ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/600/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №696/805/20 Категорія: 310000000 Ніколенко О. Є.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

секретар Попова М.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 ;

особи, які подали апеляційні скарги представник позивача адвокат Пасічняк Іван Ярославович та представник відповідача адвокат Кухаренко Ольга Володимирівна;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційні скарги представника ОСОБА_1 адвоката Пасічняка Івана Ярославовича та представника ОСОБА_2 адвоката Кухаренко Ольги Володимирівни на рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 21 січня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Виконавчий комітет Кам`янської міської ради як орган опіки та піклування, про зобов`язання відповідача не чинити перешкод щодо участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, визначення позивачу способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною,

в с т а н о в и в:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що з 19 січня 2019 року перебував у шлюбі з ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син - ОСОБА_3 .

З жовтня 2019 року фактичні шлюбні відносини перестали існувати, відповідач почала чинити перешкоди у спілкуванні з дитиною, а саме: не давала можливість спілкуватися з дитиною наодинці та в місці відмінному від місця проживання позивача.

04 березня 2020 з позивача було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , в судовому порядку, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу).

19 червня 2020 року рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області шлюб між сторонами розірвано.

Позивач вказував, що після ухвалення вищевказаних судових рішень відповідач продовжила чинити перешкоди у спілкуванні наодинці з сином, а також у відмінному місці від місця проживання відповідача.

Крім того, відповідач виїжджала за кордон та залишала дитину зі своїми батьками, без згоди позивача, чим позбавила дитину батьківського та материнського виховання на значний час, а також фактично відлучила дитину від себе, позбавивши дитину можливості на право спілкування з матір`ю і на формування психологічних (емоційних) зв`язків з матір`ю.

Згоди між сторонами щодо часу та способів спілкування позивача з дитиною не досягнуто, що порушує права як позивача (право на батьківство, право на виховання та спілкування з дитиною), так і дитини (право на виховання та спілкування з батьком) і породжує правову невизначеність.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод йому брати участь у вихованні та спілкуванні з дитиною, визначити йому способи у вихованні та спілкуванні з дитиною, а саме:

- у випадку виїзду ОСОБА_2 за кордон України без ОСОБА_3 : протягом всього часу перебування за кордоном ОСОБА_2 , в місці проживання ОСОБА_1 без присутності третіх осіб;

- до досягнення дитиною трирічного віку: щомісячно з 12 години 00 хвилин суботи до 20 години 00 хвилин неділі періодичністю через тиждень, починаючи з дня набрання рішенням законної сили в місці проживання дитини, або ж відмінному від місця проживання дитини, за вибором ОСОБА_1 , без присутності третіх осіб, в тому числі матері. День народження ОСОБА_3 та державні свята - за домовленістю сторін;

- з досягнення дитиною 3 років до вступу в 1 клас: цілодобово з 00 год. 00 хв. 1-го числа кожного місяця до 00 год. 00 хв. 15 - го числа кожного місяця - в місці проживання батька без присутності третіх осіб, в тому числі матері; під час перебування ОСОБА_3 у Батька, Батько має право вивозити Дитину на відпочинок за кордон. День народження ОСОБА_3 та державні свята - за домовленістю сторін.

- з моменту вступу в 1 клас до досягнення дитиною повноліття: щомісячно з 12 години 00 хвилин суботи до 20 години 00 хвилин неділі періодичністю через тиждень, в місці проживання батька, або ж іншому місці, за вибором ОСОБА_1 , без присутності третіх осіб, в тому числі матері; 50% канікулярного періоду - в місці проживання батька без присутності третіх осіб, в тому числі матері; 50% періоду карантину - в місці проживання батька без присутності третіх осіб, в тому числі матері; у період шкільних канікул Батько має право вивозити дитину на відпочинок за кордон. День народження ОСОБА_3 та державні свята - за домовленістю сторін; у разі хвороби дитини мати та батько спільно приймають участь у чергуванні, перебуваючи разом з дитиною; батьки спільно відвідують батьківські збори, медичний огляд дитини, гуртки, святкові заходи у навчальних закладах, освітньо-культурні заходи;

- з моменту набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття: необмежене спілкування засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином.

Рішенням Кам`янського районного суду Черкаської області від 21 січня 2021 року у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання не чинити йому перешкод брати участь у вихованні та спілкуванні з дитиною відмовлено.

Позовну вимогу щодо визначення позивачу ОСОБА_1 способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 задоволено частково.

Визначено ОСОБА_1 наступні способи у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :

- до досягнення дитиною ( ОСОБА_3 ) трирічного віку: щомісячно з 11 години 00 хвилин до 19 години 00 хвилин кожної першої та третьої суботи та/або неділі місяця, з урахуванням харчування та денного сну, по місцю проживання дитини, в присутності матері ОСОБА_2 чи в присутності осіб, які діють за її дорученням;

- з досягненням дитиною трьох років двічі на місяць, першу та третю суботу і неділю, починаючи з 08 години 00 хвилин суботи по 18 годину 00 хвилин неділі, по місцю проживання дитини та матері або за місцем проживання батька дитини, на вибір ОСОБА_1 , із зобов`язанням останнього ( ОСОБА_1 ) повернути дитину ОСОБА_3 в місце його постійного зареєстрованого проживання, яке знаходиться в м. Кам`янка до 18 год. 00 хв. неділі;

- день народження ОСОБА_3 та державні свята - за домовленістю сторін;

- з моменту набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття: спілкування засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином у часи фізичної активності дитини.

У разі виникнення обставин (наприклад, хвороба дитини, зайнятість дитини навчанням, додатковими заняттями, несприятливі погодні умови тощо), які не залежать від волевиявлення батьків і об`єктивно унеможливлюють зустрічі та побачення з дитиною, батьки мають право за попереднім погодженням між собою, не пізніше ніж за 2 (два) дні до зустрічі із дитиною, погодити альтернативний графік спілкування.

Іншу частину вимог щодо встановлення способу виховання та спілкування позивача ОСОБА_1 з дитиною ОСОБА_3 залишено без задоволення.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання не чинити йому перешкод брати участь у вихованні та спілкуванні з дитиною обґрунтоване тим, що з показань свідків, пояснень сторін, зі змісту висновку органу опіки та піклування вбачається, що відповідачка не створює перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 з сином та його вихованні, дана вимога позивачем не доведена належними та допустимими доказами, та повністю спростована показаннями свідків та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Визначаючи графік спілкування батька з дитиною, суд вказав, що ним надано оцінку всім обставинам, які мають істотне значення для визначення способів у вихованні та спілкуванні з дитиною, подані докази в їх сукупності, висновок органу опіки та піклування Виконавчого комітету Кам`янської міської ради щодо визначення способу участі у вихованні та спілкуванні батька ОСОБА_1 з малолітнім ОСОБА_3 , враховуючи всі можливості батьків забезпечити належні умови для виховання та розвитку дитини, її духовний та фізичний розвиток.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 адвокат Пасічняк Іван Ярославович подав апеляційну скаргу та просить рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 21 січня 2021 року в частині відмови у задоволенні вимоги, щодо зобов`язання ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 брати участь у вихованні та спілкуванні з дитиною, ОСОБА_3 скасувати, та ухвалити в цій частині нове рішення яким: зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 брати участь у вихованні та спілкуванні з дитиною, - ОСОБА_3 .

Рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 21 січня 2021 року в частині визначення позивачу ОСОБА_1 способів участі у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 до досягнення дитиною трьох років змінити: визначити ОСОБА_1 наступні способи у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 :

- до досягнення дитиною трирічного віку: щомісячно з 11 години 00 хвилин до 19 годин 00 хвилин кожної першої та третьої суботи та неділі місяця, з урахуванням харчування та денного сну в місці проживання дитини або ж відмінному від місця проживання дитини, за вибором ОСОБА_1 без присутності третіх осіб в тому числі матері.

Рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 21 січня 2021 року в частині визначення позивачу ОСОБА_1 способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 з досягненням дитиною трьох років змінити на таке:

визначити ОСОБА_1 наступні способи у вихованні та спілкуванні з дитиною:

- з досягнення дитиною 3 років до вступу в 1 клас: цілодобово з 00 год. 00 хв. 1-го числа кожного місяця до 00 год. 00 хв. 15-го числа кожного місяця в місці проживання батька без присутності третіх осіб, в тому числі матері;

- з моменту вступу в 1 клас до досягнення дитиною повноліття двічі на місяць, першу та третю суботу і неділю, починаючи з 08 год. 00 хв. Суботи по 18 год. 00 хв. Неділі, по місцю проживання дитини та матері або за місцем проживання батька дитини, на вибір ОСОБА_1 , із зобов`язанням останнього повернути дитину в місце його постійного зареєстрованого проживання до 18 год. 00 хв неділі.

Рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 21 січня 2021 року в частині залишення без задоволення позову у частині визначення ОСОБА_1 способів участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, а саме щодо випадку виїзду ОСОБА_2 за кордон України без ОСОБА_3 та щодо спілкування з батьком протягом 50% канікулярного періоду скасувати, та ухвалити в цій частині нове рішення яким:

Визначити ОСОБА_1 наступні способи у вихованні та спілкуванні з дитиною:

- у випадку виїзду ОСОБА_2 за кордон України без ОСОБА_3 : протягом всього часу перебування за кордоном ОСОБА_2 , в місці проживання ОСОБА_1 без присутності третіх осіб;

- 50% канікулярного періоду в місці проживання батька без присутності третіх осіб, в тому числі матері.

Рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 21 січня 2021 року змінити, виключивши четвертий абзац резолютивної частини, а саме «У разі виникнення обставин (наприклад, хвороба дитини, зайнятість дитини навчанням, додатковими заняттями, несприятливі погодні умови тощо), які не залежать від волевиявлення батьків і об`єктивно унеможливлюють зустрічі та побачення з дитиною, батьки мають право за попереднім погодженням між собою, не пізніше ніж за 2 дні до зустрічі із дитиною погодити альтернативний графік спілкування».

Представник ОСОБА_2 адвокат Кухаренко О.В. також у свою чергу не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу та просить рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 21 січня 2021 року змінити.

Викласти резолютивну частину рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 21 січня 2021 року в такій редакції:

Позовну вимогу, щодо визначення позивачу способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_1 наступні способи у вихованні та спілкуванні з дитиною:

- до досягнення дитиною трирічного віку: щомісячно з 11 год. 00 хв. До 19 год. 00 хв. Кожної першої та третьої суботи місяця з урахуванням харчування та денного сну по місцю проживання дитини, в присутності матері чи в присутності осіб, які діють за дорученням.

- З досягненням дитиною трьох років двічі на місяць, першу та третю суботу і неділю, починаючи з 08 год.00 хв. ОСОБА_4 по 18 год. 00 хв. Неділі, по місцю проживання дитини та матері.

- День народження дитини та державні свята за домовленістю сторін;

- З моменту набрання рішення суду законної сили до досягнення дитиною повноліття: спілкування засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином у часи фізичної активності дитини.

У разі виникнення обставин (наприклад, хвороба дитини, зайнятість дитини навчанням, додатковими заняттями, несприятливі погодні умови тощо), які не залежать від волевиявлення батьків і об`єктивно унеможливлюють зустрічі та побачення з дитиною, батьки мають право за попереднім погодженням між собою, не пізніше ніж за 2 дні до зустрічі із дитиною, погодити альтернативний графік спілкування.

Іншу частину вимог щодо встановлення способу виховання та спілкування позивача з дитиною залишити без задоволення.

19 березня 2021 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив представника ОСОБА_1 адвоката Пасічняка І.Я., в якому він зазначає, що відповідач сама вказує, що вона не надавала жодної згоди та можливості на спілкування дитини з батьком в місці відмінному від місця її проживання, не надала можливості спілкуватися позивачу з дитиною без присутності третіх осіб.

Твердження, що позов є тиском, жодним чином не відповідає дійсності, оскільки позивач намагається реалізувати свої батьківські права та досягти правової визначеності у питаннях його участі у спілкуванні та вихованні дитини. Щодо не реалізації позивачем права позивача на побачення з дитиною, слід відмітити, що апелянт упускає, що через конфлікти, що виникають між позивачем і батьками апелянта реалізувати своє право позивач не може.

Апеляційна скарга не ґрунтується на законі та обставинах справи, а також не відповідає найкращим інтересам дитини, а тому фактично не підлягає до задоволення.

Представник ОСОБА_2 адвокат Кухаренко Ольга Володимирівна подала відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 та просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а апеляційну скаргу адвоката Кухаренко О.В. задовольнити та змінити рішення суду першої інстанції.

Вважає, що задля забезпечення якнайкращих інтересів дитини, її гармонійного розвитку, належного виховання та захисту інтересів малолітньої дитини, доцільним є зміна рішення суду першої інстанції в частині встановлення альтернативних способів участі батька у вихованні дитини з досягненням дитиною трирічного віку, а апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення з огляду на невідповідність запропонованих способів участі батька у вихованні дитини інтересам малолітньої дитини.

Заслухавши пояснення учасників справи, які з`явились в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає наступне.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини сьомої статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ (далі - Конвенція про права дитини), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенція про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частиною третьою статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що дитина, яка розлучається з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно із статтею 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Здійснення батьками своїх прав і виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (частини перша, друга статті 155 СК України).

Частинами другою, третьою статті 157 СК України встановлено, що той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Частинами першою та другою статті 159 СК України передбачено, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно із частинами першою-третьою статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом.

Отже, при вирішенні спору щодо участі у вихованні та визначенні порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, суд має виходити, передусім, з інтересів дитини з урахуванням конкретних обставин справи. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом лише в інтересах дитини.

Наведеними нормами закріплено основоположний принцип забезпечення найкращих інтересів дитини, якого необхідно дотримуватися, зокрема, при вирішенні питань про місце проживання дитини у випадку, коли її батьки проживають окремо; про тимчасове розлучення з одним із батьків у зв`язку з необхідністю виїхати за межі країни, у якій визначено місце проживання дитини, з іншим із батьків з метою отримання освіти, лікування, оздоровлення та з інших причин, обумовлених необхідністю забезпечити дитині повний і гармонійний фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток, а також необхідний для такого розвитку рівень життя.

ЄСПЛ зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року § 54). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року § 100).

У рішенні від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України» ЄСПЛ зазначив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (§ 76).

Отже, рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи з об`єктивних обставин справи, а вже тільки потім права батьків.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Малолітній ОСОБА_3 зареєстрований та проживає разом з матір`ю ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 , з 15 липня 2019 року (Т.1 а.с. 108).

Згідно з висновком Виконавчого комітету Кам`янської міської ради, як органу опіки та піклування про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні батька ОСОБА_1 з малолітнім ОСОБА_3 (Т.1 а.с. 240-242), затвердженого 27 листопада 2020 року рішенням Виконавчого комітету Кам`янської міської ради № 139, прийнятого за заявою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 виконавчий комітет Кам`янської міської ради, як орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити батьку ОСОБА_1 , наступний спосіб участі у вихованні та час спілкування з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :

- до досягнення дитиною двох років двічі на місяць, в першу та третю суботу і неділю, по місцю проживання матері, з 12.00 до 19.00, з урахуванням режиму харчування та денного сну дитини;

- після досягнення дитиною двох років двічі на місяць, в першу та третю суботу і неділю, по місцю проживання батька (за згодою матері).

Крім того, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що умови для проживання дитини, створені сторонами у справі, є рівними; доказів того, що батьки малолітнього ОСОБА_3 негативно характеризуються матеріали справи не містять.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши позовні та апеляційні вимоги ОСОБА_1 , а також заперечення проти позову та апеляційні вимоги ОСОБА_2 , висновок органу опіки та піклування, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було визначено найбільш компромісний графік участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 . При цьому судом враховано вік малолітньої дитини, місце постійного проживання дитини разом з матір`ю, відвідування дитячого дошкільного закладу за місцем проживання та лікаря-педіатра.

Колегія суддів вважає правильним висновок суду, що визначений ним графік якнайкраще буде відповідати інтересам малолітньої дитини.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що деякі частини резолютивної частини рішення суду містять альтернативні та нечіткі умови, які колегія суддів вважає за необхідне змінити.

Так, судом визначено ОСОБА_1 спосіб участі у вихованні малолітнього сина до досягнення останнім трирічного віку: щомісячно з 11 години 00 хвилин до 19 години 00 хвилин кожної першої та третьої суботи та/або неділі місяця, з урахуванням харчування та денного сну, по місцю проживання дитини, в присутності матері ОСОБА_2 чи в присутності осіб, які діють за її дорученням.

З урахуванням віку дитини та її міцного зв`язку із матір`ю та місцем свого постійного проживання, колегія суддів вважає правильним визначити ОСОБА_1 спілкування та участь у вихованні малолітнього сина щомісячно з 11 години 00 хвилин до 19 години 00 хвилин кожної першої та третьої суботи або неділі місяця, з урахуванням харчування та денного сну, по місцю проживання дитини, в присутності матері ОСОБА_2 за домовленістю сторін.

З досягненням дитиною трьох років і до вступу дитини до 1 класу слід визначити ОСОБА_1 графік участі у вихованні дитини двічі на місяць, першу та третю суботу і неділю, починаючи з 08 години 00 хвилин суботи по 18 годину 00 хвилин неділі за місцем проживання дитини та матері в присутності матері або за місцем проживання батька дитини без присутності матері, за домовленістю сторін.

Колегія суддів вважає, що відсутні підстави для зобов`язання рішенням суду відповідача повернути дитину ОСОБА_3 в місце його постійного зареєстрованого проживання, яке знаходиться в м. Кам`янка до 18 год. 00 хв. неділі, оскільки встановлений графік передбачає, що дитина буде перебувати з батьком з 08 години 00 хвилин суботи по 18 годину 00 хвилин неділі, та порушення вказаного графіку буде невиконанням рішення суду.

Інші частини резолютивної частини рішення суду не підлягають зміні чи скасуванню, оскільки є законними та обґрунтованими.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачем не надано належних доказів того, що відповідач ОСОБА_2 чинить йому перешкоди у вихованні та спілкуванні з дитиною, тому відмовлено у задоволенні даної позовної вимоги.

Щодо позовних вимог про визначення способу участі батька у вихованні дитини з моменту вступу дитини до 1 класу і до досягнення дитиною повноліття, колегія суддів також погоджується із судом першої інстанції, що вказані вимоги є необґрунтованими.

Так, на даний час не відомо який графік навчання, відпочинку, відвідування гуртків тощо буде у дитини після вступу до 1 класу, тому вказані вимоги позивача є передчасними.

Позовна вимога ОСОБА_1 про перебування малолітнього ОСОБА_3 в місці проживання батька ОСОБА_1 у випадку виїзду ОСОБА_2 за кордон без малолітньої дитини протягом усього часу перебування ОСОБА_2 за кордоном, судом першої інстанції обґрунтовано залишена без задоволення, оскільки на даний час не відомо скільки часу може перебувати ОСОБА_2 за кордоном та чи буде взагалі вона виїжджати за кордон, а в ході дачі пояснень в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 пвказала, що таких намірів не має.

Позовна вимога про перебування малолітнього ОСОБА_3 протягом 50 % канікулярного періоду в місці проживання батька без присутності третіх осіб, в тому числі матері, також є передбаченою, оскільки дитина ще не почала відвідувати школу.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційних скарг та зміни рішення суду першої інстанції у задоволеній частині позовних вимог, виклавши резолютивну частину рішення суду про визначення ОСОБА_1 способів участі у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 у редакції цієї постанови. Рішення суду в частині відмовлених позовних вимог та розподілу судових витрат слід залишити без змін.

У зв`язку з тим, що апеляційні скарги обох сторін задоволено частково, судові витрати, пов`язані із поданням апеляційних скарг слід віднести на рахунок сторін.

Керуючись статтями 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги представника ОСОБА_1 адвоката Пасічняка Івана Ярославовича та представника ОСОБА_2 адвоката Кухаренко Ольги Володимирівни задовольнити частково.

Рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 21 січня 2021 року змінити у задоволеній частині позовних вимог, виклавши резолютивну частину рішення суду про визначення ОСОБА_1 способів участі у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 у редакції цієї постанови.

Визначити ОСОБА_1 наступні способи у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :

- до досягнення дитиною ( ОСОБА_3 ) трирічного віку: щомісячно з 11 години 00 хвилин до 19 години 00 хвилин кожної першої та третьої суботи або неділі місяця, з урахуванням харчування та денного сну, по місцю проживання дитини, в присутності матері ОСОБА_2 за домовленістю сторін;

- з досягненням дитиною трьох років до вступу дитини до 1 класу двічі на місяць, першу та третю суботу і неділю, починаючи з 08 години 00 хвилин суботи по 18 годину 00 хвилин неділі, за місцем проживання дитини та матері в присутності матері або за місцем проживання батька дитини без присутності матері за домовленістю сторін;

- день народження ОСОБА_3 та державні свята - за домовленістю сторін;

- з моменту набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття: спілкування засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином у часи фізичної активності дитини.

У разі виникнення обставин (наприклад, хвороба дитини, зайнятість дитини навчанням, додатковими заняттями, несприятливі погодні умови тощо), які не залежать від волевиявлення батьків і об`єктивно унеможливлюють зустрічі та побачення з дитиною, батьки мають право за попереднім погодженням між собою, не пізніше ніж за 2 (два) дні до зустрічі із дитиною, погодити альтернативний графік спілкування.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.

Судді

Повний текст постанови складений 20 травня 2021 року