Справа № 536/752/18
Провадження № 2/536/8/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2021 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

Головуючого судді - Колотієвського О.О.,

за участю секретаря судового засідання Пасєчнікової В.О.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування», третя особа: ОСОБА_5 - про відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

1.Позовні вимоги ОСОБА_3 :

Позов обґрунтований тим, що 10 серпня 2017 року о 13.00 в с. Мала Кохнівка Полтавської область на перехресті вул. Лісової та вул. Шкільної за участі ОСОБА_4 , яка керувала автомобілем "Toyota Corolla", д.н.з. НОМЕР_1 та автомобілем "Opel Astra", 2008 р.в., д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_3 сталася дорожньо-транспортна пригода.

Поставновою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 05 вересня 2017 року по справі № 536/1418/17 встановлено факт порушення ОСОБА_4 вимог пункту 16.11 Правил дорожнього руху України та притягнуто її до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля "Toyota Corolla", д.н.з. НОМЕР_3 - ОСОБА_5 на момент вчинення ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» (надалі страхова компанія, Страховик) та, відповідно, автомобіль є забезпеченим за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/6776358 від 08.06.2017 року (надалі - Договір ОСЦПВ).

За результатами проведеного страхового розслідування ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» встановлено, що ремонт є економічно не обґрунтованим та його автомобіль відповідно до п. 30.1 ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визнано фізично знищеним.

Позивачем зазначено, що ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» виплатило йому страхове відшкодування в сумі 64 496,43 гривень - вартість матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого ТЗ без ПДВ та 1 500,00 гривень - відшкодування витрат на транспортування автомобіля з місця ДТП.

Відповідно до Висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 36 від 28.03.2018 року вартість непошкодженого (до ДТП) автомобіля Opel Astra, кузов № НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_5 в цінах станом на теперішній час складає 151 058,72 гривні.

Позивачем вказано, що оскільки згідно Висновку про вартість пошкодженого колісного транспортного засобу № 1829 від 14.12.2017 року, складеного TOB «ЕАК «Фаворит» вартість придатних залишків автомобіля Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_2 , складає 61 903,71 гривень, а тому завданий та не відшкодований збиток позивачу внаслідок ДТП становить 86 562,29 гривень.

Водночас позивач зазначив, що внаслідок ДТП він перебуває тривалий час в стресовому стані, понад півроку він та його родина позбавленні можливості користуватися автомобілем. З серпня 2017 року ОСОБА_3 займався вирішенням питання щодо виплати йому страхового відшкодування - постійно ведеться робота зі страховою компанією, проведено не один огляд транспортного засобу представниками страхової та експертами. Це все спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого позивач почав до всього нервово відноситися. Від такого стану та нецільового використання сімейних грошей постраждали, крім самого позивача, і члени його родини, родичі, що призвело до розладу стосунків у родині позивача.

З урахуванням уточнених позовних вимог, ОСОБА_3 просив суд:

-стягнути з ОСОБА_4 та ПАТ «СК «Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_3 завдану матеріальну шкоду в сумі 86 562,29 гривень та моральну шкоду в сумі 20 000,00 гривень;

-стягнути з відповідачів судові витрати в сумі 2 765,62 гривень.

2.Позиція відповідачів по справі:

2.1.Позиція ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ»:

18.06.2018 року до суду від представника ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» - Мамедової І.Р. надійшло пояснення, в якому вказано наступне.

Між ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» та ОСОБА_5 було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АК/6776358, забезпечений транспортний засіб Toyota Corolla, реєстраційний номер НОМЕР_3 , за участі якого сталася ДТП 10.08.2017 року під керуванням ОСОБА_4 (франшиза за полісом 0 грн).

Відповідачем вказано, що правовідносини, що виникають під час дії даного полісу регулюються спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних аортних засобів».

11.08.2017 року до Страховика звернувся Позивач з заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку.

Огляд пошкодженого транспортного засобу проведено представником Страховика 15.08.2017 року (22.11.2017 року, на вимогу позивача Страховиком було проведено додатковий огляд даного засобу).

29.08.2017 року до Страховика звернувся Позивач із заявою про виплату страхового відшкодування. Страховиком 30.10.2017 року було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 65920,10 грн., а (за результатами додаткового огляду) здійснено доплату страхового відшкодування у розмірі 76,33 грн., а всього 65996.43 грн.

Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Opel Astra G, реєстраційний номер НОМЕР_6 , Страховик звернувся до ТОВ «НЕЗАЛЕЖНА ЕСПЕРТНО-АСИСТУЮЧА КОМПАНІЯ «ФАВОРИТ».

Згідно висновку ТОВ «НЕЗАЛЕЖНА ЕСПЕРТНО-АСИСТУЮЧА КОМПАНІЯ «ФАВОРИТ», викладеному у Звіті № 1603 від 12.12.2017 р. вартість відновлювального ремонту автомобіля Позивача Opel Astra G, реєстраційний номер НОМЕР_7 , складає 201622,26 гри., ринкова вартість автомобіля Позивача Opel Astra G, реєстраційний номер НОМЕР_6 складає 126400,14 грн.

Оскільки сума відновлювального ремонту перевищувала ринкову вартість транспортного засобу, то такий транспортний засіб вважається фізично знищений.

Згідно Звіту про оцінку майна № 1829 від 14.12.2017, вартість після аварійного автомобіля Opel Astra реєстраційний номер НОМЕР_6 (вартість залишків) склала 61903,71 гри.

Відповідачем зазначено, що відповідно до п. 2 ст. 30 Закону, ним відшкодована позивачу різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо- транспортної пригоди, розмір якої розраховано за наступною Формулою:

126400,14 грн. (вартість до ДТП) - 61903,71 грн. (вартість після ДТП) + 1500,00 грн. (витрати на евакуацію) = 65996,43 грн.

Згідно вищевикладеного, відповідач вважає, що ним виконано свої зобов`язання за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Також відповідач не погоджувався з розміром позовних вимог, оскільки позивач обґрунтував їх відповідно до Висновку експертного авто товарознавчого дослідження № 36 від 28.03.2018 року, відповідно до якого ринкова вартість транспортного засобу до ДТП станом на 27.03.2018 становить 151058,72 грн.

Відповідач вважає, що оскільки огляд пошкодженого транспортного засобу було проведено представником Страховика у встановлений строк, Страховиком не порушено порядку оцінки розміру матеріальних збитків, завданих Позивачу, таким чином, до уваги, у якості доказу вартості транспортного засобу до ДТП необхідно брати виключно Звіт ТОВ «ЕСПЕРТНО-АСИСТУЮЧА КОМПАНІЯ «ФАВОРИТ» № 1603 від 12.12.2017 року.

2.2. Позиція ОСОБА_4 :

Відповідач повністю заперечувала проти пред`явленого до неї позову та не погодилась із розміром завданої шкоди визначеним позивачем, оскільки до матеріалів справи надані висновки суб`єктів оціночної діяльності, які не є належним доказом, так як в наданому позивачем висновку не визначено вартість пошкодженого автомобіля. Тобто, для повного та всебічного розгляду справи та встановлення розміру завданої майнової шкоди має бути проведена експертиза.

В той час, у 2018 році страховою компанією двічі проводилась оцінка розміру заподіяної шкоди, розмір матеріального збитку був визначений у сумі 126400,14 грн. та позивачу була відшкодована шкода ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» в порядку ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Також, відповідачем зазначено, що згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Тобто обов`язок у особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, відшкодовувати шкоду виникає тільки у разі недостатності страхової виплати.

Оскільки страховою компанією ОСОБА_3 було відшкодовано завдану матеріальну шкоду, тому вважала пред`явлений до неї позов безпідставним.

Також відповідач заперечувала щодо стягнення з неї моральної шкоди в розмірі 20000 гривень, оскільки позивач не надав жодного доказу завдання йому такої шкоди.

На підставі вищевикладеного, просила відмовити у задоволенні позову.

3.Позиція суду:

3.1. Доказування:

Відповідно до основних положень про докази, закріплених у ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

3.2. Неоспорювані сторонами обставини справи:

10 серпня 2017 року о 13.00 в с. Мала Кохнівка Полтавської область на перехресті вул. Лісової та вул. Шкільної за участі ОСОБА_4 , яка керувала автомобілем "Toyota Corolla", д.н.з. НОМЕР_1 та автомобілем "Opel Astra", 2008 р.в., д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_3 сталася дорожньо-транспортна пригода.

Поставновою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 05 вересня 2017 року по справі № 536/1418/17 встановлено факт порушення ОСОБА_4 вимог пункту 16.11 Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля "Toyota Corolla", д.н.з. НОМЕР_3 - ОСОБА_5 на момент вчинення ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» та, автомобіль забезпеченим за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/6776358 від 08.06.2017 року. Договір чинний з 08.09.2017 року по 07.06.2018 року.

11.08.2017 року до ПАТ СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» звернувся ОСОБА_3 з заявою про настання події, що мала ознаки страхового випадку.

15.08.2017 року, представником Страхової компанії «Арсенал страхування», проведений огляд пошкодженого транспортного засобу Opel Astra G, реєстраційний номер НОМЕР_8 .

30.10.2017 року Страховиком здійснено виплату страхового відшкодування ОСОБА_3 в розмірі 65920,10 грн.

22.11.2017 року, на вимогу позивача Страховиком було проведено додатковий огляд даного засобу.

18.12.2017 року ОСОБА_3 здійснено доплату у розмірі 76,33 грн., відповідно до копій квитанцій в матеріалах справи.

Автомобіль "Opel Astra", 2008 р.в., д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_3 визнано фізично знищеним.

Вартість транспортного засобу після ДТП (залишків, які знаходяться у позивача) визначена в розмірі 61083, 71 грн.

3.3. Позиція суду щодо розрахунку завданої матеріальної шкоди:

Як встановлено судом, для визначення вартості матеріального збитку, завданого ОСОБА_3 транспортного засобу, Страховик звернувся до ТОВ «Незалежна експертно асистуюча компанія «Фаворит».

За результатами проведенного огляду та додаткового огляду транспортного засобу було складено звіти: № 2214/17 від 25.09.2017 року та №1603 від 12.12.2017 року відповідно до яких вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача склала 201622,26 грн., ринкова вартість автомобіля позивача - 126400,14 грн., вартість після аварійного автомобіля - 61903,71 грн.

За результатами проведеного страхового розслідування ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» встановлено, що ремонт є економічно не обґрунтованим та його автомобіль відповідно до п. 30.1 ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визнано фізично знищеним.

Відповідно до п. 30.2 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі встановленої ринкової вартості автомобіля згідно Звіту страхова компанія здійснила розрахунок страхового відшкодування з таких розрахунків: 126400,14 грн. (вартість до ДТП) - 61903,71 грн. (вартість після ДТП) + 1500,00 грн. (витрати на евакуацію) = 65996,43 грн. та вважає свої зобов`язання виконаними перед позивачем.

В той час, відповідно до матеріалів справи встановлено, що позивач 27.03.2018 року звернувся до судового експерта Сумцова С. С. щодо визначення ринкової вартості автомобіля Opel в цінах станом на дату звернення.

Згідно Висновку експертного авто товарознавчого дослідження № 36 від 28.03.2018 року, ринкова вартість транспортного засобу до ДТП станом на 27.03.2018 склала 151058,72 грн.

Позивач вказав, що у вищевказаному Висновку було вжито та обґрунтовано найбільш вірогідний метод порівняльного підходу до оцінки транспортного засобу, а тому саме у Висновку від 28.03.2018 року міститься найбільш достовірна ціна транспортного засобу, яка становить 151058,72 грн та саме з цієї суми необхідно вираховувати розмір страхового відшкодування.

Суд не може погодитись з таким твердженням позивача з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 2.1 статті 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Відповідно до п. 22.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 34 Закону, протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

З вказаного суд доходить висновку, що позивач міг набути право самостійно обирати експерта для визначення розміру завданої шкоди лише після того, як представник Страховика не з`явився у строк для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків визначеному п. 34.3 ст. 34 Закону.

В той час, сторонами не оспорюється, що позивач звернувся до ПАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» 11.08.2017 року та вже 15.08.2017 року представник Страховика здійснив огляд транспортного засобу ОСОБА_3 . З наведенного суд вбачає, що десятиденний строк встановлений Законом Страховиком не порушено, а відповідно й право на самостійний вибір експерта у позивача не виникло.

Також судом встановлено, що відповідно до Висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 36 вартість непошкодженого (до ДТП) автомобіля Opel Astra визначена станом на 27.03.2018 року, а не на момент ДТП яка відбулася 10.08.2017 року.

На думку суду таке визначення вартості автомобіля є невірим, оскільки з моменту ДТП минуло більше як 6 місяців і на ціну вказаного транспортного засобу могли вплинути різні чинники.

Зважаючи на те, що Страховиком здійснено огляд транспортного засобу у строки відповідно до Закону, суд доходить висновку, що при визначенні розміру завданої матеріальної шкоди позивачу, необхідно використовувати Звіт ТОВ «ЕКСПЕРТНО-АСИСТУЮЧА КОМПАНІЯ «ФАВОРИТ» № 1603 від 12.12.2017 року, відповідно до якого ринкова вартість автомобіля Opel Astra G, реєстраційний номер НОМЕР_6 складає 126400,14 грн та Звіт про оцінку майна № 1829 від 14.12.2017, яким встановлено, що вартість післяаварійного автомобіля Opel Astra (вартість залишків) складає 61903,71 грн.

Враховуючи вищезазначене та те, що непошкоджені залишки транспортного засобу після ДТП залишились у ОСОБА_3 , що не виключає можливості їх використання чи реалізації суд доходить висновку, що матеріальна шкода завдана останньому складає 64496,43 грн.

3.4. Позиція суду щодо відшкодування матеріальної шкоди:

10 серпня 2017 року о 13.00 в с. Мала Кохнівка Кременчуцького району Полтавської області на перехресті вул. Лісової та вул. Шкільної за участі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 сталася дорожньо транспортна пригода.

Постановою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 05.09.2017 року встановлено факт порушення ОСОБА_4 вимог пункту 16.11 Правил дорожнього руху України в результаті чого сталася ДТП за участю автомобіля "Toyota Corolla", д.н.з. НОМЕР_1 та "Opel Astra", 2008 р.в., д.н.з. НОМЕР_2 - визнано її винною та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність автомобіля під керуванням ОСОБА_4 "Toyota Corolla", на момент вчинення ДТП була застрахована (Поліс № АК/6776358) від 08.06.2017 року.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною другою статті 22 ЦК збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Відповідно до частини першої статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

З аналізу зазначених норм, суд доходить висновку, що відшкодування шкоди винною особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виникає за умови, якщо розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

У відповідності до ч.1 ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 цього Закону, відповідно до якої транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо - транспортної

пригоди.

З умов договору страхування цивільно-правової відповідальності укладеного власником (володільцем) транспортного засобу з Страховиком суд вбачає, що ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну встановлено в розмірі 100000 грн, франшиза 0 грн.

Страховою Компанією «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» було сплачено розмір страхового відшкодування, а саме різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 64496,43 грн.( 126400,14 грн. - 61903,71 грн.) та 1500 грн за транспортування автомобіля.

Також суд критично ставиться до вимоги позивача про передачу залишків транспортного засобу після ДТП відповідачу ОСОБА_4 та стягнення з неї їх суми в розмірі 61903,71 грн, так як право на залишки транспортного засобу після ДТП законодавцем передбачувалось Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції від 18.11.2012 року, п. 30.3. ст. 30 відповідно до якого: «Якщо транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам по евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи МТСБУ».

З зазначеного вбачається, що якщо право на залишки транспортного засобу й виникало, то у страховика чи МТСБУ, а не у винної особи.

Згідно Закону, який регулює правовідносини між сторонами на час їх виникнення, а саме в редакції від 09.12.2015 року, то передбачений лише один спосіб відшкодування завданої шкоди фізично знищеного майна а саме п. 30.2 ст. 30 Закону «Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.»

З зазначеного суд доходить висновку, що Страховиком виконано свої зобов`язання перед позивачем в повному обсязі, а обов`язку щодо відшкодування шкоди у ОСОБА_4 не виникло, так як сума страхового ліміту покрила суму завданої шкоди.

Викладена позиція суду повністю узгоджується з правовими висновками в постанові Великої Палати Верховного суду від 04.07.2018 року по справі № 755/18006/15.

Зокрема в п. 72. Зазначеної постанови, колегія суддів дійшла висновку, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Водночас в п. 73. Колегія суддів зазначила, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. ( п. 69 Постанови).

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, беручи до уваги, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог позивача про відшкодування матеріальної шкоди та відмову у задоволенні позову в цій частині.

3.5. Позиція суду щодо відшкодування моральної шкоди:

У відповідності до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті.

Відповідно до частини першої, другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Як встановлено, внаслідок ДТП було фізично знищено належний позивачу автомобіль Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_2 . Вказані обставини є підставою для відшкодування йому моральної шкоди.

Позивачем вказано, що внаслідок ДТП та фізичного знищення його автомобіля, він тривалий час перебуває у стресовому та пригніченому стані, внаслідок чого він почав до всього нервово відноситися, що призвело до розладу стосунків у родині.

Враховуючи характер правопорушення, фізичне знищення транспортного засобу, глибину фізичних та душевних страждань позивача, встановлену вину у скоєнні ДТП ОСОБА_4 , вимоги розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода в розмірі 3000 грн.

4.Розподіл судових витрат.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд враховує, що відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до квитанції від 08.05.2018 року встановлено, що позивачем при подачі позову до суду, сплачено судовий збір в розмірі 2765,62 грн.

Враховуючи, що позов задоволено частково, суд дійшов висновку що з ОСОБА_4 необхідно стягнути на користь ОСОБА_3 , частину сплаченого судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог, що становить 77 гривень 70 коп.

Керуючись: ст.ст. 22, 631, 979, 988, 1166, 1167, 1187, 1194 ЦК, ст. ст. 4, 12, 76, 141, 258-259, 263-265, 273, 287, 352 України, ст.ст. 2, 30, 34 Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування», третя особа: ОСОБА_5 - про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 3000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 77 гривень 70 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. О. Колотієвський