Справа № 404/3757/18
Номер провадження 2/404/747/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді Мохонько В.В.,

за участі секретаря Добровольської Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому, в порядку спрощеного провадження, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до відповідачів про визнання договору купівлі-продажу від 13.08.1992 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , посвідченого державним нотаріусом другої Кіровоградської державної нотаріальної контори за реєстровим № 2-1453 недійсним, зобов`язання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повернути ОСОБА_4 7/50 часток житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 /а.с. 2-4/.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_4 на праві власності належав цілий будинок, що розташований за адресою по АДРЕСА_1 . Вказав, що 13.08.1992 року він подарував ОСОБА_6 7/50 частки вказаного будинку з відповідною часткою надвірних будівель. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла. Після її смерті спадщину, до складу якої, зокрема увійшло 7/50 частки вказаного будинку, прийняли ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Звернувшись до обласного комунального підприємства «Кіровоградське обласне об`єднання бюро технічної інвентаризації» за виготовленням технічної документації, позивачу стало відомо, що право власності ОСОБА_5 на 7/50 частки спірного будинку зареєстровано на підставі договору купівлі-продажу від 13.08.1992 року, що підтверджується архівною довідкою № 44122 від 27.03.2018 року, в якій також невірно вказано прізвище останньої, а саме замість « ОСОБА_7 » зазначено « ОСОБА_8 ».

Однак, договір, укладений між позивачем та ОСОБА_6 не передбачав обов`язку останньої вчиняти на його користь дію матеріального характеру та будь-яких коштів, у тому числі 626 крб., за договором купівлі-продажу будинку він не отримував, тому оспорюваний правочин укладений внаслідок помилки, оскільки він вважав, що між ними укладено договір дарування.

Посилаючись на ці обставини, позивач просив визнати договір купівлі продажу від 13.08.1992 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 недійсним та зобов`язати відповідачів повернути 7/50 частки спірного житлового будинку.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Панфілової А.В. від 05.07.2018 року відкрито спрощене позовне провадження /а.с. 18/.

Згідно ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.02.2019 року закрито провадження по цивільній справі №404/3757/18 за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним до прийняття спадщини спадкоємцями у зв`язку зі смертю позивача ОСОБА_4 /а.с. 51-52/.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 13.05.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.02.2019 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції /а.с. 108-111/.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.05.2020 року визначено суддю Мохонько В.В. для розгляду справи з єдиним унікальним номером судової справи № 404/3757/18, номер провадження 2/404/747/20 про визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.05.2020 року прийнято справу до провадження та призначено судове засідання /а.с. 115/.

Згідно ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23.07.2020 року залучено ОСОБА_1 в якості правонаступника позивача ОСОБА_4 до участі в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним /а.с. 128-129/.

Ухвалою суду від 26.01.2021 року витребувано у Кропивницькій міській нотаріальній конторі № 2 належним чином засвідчену інформацію про наявність заповітів та копію спадкової справи після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 161-162/, яка надійшла на виконання вимог ухвали суду 24.02.2021 року /а.с. 167-179/.

Представник позивача в судове засідання через канцелярію суду, подала заяву щодо розгляду справи у її відсутності, позов підтримала у повному обсязі, просила такі вимоги задовольнити, судові витрати залишити по фактично понесеним.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, подали заяви, якими просили провести судове засідання без їх участі, позовні вимоги визнали у повному обсязі /а.с. 24, 25, 134, 135/.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21.04.2021 року відмовлено у прийнятті заяв відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Суд, в межах наданих доказів, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 13 серпня 1992 року державним нотаріусом другої Кіровоградської державної нотаріальної контори Гордієнко Т.Є. було посвідчено Договір купівлі-продажу, за яким ОСОБА_4 подарував ОСОБА_5 , яка прийняла в дар 7/50 частин будинку з відповідною часткою надвірних будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 , під номером вісімдесят сім. В користування обдарованої переходить кімната 11,1 кв.м. Дар цей сторони оцінюють в сумі 626 крб./а.с. 6-7/.

Договір дарування підписано сторонами в присутності нотаріуса, особу сторін встановлено. Їх дієздатність, а також належність гр. ОСОБА_4 житлового будинку, що відчужується, перевірено.

14 серпня 1992 року договір дарування зареєстрований в Кіровоградському обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації, що підтверджується відбитком штампу на звороті договору.

Так, як спірні відносини виникли у 1992 році то вони регулюються ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 243 ЦК УРСР (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) за договором дарування одна сторона передає безоплатно другій стороні майно у власність. Договір дарування вважається укладеним з моменту передачі майна обдарованому. Дарування громадянами майна державним, кооперативним або іншим громадським організаціям може бути обумовлено використанням цього майна для певної суспільно корисної мети.

Згідно зі ст. 244 ЦК УРСР (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) договір дарування на суму понад 500 карбованців, а при даруванні валютних цінностей - на суму понад 50 карбованців повинен бути нотаріально посвідчений. Договір дарування громадянином майна державній, кооперативній або іншій громадській організації укладається в простій письмовій формі. До договорів дарування нерухомого майна застосовуються правила статті 227 цього Кодексу.

Як встановлено судом з наявного в справі договору дарування від 13.08.1992 року, ксерокопії наданого представником ОСОБА_9 , всі визначенні в статтях 243, 244 ЦК УРСР критерії дотриманні, договір дарування підписаний сторонами, майно передано обдарованому, договір нотаріально посвідчений та наступного дня зареєстрований у бюро технічної інвентаризації.

Посилання в позовній заяві ОСОБА_4 на те що: «Будь-яких коштів, у тому числі 626 крб., за договором купівлі-продажу будинку я не отримував, що суперечить вимогам ст. 224 ЦК УРСР» є його власним уявленням про укладений договір.

В тексті договору слова «продав», «купив», «продаж», «продавець» задруковані друкарською машинкою словами: «подарував», «прийняла в дар», «даритель» знаком ХХХ.

В 626 крб. сторони оцінили дар, тобто 7/50 частини будинку і звісно цю суму ОСОБА_4 не отримував, тому що частина будинку як і сам будинок підлягає грошовій оцінці.

Використання нотаріусом типографського бланку договору купівлі-продажу бланку договору купівлі продажу, ніяк не означає і автоматично не підтверджує, що реальний текст майбутнього договору повинен бути тільки купівлею-продажем і нічим іншим. В наявному тексті договору скрізь йде мова про «дарителя», «обдарованому», «дар». На штампі бюро технічної інвентаризації також зазначено про договір дарування від 13.08.1992 року.

Ніяких належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_4 укладав в 1992 році договір купівлі продажу, а не договір дарування ні первісний позивач ні його правонаступник , ні представник суду не надали, обмежившись тільки уявою ОСОБА_4

Архівна довідка від 27.03.2018 року (а.с.8) не є доказом існування договору купівлі продажу між сторонами, так як вона не є первісним (правовстановлюючим) документом, а лише відображає певні події минулого. Також слід звернути увагу на те, що прізвища сторін у цій довідці надруковані з помилкою « ОСОБА_10 » замість « ОСОБА_11 », що ще раз свідчить про другорядність цього документу.

Тому правові підстави для визнання недійсним договору дарування від 13.08.1992 року з посиланням на ст. 56 ЦК УРСР відсутні.

При відсутності правових підстав для задоволення позовної вимоги про визнання договору купівлі-продажу від 13.08.1992 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , посвідченого державним нотаріусом другої Кіровоградської державної нотаріальної контори за реєстровим № 2-1453 недійсним, відсутні правові підстави для задоволення і позовної вимоги про зобов`язання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повернути ОСОБА_4 7/50 часток житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 як похідної від першої.

Крім того, при досліджених зібраних по справі доказів суд звертає увагу на такі обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 - померла, про що видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 /а.с. 9/. Після її смерті відкрилася спадщина. До першої Кіровоградської державної нотаріальної контори 20.08.2004 року із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва звернулась сестра ОСОБА_12 .

ОСОБА_4 20.08.2004 року звернувся до першої Кіровоградської державної нотаріальної контори 20.08.2004 року із заявою, якою відмовився від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 на користь ОСОБА_12 /а.с. 175/.

Тобто, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мають відношення до 7/50 частини будинку по АДРЕСА_1 , про який йде мова в позовній заяві.

Незважаючи на неодноразові виклики до суду, вони так і не з`явилися, а лише подавали до канцелярії суду заяви про визнання позову.

Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати, при відмові у задоволенні позовних вимог, покладаються на позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу від 13.08.1992 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , посвідченого державним нотаріусом Другої кіровоградської державної нотаріальної контори за реєстровим №2-1453- недійсним; зобов`язання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повернути ОСОБА_4 7/50 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Кіровський районний суд м. Кіровограда).

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ;

відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Повний текст судового рішення складено 20.05.2021 року.

Суддя Кіровського В. В. Мохонько

районного суду

м.Кіровограда