Справа № 276/991/21
Провадження по справі №2/276/856/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2021 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Збаражського А.М.,

за участю секретаря судового засідання Ігнатенко О.М.

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

14 червня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів, відповідно до змісту якої просить суд стягнути, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яки проживає АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , аліменти в розмірі Ѕ частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення заяви і до досягнення дитиною повноліття.

В позовній заяві зазначає, що 05.08.2017 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка, проживає з позивачем та знаходиться на повному її забезпеченні. Дитина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 має смертельне генетичне захворювання, а саме нейрональний цероїдний ліпофусциноз 2го типу та має 1-шу групу інвалідності. Суть діагнозу означає, що у дитини починаючи з близько 3-х років розвивається поступове відмирання мозку, тобто дитина деградує, поступово втрачає навики, а саме вміння ходити, сидіти, говорити, їсти, рухатися, дихати. В даний час у дитини систематично відбуваються судоми. Відповідач перестав надавати допомогу на утримання дитини, почав зраджувати та вчиняти домашнє насильство. 23.05.2021 року відповідач вчинив домашнє насильство завдавши позивачу тілесні ушкодження, в результаті яких 2 рази вона перенесла операційне хірургічне втручання. В даний час відповідач залишив позивача з дитиною без засобів існування і почав будувати нове життя з коханкою. Вказує, що вона не може подати позов про розірвання шлюбу, оскільки не має коштів сплатити судовий збір, велика сума затрат пішла на її лікування, вона не може працювати щоб забезпечувати себе, маючи дитину-інваліда. Грошей, які вона отримує як пенсійне забезпечення по інвалідності дитини недостатньо на утримання тяжко - хворої дитини. Лікування та утримання дитини тягне за собою велику кількість витрат, які збільшуються пропорційно з ускладненнями у дитини. Відповідач проживає окремо, грошей на утримання дитини не надає, ухиляється від утримання дитини.

Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 12.07.2021 року відкрито провадження у справі, визначено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу строк для подачі відзиву.

В судовому засіданні 08.10.2021 позивач ОСОБА_1 повністю підтримала позовні вимоги з підстав наведених у позовній заяві, просила позовну заяву задовольнити, пояснила що зараз дитина вже не ходить, потребує великих витрат на ліки.

Відповідач, ОСОБА_2 в судовому засіданні 08.10.2021 року пояснив, що він надавав допомогу на утримання дитини у розмірі приблизно 1500 грн., купує одяг, їжу, відвідує дитину, допомагає, купує ліки, які потрібні для лікування дитини. Вказав, що працює на «Kromberg & Schubert» майстром, отримує дохід у розмірі 13 000 17000 гривень, однак у нього проблеми з роботою, заперечує проти задоволення позову, оскільки він не зможе сплачувати аліменти в розмірі Ѕ частини але не менше 50 % прожиткового мінімуму.

Відповідно до статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, вислухавши учасників справи, оцінивши всі необхідні, зібрані по справі докази для ухвалення обґрунтованого рішення, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно матеріалів справи, сторони з 05 серпня 2017 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 видане 05.08.2017 року (а.сп.5).

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 видане 30.11.2017 року підтверджується, що сторони є батьками неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.сп.6).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Хорошівської селищної ради № 1350-1 від 11.06.2021, копією довідки про реєстрацію місця проживання № 1306 від 28.12.2020 та № 101 від 01.02.2019 (а.сп.7,8,15).

Неповнолітня дитина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , має захворювання: нейрональний цероїдний ліпофусциноз ІІ тип, що підтверджується копією консультативного висновку від 24.02.2021 року (а.сп.9), копією витягу з історії хвороби № 382 (а.сп.11-12), копією біохімічного дослідження активності лізосомних ферментів від 02.02.2021 (а.сп.10).

Копією виписки з медичної карти стаціонарного хворого ЛОР-відділення № 6367 від 11.06.2021 підтверджується, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 26.05.2021 по 11.06.2021 перебувала на стаціонарному лікуванні у ЛОР-відділенні Обласної клінічної лікарні ім. О.Ф. Гербачевського з діагнозом: закритий перелом кісток носа зі зміщенням уламків, деформація носа. Пізня післяопераційна носова кровотеча. Зі слів: травма 23.05.2021 побив чоловік (а.сп.13).

Як зазначено в Декларації ООН прав дитини (1959 року), «Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості».

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом статті 180 СК України закріплений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно частин 1, 2 статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Відповідно до частини 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно частин 1-3 статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до частини 1 статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Судом встановлено, що дитина сторін, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , важко хворіє, проживає разом із позивачем ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні.

При визначенні розміру аліментів суд враховує, що дитина сторін важко хвора, має смертельне захворювання: нейрональний цероїдний ліпофусциноз ІІ тип, проживає та знаходиться на утриманні позивача, яка не працює. Відповідач, ОСОБА_2 працездатного віку, працює майстром в «Kromberg & Schubert», отримує дохід в розмірі 13 000 17000 гривень, доказів того, що він за станом здоров`я не може працювати, суду не надано.

Доказів, що на утриманні відповідача перебувають інші неповнолітні діти, непрацездатні батьки,чи інші особи, також, не надано.

У зв`язку з наведеним, суд враховує обов`язок обох батьків утримувати дитину, визначений законодавством прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, матеріальний стан позивача, яка не працює, має на утриманні малолітню доньку, яка важко хворіє та потребує значних витрат, той факт, що дитина проживає разом з позивачем, а тому остання несе більші витрати на утримання дитини, враховує потреби дитини на її фізичний та духовний розвиток, витрати на її лікування. Крім цього, суд враховує фізичний та майновий стан відповідача, який є фізично здоровою особою працездатного віку, працює на «Kromberg & Schubert», отримує дохід в розмірі 13 000 17000 гривень, тому може надавати матеріальне утримання своїй дитині, інших утриманців, окрім доньки ОСОБА_3 немає, а тому суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про стягнення аліментів в розмірі саме 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а не в меншому розмірі.Такий розмір аліментів, на думку суду, є достатнім для забезпечення інтересів дитини та не поставить відповідача у скрутне матеріальне становище.

Відтак, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої дочки.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 76-79, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 273, 279, 354, 430 ЦПК України, ст.ст. 180-183 Сімейного кодексу України, суд -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 червня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 : адреса проживання: АДРЕСА_2 ; код РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ; код РНОКПП: НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 12.10.2021 року.

Суддя А.М. Збаражський