22-ц/804/1350/21
263/5939/15-ц

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2021 року місто Маріуполь

справа № 263/5939/15-ц

провадження № 22-ц/804/1350/21

Донецький апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Пономарьової О.М.,

суддів Лопатіної М.Ю., Мальцевої Є.Є.,

секретар судового засідання Лазаренко Д.Т.,

сторони:

позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2

відповідач Автогаражний споживчий кооператив «Автолюбитель 25»

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області у складі судді Томіліна О.М. від 25 листопада 2015 року,

в с т а н о в и в:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

В грудні 2014 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до автогаражного споживчого кооперативу «Автолюбитель-25» (далікооператив, АСК «Автолюбитель-25») з позовом про визнання недійсними та скасування рішень, які оформлені протоколами загальних зборів членів автогаражного кооперативу № 201311-1 від 02 листопада 2013 р., № 201401-2 від 03 січня 2014 р.; визнання недійсним та скасування рішення, яке оформлено протоколом правління АСК № 201401-4 без дати, та визнання незаконними збори членських внесків за 2012-2014 р.р., та збори за прострочення цих внесків, виходячи з того, що вони мали місце з порушенням чинного законодавства.

Позовна заява мотивована тим, що позивачі є членами кооперативу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 користується гаражем Х-12, ОСОБА_2 гаражем У-32.

Діюче правління кооперативу під головуванням ОСОБА_4 працює на підставі протоколів загальних зборів членів кооперативу, які позивачі вважають недійсними.

У листопаді 2013року в кооперативі повністю змінився склад правління.

Організаційні питання, пов`язані з цими змінами, вказані в протоколах загальних зборів членів АСК за № 201311-1 від 02 листопада 2013 р. та 201401-2 від 03 січня 2014 р.

Про зазначені загальні збори ОСОБА_1 дізналася від голови у червні 2014 р., коли прийшла до кооперативу сплачувати членські внески.

Тоді ж дізналася про зміну правління кооперативу і про те, що новим головою кооперативу став ОСОБА_4 .

На питання про збільшення суми членських внесків та на що планують витрачати зібрані кошти, ОСОБА_4 відповів, що працює на підставі Статуту кооперативу та протоколів загальних зборів членів кооперативу.

Позивачі вважають рішення, які оформлені протоколом загальних зборів членів АСК №201311-1 від 02 листопада 2013 р. та протоколом №201401-2 від 03 січня 2014 р. недійсними, оскільки обидва протоколи не мають відмітки про кількість присутніх на них членів АСК, в них лише зазначена кількість членів кооперативу - 633, тому взагалі неможливо визначити наявність 60 відсотків членів відповідача для підтвердження правомірності зборів, наявності кворуму, список учасників зборів до протоколів не додається всупереч запису наприкінці протоколів - «К протоколу прилагается список учасников собрания».

Крім того, виступи з питань порядку зборів не мають достатньої інформації з розглянутого питання. Ці питання взагалі не вносяться на обговорення та голосування. Рішення за запропонованими діями виносяться без обговорення та голосування, що позивачі вважають грубим порушенням діючого законодавства.

Позивачі вважають недійсним протокол правління АСК за № 201401-4, дата відсутня, з причин того, що правління перевищило свої повноваження щодо визначення розміру пені за несвоєчасну сплату платежів. Ці рішення належать до виключної компетенції загальних зборів АСК «Автолюбитель-25».

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 про існування спірних рішень дізналася в серпні 2014 р., а ОСОБА_2 в грудні 2014 р., позивачі просили визнати пропуск строку позовної давності з поважних причин та поновити його. Визнати недійсними та скасувати рішення, які оформлені протоколами загальних зборів членів автогаражного кооперативу № 201311-1 від 02 листопада 2013 р., № 201401-2 від 03 січня 2014 р.; визнати недійсним та скасувати рішення, яке оформлено протоколом правління АСК № 201401-4 без дати, та визнати незаконними збори членських внесків за 2014 рік у сумі 420 грн, а також за 2012-2014 роки у сумі внесків за 2014 рік, а саме 420 грн за прострочення сплати цих внесків.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 25 листопада 2015 року позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до АСК «Автолюбитель-25» про визнання недійсними та скасування рішень, які оформлені протоколами загальних зборів членів автогаражного кооперативу, рішення, яке оформлено протоколом правління автогаражного кооперативу, визнання незаконними збори членських внесків - задоволено частково.

Визнано недійсним та скасовано рішення загальних зборів АСК «Автолюбитель-25», оформлене протоколом загальних зборів членів автогаражного кооперативу № 201311-1 від 02 листопада 2013 року в частині виборів правління, голови кооперативу та ревізійної комісії.

Визнано недійсним та скасовано рішення загальних зборів АСКу «Автолюбитель-25», оформлене протоколом загальних зборів членів автогаражного кооперативу № 201401-2 від 03 січня 2014 року в частині встановлення з 01 січня 2014 року щорічного пайового внеску в розмірі 420 грн.

Визнано недійсним та скасовано рішення, яке оформлено протоколом правління АСК «Автолюбитель-25» № 201401-4 без дати, в частині встановлення погашення заборгованості за минулі роки в розмірі, передбаченому в поточному 2014 році, тобто 420 грн, встановлення тарифу за переоформлення гаражного боксу в розмірі 500 грн, в разі переоформлення боксу на родича в розмірі 100 грн.

Визнано незаконними збори членських внесків в АСК «Автолюбитель-25» за 2014 р. в сумі 420 грн.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відмовлено.

Стягнуто з АСК «Автолюбитель-25» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн 60 коп.

Рішення місцевого суду мотивоване тим, що відповідачем не надано доказів того, що загальні збори членів кооперативу 02 листопада 2013 року та 03 січня 2014 року були правомочними вирішувати питання порядку денного, оскільки на зборах були присутніми члени кооперативу, кількість яких становила більше 60%, отже, при вирішенні питання відносно погашення заборгованості за внесками та встановлення тарифів, правління вийшло за межі своїх повноважень.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 19 січня 2016 року апеляційна скарга автогаражного споживчого кооперативу «Автолюбитель-25» відхилена, рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 25 листопада 2015 року залишено без змін.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

07 квітня 2021 року ОСОБА_3 , що не був залучений до участі у розгляді справи, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, про закриття провадження у справі.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував зміни до законодавства, а саме Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення правового регулювання діяльності юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» від 10 жовтня 2013 року №642-VШШ, який набрав чинності 28 березня 2014 року.

Згідно із змінами, внесеними цим законом, пункт 4 статті 12 Господарського процесуального кодексу України викладено у новій редакції, відповідно до якої господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов`язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

ОСОБА_3 зазначає, що позов ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виник у зв`язку з реалізацією ними прав членів кооперативу на участь в управлінні ним, тобто корпоративних прав. Отже, спор виник з корпоративних відносин та підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, а провадження у справі має бути закрито на підставі ст. 255 ЦПК України.

Позиція інших учасників справи

11 травня 2021 року до Донецького апеляційного суду надійшов відзив позивача ОСОБА_1 на апеляційну скаргу, в якому вона просила залишити рішення суду без змін, оскільки апеляційна скарга ОСОБА_3 не наводить будь-яких доводів або доказів, які б мали істотне значення для справи та не були досліджені судами першої або апеляційної інстанції.

Рух справи у суді апеляційної інстанції

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 квітня 2021 року визначений склад суду: Пономарьова О.М. (суддя-доповідач), Зайцева С.А., Попова С.А.

Ухвалою апеляційного суду від 13 квітня 2021 року ОСОБА_3 поновлено строку на апеляційне оскарження, у справі відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою апеляційного суду від 26 квітня 2021 року у справі закінчено проведення підготовчих дій та призначено справу до розгляду.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу між суддями від 07 травня 2021 року визначений склад суду: Пономарьова О.М. (суддя-доповідач), Лопатіна М.Ю., Мальцева Є.Є.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є членами АСК «Автолюбитель-25», що підтверджується членськими квітками (т.1 а.с.8,10).

З витягу Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вбачається, що склад кооперативу складає 950 членів. При цьому в протоколі №1 звітно-виборчих зборів членів АСК Автолюбитель-25» від 2 листопада 2013 року, наявному в матеріалах реєстраційної справи кооперативу, вказано, що загальна чисельність членів кооперативу 950 осіб, присутніми на зборах були 635 осіб. Під час зборів призначено новим головою кооперативу ОСОБА_4 (т.1 а.с.106-107).

Зі справи вбачається, що 02 листопада 2013 року відбулися загальні збори членів АСК «Автолюбитель - 25».

Згідно з протоколом № 201311-1 всього членів кооперативу 633. Загальні збори вирішували організаційні питання: про обрання робочої комісії для проведення інвентаризації майна; передача справ новому голові; призначення членів правління та ревізійної комісії; підготовка проекту кошторису кооперативу на 2014 рік. Зборами прийняті рішення: про обрання робочої комісії у складі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ; проведення інвентаризації майна, документів, розрахунків до 31 грудня 2013 року, з оформленням результатів відомостями інвентаризації; призначення на посаду голови ОСОБА_4 ; підготовку акту приймання-передачі справ і підписання його до 30 листопада 2013 року; обрання у склад членів правління ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; обрання у склад ревізійної комісії ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; про підготовку проекту кошторису до 31 грудня 2013 року та внесення для затвердження на загальні збори.

03 січня 2014 року проведені загальні збори АСК «Автолюбитель - 25», на яких вирішувалися питання: встановлення нових тарифів щорічних внесків; організація системи контролю доступу і відео спостереження в кооперативі; модернізація схеми електропостачання гаражних боксів; перегляд процедури переоформлення гаражних боксів; зв`язок у контрольно-пропускному пункті; продовження оренди землі кооперативу; нові технічні умови для збільшення потужності ПЕС; вивіз та прибирання сміття у кооперативі. Згідно з протоколом № 201401-2 всього членів кооперативу 633. Зборами прийняття рішення: встановити з 1 січня 2014 року щорічний пайовий внесок в розмірі 420 грн і контроль за виконанням покласти на скарбника; встановити системи контролю доступу і систему відео спостереження - запуск СКД провести у січні 2014 року; скласти графік перевірки показань до 31 січня 2014 року; оглянути і опломбувати лічильники у боксах; усунути наявні недоліки в ШРУ; усунути дефекти освітлювальних приладів в кооперативі; провести профілактичні роботи; переглянути процедуру переоформлення гаражних боксів; збільшити тариф за переоформлення в розмірі 500 грн.; провести та встановити телефон; продовжити оренду; ревізувати документи; ревізувати документи, які стосуються технічної документації; подати заяву до ПЕС на збільшення потужності; укласти договір з «Комунальник»; встановити декілька сміттєвих баків на території кооперативу.

Рішенням правління АСК «Автолюбитель - 25», оформленим протоколом правління №201401-4 без дати, вирішено: встановити погашення заборгованості за попередні періоди в розмірі тарифів поточного року; встановити щоквартальну оплату за спожиту електроенергію і членські внески; для тих членів кооперативу володільців гаражних боксів, які працюють постійно оплату за спожиту електроенергію проводити щомісячно; встановити тариф за переоформлення гаражного боксу в розмірі 500 грн., у разі переоформлення гаражного боксу між родичами встановити тариф в розмірі 100 грн (за текстом).

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_2 , який просив залишити рішення суду без змін, представника АСК «Автолюбитель-25» Маштакова С.А., який підтримав доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходив апеляційний суд, та застосовані норми права

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання правил юрисдикції та підсудності.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно із частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а за частиною першою статті 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

За змістом частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є цивільні права, які, на думку позивача, є порушеними, оспореними чи невизнаними.

Разом з тим, відповідно до частин першої, другої статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України, за змістом частини першої якої господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Згідно з частинами першою та третьою статті 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

За змістом частин першої та другої статті 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до ЦК України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Господарською діяльністю у ГК України вважається діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Цей Кодекс розрізняє господарську діяльність, яка має на меті отримання прибутку (підприємництво) і некомерційну господарську діяльність, яка здійснюється без такої мети (стаття 3).

Громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб`єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності, є учасниками відносин у сфері господарювання, а відносини, що складаються між суб`єктами господарювання та суб`єктами організаційно-господарських повноважень у процесі управління господарською діяльністю належать до господарських відносин (стаття 2, частина шоста статті 3 ГК України).

Питання господарської діяльності кооперативів врегульовано статтею 94 ГК України, яка визначає кооперативи як добровільні об`єднання громадян з метою спільного вирішення ними економічних, соціально-побутових та інших питань, які можуть створюватися у різних галузях (виробничі, споживчі, житлові тощо). Кооперативи здійснюють свою господарську діяльність відповідно до вимог ГК України, інших законодавчих актів.

Законодавець врегулював приписами статей 95-100 ГК України порядок створення та діяльності виробничих кооперативів, як таких, що є, поміж інших, підприємствами колективної власності, передбачивши водночас існування відповідного закону, що регулює діяльність різних видів кооперативів (частина перша статті 94 ГК України).

Зазначені вище норми ГК України кореспондуються із приписами статей 83, 85, 86 ЦК України, згідно з положеннями яких юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом. Товариством є організація, створена шляхом об`єднання осіб (учасників), які мають право участі у цьому товаристві. Товариство може бути створено однією особою, якщо інше не встановлено законом. Непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками. Непідприємницькі товариства (кооперативи, крім виробничих, об`єднання громадян тощо) та установи можуть поряд зі своєю основною діяльністю здійснювати підприємницьку діяльність, якщо інше не встановлено законом і якщо ця діяльність відповідає меті, для якої вони були створені, та сприяє її досягненню.

Правові, організаційні, економічні та соціальні основи функціонування кооперації в Україні визначаються Законом України «Про кооперацію».

За змістом положень статей 2, 6, 9 цього Закону кооператив є юридичною особою, державна реєстрація якого проводиться в порядку, передбаченому законом. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо

Кооператив створюється його засновниками на добровільних засадах (частина перша статті 7 Закону України «Про кооперацію»).

Згідно з положеннями статті 12 Закону України «Про кооперацію» основними правами члена кооперативу є, зокрема, участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб; право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов`язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про кооперацію» для досягнення мети своєї діяльності кооператив набуває та використовує майно, фінансові та інші ресурси. Джерелами формування майна кооперативу є: вступні, членські та цільові внески його членів, паї та додаткові паї; майно, добровільно передане кооперативу його членами; кошти, що надходять від провадження господарської діяльності; кошти, що надходять від створених кооперативом підприємств, установ, організацій; грошові та майнові пожертвування, благодійні внески, гранти, безоплатна технічна допомога юридичних і фізичних осіб, у тому числі іноземних інші надходження, не заборонені законодавством. Кооператив є власником будівель, споруд, грошових та майнових внесків його членів, виготовленої продукції, доходів, одержаних від її реалізації та провадження іншої передбаченої статутом діяльності, а також іншого майна, придбаного на підставах, не заборонених законом. Володіння, користування та розпорядження майном кооперативу здійснюють органи управління кооперативу відповідно до їх компетенції, визначеної статутом кооперативу.

Особливості діяльності споживчих кооперативів містяться у статтях 2, 23, 26 Закону України «Про кооперацію».

Так, споживчий кооператив (споживче товариство) - кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для організації торговельного обслуговування, заготівель сільськогосподарської продукції, сировини, виробництва продукції та надання інших послуг з метою задоволення споживчих потреб його членів;Таким чином, обслуговуючий кооператив незалежно від напряму його діяльності є господарською організацією - юридичною особою, яка здійснює некомерційну господарську діяльність з моменту державної реєстрації на підставі закону та свого статуту.

Особи, які є членами створеного ним споживчого кооперативу, є правомочними брати участь в управлінні споживчим кооперативом, отримувати певну частку активів кооперативу в разі ліквідації останнього відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами, що випливають з їх участі у кооперативі.

За змістом наведених вище норм корпоративні права характеризуються, зокрема, тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності передбачені законом і статутними документами. Відповідно, члени споживчого кооперативу незалежно від напряму його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини між його членами та кооперативом, які пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, є корпоративними.

Аналогічний за змістом висновок у відповідних правовідносинах викладено, зокрема у постановах Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 509/577/18 (провадження № 14-170цс19), від 1 жовтня 2019 року у справі № 910/7554/18 (провадження № 12-8гс19).

За змістом Статуту АСК «Автолюбитель-25» за організаційно-правовою формою є споживчим кооперативом, юридичною особою, може від свого імені набувати майнових і особистих немайнових прав і нести обов`язки, є власником будівель, споруд, а також іншого майна, може бути позивачем та відповідачем у суді.

За розділом 5 Статуту джерелами формування майна кооперативу є: вступні, членські та цільові внески його членів, інші надходження, не заборонені законодавством.

Таким чином, як за приписами законодавства, так і за положеннями Статуту відповідач є господарською організацією - юридичною особою, яка здійснює господарську діяльність з моменту державної реєстрації на підставі закону та свого статуту, має відповідні фонди. Члени споживчого кооперативу є носіями корпоративних прав, зокрема, у їх відносинах з кооперативом, які пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи.

Позивачі як члени кооперативу, відповідно до статуту та чинного законодавства, мають в ньому корпоративні права, порушенням яких, а саме права брати участь в управлінні кооперативом, обґрунтовано позовні вимоги, у зв`язку з чим даний спір виник з корпоративних відносин.

Визначення законом особливостей правового, організаційного, економічного та соціального функціонування кооперативів прямо передбачено приписами ГК України і наявність таких особливостей, зокрема, щодо розподілу голосів членів кооперативу під час прийняття рішення, способу реалізації членами кооперативу своїх прав на участь в діяльності кооперативу, управлінні ним не суперечить змісту та природі корпоративних відносин.

Таким чином, враховуючи що спір у цій справі виник у зв`язку з порушенням прав членів кооперативу щодо можливості брати участь в управлінні, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про віднесення розгляду цього спору до суду цивільної юрисдикції.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з частинами 1, 2 статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 п 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 370 ЦПК України якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави. За результатами розгляду апеляційної скарги суд приймає постанову відповідно до статті 382 цього Кодексу. При цьому за наявності підстав може бути скасовано раніше прийняту постанову суду апеляційної інстанції.

З огляду на те, що вказану справу суд першої та апеляційної інстанції розглянули з порушенням правил юрисдикції, судове рішення суду першої інстанції та ухвала Апеляційного суду Донецької області від 19 січня 2016 року підлягають скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до підпунктів «б» та «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення та у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

З огляду на те, що суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нове підстав для перерозподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 367, 374, 255, 370, 377, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 25 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 19 січня 2016 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Автогаражного споживчого кооперативу «Автолюбитель-25» про визнання недійсними та скасування рішень, які оформлені протоколами загальних зборів членів автогаражного кооперативу, рішення, яке оформлено протоколом правління автогаражного кооперативу, визнання незаконними збори членських внесків закрити.

Роз`яснити позивачам, що розгляд справи віднесено до юрисдикції господарського суду. Протягом десяти днів з дня отримання копії судового рішення вони можуть звернутися до апеляційного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст. 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повне судове рішення складене 17 травня 2021 року.

Суддя-доповідач О.М. Пономарьова

Судді М.Ю. Лопатіна

Є.Є. Мальцева