Справа № 758/6467/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2021 року Подільський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Анохіна А.М.,

при секретарі Товченко К.М.

розглянувши у судовому засіданні заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні та володіння майном, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Подільського районного суду м. Києва з даним позовом.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 14.05.2021 було відкрито провадження по справі та справу призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Разом з позовною заявою подано заяву про забезпечення позову, яка була розподілена разом з позовною заявою та передана на розгляд судді Анохіну А.М.

З метою забезпечення позову позивач просить заборонити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладати будь-які договори, пов`язані з користуванням та розпорядженням спільною частковою власністю гаражного боксу № НОМЕР_1 у гаражному кооперативі «Барвінок» за адресою АДРЕСА_2 зокрема договори оренди.

В обґрунтування заяви зазначає, що відповідно до нотаріально посвідченого договору позички від 22.04.2021 року, укладеного з власником ОСОБА_4 , заявник ОСОБА_1 має право користування 1/4 часткою гаражного боксу № НОМЕР_1 з підвалом в ГБК «Барвінок» (далі -гаражний бокс), який знаходиться у АДРЕСА_1 .

Право власності на вказану частку гаражного боксу ОСОБА_4 посвідчено договором купівлі-продажу від 05.08.2008 р.

Інші співвласниками гаражного боксу, які є відповідачами за позовом, є ОСОБА_2 , який відповідно до свідоцтва про право власності від 05.06.2006 є власником 1/2 частки гаражного боксу та ОСОБА_3 , який відповідно до договору дарування від 06.04.2016, є власником 1/4 частки гаражного боксу.

З метою реалізації права користування, 26 квітня 2021 року та 05 травня 2021 року заявник намагався потрапити до приміщення гаражного боксу, але інші співвласники не допустили його до спільної власності гаражного боксу, мотивуючи свої дії тим, що приміщення гаражного боксу здаються ними одноособово в оренду.

Під час спілкування з особами, які назвались орендарями приміщень гаражного боксу, останні підтвердили, що вони орендували їх у відповідачів та сплачують ним орендну плату за всю площу приміщення.

Факт перешкоджання доступу до майна та здавання відповідачами в оренду спільних приміщень боксу зафіксований працівниками поліції Подільського ГУ НП у м. Києві та відображений у його заявах до правоохоронного органу від 26.04.2021 за вх. № Ф-895 та 05.05.2021 за вх. № 163-38.

Підтвердженням здавання спільних приміщення гаражного боксу є об`ява оренди приміщень, яка розміщена відповідачами на фасаді гаражного боксу із зазначенням номеру телефону відповідача 1, а також у рекламі в інтернет виданнях «ВсеСвіт» та «ARENDAGAZETA».

На думку заявника, сумісна часткова власність у гаражному боксі, одноособово використовується відповідачами для здавання в оренду третім особам і у разі невжиття заходів забезпечення позову може бути ускладнено ефективний захист та поновлення порушених прав позивача, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, просить заяву задовольнити.

Сторони в судове засідання не з`явились, оскільки не повідомлялись про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, що не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи та заяву про забезпечення позову приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією із причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії (п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Встановлено, що предметом спору є усунення перешкод у користуванні та володіння майном.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму ВСУ №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідачів з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Виходячи з предмету спору та характеру заявлених вимог, суд не знаходить підстав для вжиття заходів забезпечення позову у спосіб зазначений позивачем, оскільки вважає, що невжиття відповідних заходів позову забезпечення позову не може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні поданої заяви.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні та володіння майном - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.М.Анохін