Справа № 932/8472/21
Провадження № 2з/932/224/21
У Х В А Л А

19 жовтня 2021 року місто Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровськ Цитульський В.І., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви,-

ВСТАНОВИВ:

18 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви та просила суд накласти арешт та заборону відчуження будь-яким особам, на квартиру яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , опис: в житловому будинку А-5 квартира АДРЕСА_2 , яка складається з : 1-коридор, 2-туалет, 3-ванна, 4-кухня, 5-вбудована шафа, 6,7,8-житлові, 9-комора, 10-коридор. Загальна площа 60,6 кв.м., житлова площа 37,9 кв.м.

В обґрунтування заяви зазначила, що 16.10.2007 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до якого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 20000 (двадцять тисяч) доларів США у порядку та на умовах, зазначених у кредитному договорі. В забезпечення зобов`язання за кредитним договором, було укладено договір іпотеки № 0/0/3 від 16.10.2007 року. 12 грудня 2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» було укладено договір факторингу №1, відповідно до якого ТОВ «Кей-Колект» отримало право вимоги по кредитному договору та договору іпотеки, що укладені з ОСОБА_1 . Натомість, а ні ПАТ «Укрсиббанк», а ні ТОВ «Кей - Колект» не було повідомлено ОСОБА_1 , як боржника. та не отримано від неї підтвердження укладення договорів Факторингу між ПАТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Кей-Колект», а також договору відступлення права вимоги по договору іпотеки № 0/0/3 від 16.10.2007 року. На письмові звернення ОСОБА_1 до ТОВ «Кей-Колект» із проханням прийняти оплату відповідно заочного рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 30.06.2011 року відповіді жодного разу ОСОБА_1 не отримала. В зв`язку із вищевикладеним ОСОБА_1 звернулась до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу із заявою про внесення в його депозит грошових коштів на користь ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ». Із зазначених підстав має намір звернутися до суду із позовною заявою про визнання зобов`язань за кредитним договором припиненими, визнання договору іпотеки припиненим у зв`язку з виконанням основного зобов`язання, стягнення надлишково сплачених коштів за кредитним договором, виключення записів з державних реєстрів та зняття заборони щодо відчуження нерухомого майна. З огляду на викладене заявник вважає, що відповідачі можуть здійснити відчуження квартири, яка є іпотечним майном, на користь інших осіб, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, також і в зв`язку із тим, що відповідачі вже звертали стягнення на спірну квартиру, і згодом таку державну реєстрацію суд визнав незаконною.

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову та перевіривши додані до неї матеріали, виходить з наступного.

Відповідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинні міститися: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціна позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиція заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи, що ст. 150 ЦПК України є дискреційною, суд, відмовляючи у застосуванні заходів забезпечення позову, приймає до уваги наявність обставин, які виключають можливість їх застосування.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо повзанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Окрім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову повинна довести адекватність засобу забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Підставами для необхідності вжиття заходів забезпечення позову позивачем зазначено, те, що відповідач ТОВ «КЕЙ КОЛЕКТ» може здійснити відчуження квартири, яка є іпотечним майном, на користь інших осіб, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, також і в зв`язку із тим, що відповідачі вже звертали стягнення на спірну квартиру, і згодом таку державну реєстрацію суд визнав незаконною.

Разом з тим, слід зазначити, що згідно інформації, що міститься у Державному реєстрі речових прав, право власності на квартиру АДРЕСА_3 , за ТОВ «КЕЙ_КОЛЕКТ» скасовано та відомості про реєстрацію іншого речового права відсутні.

При цьому, враховуючи мету процесуального інституту забезпечення позову (забезпечення реального виконання рішення суду в майбутньому), а також необхідність суворого дотримання процесуальних прав всіх учасників процесу, суд звертає увагу на те, що, звертаючись із заявою про забезпечення позову, заявник повинен не лише навести , але й довести наявність підстав для вжиття заходів забезпечення цивільного позову.

Разом з тим, заявником не надано доказів на підтвердження вчинення відповідачем дій, спрямованих на реалізацію майна, а лише твердження заявника про потенційну можливість відповідача до форсування певних дій, у разі не забезпечення позовних вимог без долучення відповідних доказів та обґрунтувань не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі № 183/5864/17.

Як вбачається з матеріалів заяви про забезпечення позову, заявник не надав належних доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду. Дані обставини свідчать про те, що позивачем не доведено, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, заявником не надано доказів на підтвердження своїх вимог, на підставі яких, суд мав би змогу пересвідчитися, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 149-153 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська апеляційної скарги протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем вручення її копії.

Ухвала суду складена і підписана 19 жовтня 2021 року.

Суддя В.І. Цитульський