОБА_1 домоволодінню поштової адреси: АДРЕСА_2 , призвели:

1) до утруднення завершення нею оформлення права приватної власності на домоволодіння, яке відповідно до технічного паспорту виготовленого

16 лютого 2017 року КП «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» складається з: житлового будинку з верандою загальною площею 85,7 кв. м, житловою площею 38,2 кв. м, погрібу з шийкою; двох сараїв, колодязя питного, розташованого по АДРЕСА_2 ;

2) до необхідності ініціювання судового провадження щодо оспорювання виданого на ім`я ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_2 за відсутності протиправної поведінки ОСОБА_2 .

Сиберізька сільська рада Рипкінського району Чернігівської області, володіючи відомостями щодо наявності у провадженні суду зазначеної справи та дійсного характеру спірних правовідносин, не вчинила заходів щодо упорядкування нумерації домоволодінь, розташованих по АДРЕСА_2 , зокрема щодо усунення накладення у нумерації домоволодінь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Зважаючи на наведене, Верховний Суд дійшов висновків про наявність достатніх та обґрунтованих підстав для постановлення окремої ухвали, та направлення її до Сиберізької сільської ради Рипкінського району Чернігівської області для вжиття заходів відповідного реагування.

Відповідно до частини шостої статті 262 ЦПК України окрема ухвала надсилається відповідним юридичним та фізичним особам, державним та іншим органам, посадовим особам, які за своїми повноваженнями повинні усунути виявлені судом недоліки чи порушення чи запобігти їх повторенню.

З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання (частина сьома статті 262 ЦПК України).

Керуючись статтями 262, 420 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Постановити у справі окрему ухвалу, яку направити до Сиберізької сільської ради Рипкінського району Чернігівської області для вжиття заходів реагування.

Про вжиті заходи повідомити Верховний Суд протягом місяця з дня надходження окремої ухвали.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ступак

Судді: І. Ю. Гулейков

С. О. Погрібний

Г. І. Усик

В. В. Яремко