Справа № 12-0409/20 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Ванівського О.М.,

при секретарі Матяш С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Львівського апеляційного суду заяву ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Корпорації «ІНВЕРІТА» від 12 жовтня 2020 року в складі третейського судді Дяківа В.Б. по справі № 12-0409/20 за позовом ОСОБА_1 до Спільного українсько-німецького підприємства «Олнова» у формі товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення заборгованості, -

встановив:

14 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Львівського апеляційного суду із заявою про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Корпорації «ІНВЕРІТА» від 12 жовтня 2020 року в складі третейського судді Дяківа В.Б. по справі № 12-0409/20 за позовом ОСОБА_1 до Спільного українсько-німецького підприємства «Олнова» у формі товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення заборгованості.

Заяву обґрунтовує тим, що 12 жовтня 2020 року Постійно діючим третейським судом при Корпорації «ІНВЕРІТА» в складі третейського судді Дяківа В.Б. ухвалено рішення по справі № 12-0409/20 за позовом ОСОБА_1 до Спільного українсько-німецького підприємства «Олнова» у формі товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення заборгованості.

Стягнуто зі спільного українсько-німецького підприємства «Олнова» у формі товариства з обмеженою відповідальністю на користь ОСОБА_1 заборгованість за договорами про надання безпроцентної фінансової позики на зворотній основі в сумі 4 019 161 грн 64 коп., з яких: 3 349 301,37 грн основний борг за договорами позики, 669 860, 327 грн штраф.

Стягнуто зі спільного українсько-німецького підприємства «Олнова» у формі товариства з обмеженою відповідальністю на користь ОСОБА_1 третейський збір в сумі 3 000 грн.

Зазначає, що рішення Постійно діючого третейського суду при Корпорації «ІНВЕРІТА» від 012 жовтня 2020 року підлягає негайному виконанню, рішення не оскаржувалося, не скасоване, набрало юридичної сили.

У заяві ОСОБА_1 просить розгляд здійснювати у його та представника відсутність.

Учасники справи повідомлялися про день, час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не прибули.

Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, неявка учасників справи не є перешкодою для розгляду заяви, відтак враховуючи регламентовані ст. 485 ЦПК України строки розгляду заяви, суд приходить висновку про можливість розгляду справи у відсутності боржника та стягувача.

За відсутності всіх осіб, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню враховуючи таке.

Судом встановлено, що впродовж 2018-2020 років між ОСОБА_2 , як позикодавцем та СП ТзОВ «ОЛНОВА», як позичальником, були укладені договори про надання безпроцентної фінансової позики на зворотній основі.

Відповідно до п. 1.1 всіх Договорів позики позикодавець передає у власність позичальнику грошові кошти шляхом внесення на поточний рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів в порядку та у строк, визначені цими договорами.

Пунктом 1.2 Договорів визначено, що позика надається на безпроцентній основі.

Позикодавець має право у будь який час пред`явити вимогу повернення позики. Позика повертається у безготівковій формі через банківські рахунки Позичальника (п.п. 3.1, 3.3 Договорів).

На виконання умов Договорів позики позикодавець надав СП ТзОВ «ОЛНОВА» позику у загальному розмірі 5 315 768 грн.

01.06.2020 року первісний кредитор пред`явив відповідачу вимогу про повернення позики, на момент цього розмір неповернутої позики становив 3349 301 грн. 37 коп.

02 липня 2020 року між ОСОБА_2 , як первісним кредитором та позивачем ОСОБА_1 , як новим кредитором було укладено Договір відступлення права вимоги за яким Первісний кредитор відступив, шляхом продажу, Нововму кредитору права вимоги до відповідача, як Позичальника, за договорами про надання безпроцентної фінансової позики на зворотній основі, тобто договорами позики.

Встановивши факт невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договорами позики, третейський суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог, стягнувши основний борг та штраф.

Звертаючись до суду із даною заявою, як на підставу для її задоволення, ОСОБА_1 зазначає, що оскільки в рішенні Постійно діючого третейського суду при корпорації «ІНВЕРІТА» від 12 жовтня 2020 року по справі № 12-0409/20 не встановлений строк його виконання, відповідно до ст. 55 Закону України «Про третейські суди» дане рішення підлягає до негайного виконання, станом на день подання заяви про видачу виконавчого листа, рішення третейського суду відповідачем не виконано.

Згідно із ст. 2 Закону України «Про третейські суди» третейський суд це недержавний незалежний орган, що утворюється за угодою або відповідних рішенням заінтересованих фізичних та/або юридичних осіб у порядку, встановленому цим Законом, для вирішення спорів, що виникають із цивільних та господарських правовідносин.

За змістом ст. 5 Закону України «Про третейські суди» юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону. Спір може бути переданий на вирішення третейського суду до прийняття компетентним судом рішення у спорі між тими сторонами, з того ж предмета і з тих самих підстав.

В свою чергу, провадження у справах про надання дозволу на примусове виконання рішень третейських судів визначено главою 4 розділу IX ЦПК України.

Відповідно до положень ч. 3ст. 485 ЦПК України при розгляді справи в судовому засіданні суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 486 цього Кодексу.

Статтею 486 ЦПК України визначено, що суд відмовляє у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, якщо: 1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу виконавчого листа рішення третейського суду скасовано судом; 2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею виконавчого листа, а причини його пропуску не визнані судом поважними; 4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 5) третейська угода визнана недійсною; 6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом; 8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу суду відповідну справу; 9) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Аналогічні підстави для відмови у видачі виконавчого листа наведені уст. 56 Закону України «Про третейські суди».

При цьому, суд не перевіряє законності і обґрунтованості рішення третейського суду по суті, оскільки до предмета доказування включаються лише обставини, які підтверджують наявність підстав для відмови у видачі виконавчого документа.

Судом встановлено, що обставин, які відповідно до ст. 486 ЦПК України чи ЗУ «Про третейськісуди» слугували б підставою для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду від 12 жовтня 2020 року по справі № 12-0409/20, відсутні.

Зокрема, матеріали справи не містять доказів про виконання зобов`язаною стороною рішення Постійно діючого третейського суду при Корпорації «ІНВЕРІТА» від 12 жовтня 2020 року, добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні, як це визначено ст. 55 Закону України «Про третейські суди».

На день розгляду заяви рішення Постійно діючого третейського суду при Корпорації «ІНВЕРІТА» від 12 жовтня 2020 року не скасоване, справа підвідомча третейському суду.

Заява подана в межах строків для звернення за видачею виконавчого листа.

Третейська угода недійсною не визнана, при цьому рішення третейського суду прийнято у спорі, що передбачений третейською угодою.

Питання, які б виходили за межі третейської угоди не вирішувалися.

Рішення третейського суду не містить способу захисту прав та охоронюваних інтересів, який не передбачений законом.

Судом також не встановлено невідповідності складу третейського суду вимогам закону.

Крім цього, питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі третейський суд не вирішував.

Враховуючи наведене, заява ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Корпорації «ІНВЕРІТА» від 12 жовтня 2020 рокупідлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК зі спільного українсько-німецького підприємства «Олнова» у формі товариства з обмеженою відповідальністю на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню оплачений заявником судовий збір за подання даної заяви до суду в розмірі 420,00грн.

Керуючись ст.ст. 23, 141, 259, 263, 483,485, 486, 487 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Корпорації «ІНВЕРІТА» від 12 жовтня 2020 року в складі третейського судді Дяківа В.Б. по справі № 12-0409/20 за позовом ОСОБА_1 до Спільного українсько-німецького підприємства «Олнова» у формі товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення заборгованості -задовольнити.

Видати виконавчий лист на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Корпорації «ІНВЕРІТА» від 12 жовтня 2020 року, яким стягнуто зі спільного українсько-німецького підприємства «Олнова» у формі товариства з обмеженою відповідальністю (скорочена назва СП ТзОВ «ОЛНОВА») (, місцезнаходження: 80500, Львівська обл., Буський р-н., м. Буськ, вул. Івасюка, 5) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) заборгованість за договорами про надання безпроцентної фінансової позики на зворотній основі в сумі 4 019 161 грн 64 коп.(чотири мільйони дев`ятнадцять тисяч сто шістдесят одна), з яких: 3 349 301, 37 грн основний борг за договорами позики, 669 860, 27 грн. штраф.

Стягнути із спільного українсько-німецького підприємства «Олнова» у формі товариства з обмеженою відповідальністю (скорочена назва СП ТзОВ «ОЛНОВА») (, місцезнаходження: 80500, Львівська обл., Буський р-н., м. Буськ, вул. Івасюка, 5) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір за подання даної заяви в сумі 420,00 (Чотириста двадцять гривень 00 копійок).

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 06 січня 2021 року.

Суддя Ванівський О.М.