Провадження № 4-с/638/54/21
УХВАЛА

Іменем України

27 квітня 2021 року м. Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Латки І.П.,

за участю секретаря судового засідання Котельнікової А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління Нагорного Р.О. про відкриття виконавчого провадження № 52563493 від 04 жовтня 2016 року, заінтересована особа (стягувач) - ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на постанову державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління Нагорного Р.О. про відкриття виконавчого провадження № 52563493 від 04 жовтня 2016 року.

В обґрунтування скарги зазначила, що 19 вересня 2016 року Дзержинським районним судом м. Харкова було видано виконавчий лист № 638/12256/13-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судових витрат по 1756 грн з кожного.

04 жовтня 2016 року ОСОБА_2 зазначений виконавчий документ з заявою про примусове виконання було подано до Дзержинського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

04 жовтня 2016 року державним виконавцем Дзержинського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Нагорним Р.О. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 52563493 в частині стягнення судових витрат з ОСОБА_4 .

Постанову державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Нагорного Р.О. про відкриття виконавчого провадження від 04 жовтня 2016 року № 52563493 заявник вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки відповідно до договору від 07 червня 2016 року № 803 ОСОБА_2 (первісний іпотекодержатель) передав ОСОБА_5 (новий іпотекодержатель), а останній прийняв права та обов`язки за договором про задоволення вимог іпотекодержателя від 26 серпня 2008 року за реєстровим № 2856, додатковим договором № 1 до договору про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Широковою В.А. 26 серпня 2008 року за реєстровим № 2856.

Цей договір укладено з одночасним відступленням прав за договором основного зобов`язання. Сторони домовились, що відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням.

На думку скаржника з 07 червня 2016 року всі права позикодавця/іпотекодержателя за договором позики від 26 серпня 2008 року за реєстровим № 2854; договором про задоволення вимог іпотекодержателя від 26 серпня 2008 року за реєстровим № 2856; додатковим договором № 1 до договору позики, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Широковою В.А. 26 серпня 2008 року за реєстровим № 2854; додатковим договором № 1 до договору про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Широковою В.А. 26 серпня 2008 року за реєстровим № 2856 перейшли до ОСОБА_5 .

ОСОБА_1 просила суд визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Нагорного Р.О. про відкриття виконавчого провадження від 04 жовтня 2016 року № 52563493; зобов`язати державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Нагорного Р.О. за результатами розгляду заяви ОСОБА_2 про примусове виконання прийняти процесуальне рішення з урахуванням вимог Закону України «Про виконавче провадження».

В судове засідання стягувач, боржник та державний виконавець не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені. Причини неявки суду не повідомили, з клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталися.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, дослідивши в межах заявлених вимог матеріали цивільної справи №638/12256/13-ц, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги з наступних підстав.

Судом встановлено обставини, що Дзержинським районним судом м. Харкова було видано виконавчий лист № 638/12256/13-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судових витрат по 1756 грн з кожного.

04 жовтня 2016 року державним виконавцем Дзержинського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Нагорним Р.О. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 52563493 в частині стягнення судових витрат з боржника ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (тут і далі в редакції чинній станом на 04 жовтня 2016 року) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження»).

Підстави для відкриття виконавчого провадження визначені законодавцем у ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження». Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 3 цього Закону, в тому числі й за виконавчими листами, що видаються судами.

Згідно з ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закон

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтями 12, 13, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.

З аналізу зазначених положень вбачається, що сторона, яка вважає, що рішенням державного виконавця під час виконання судового рішення порушено її права чи свободи, зобов`язана довести належними доказами, тобто доказами, які містять інформацію щодо предмета доказування, обставини, на які вона посилається.

Як на підставу своїх вимог ОСОБА_1 посилається на те, що 07 червня 2016 року № 803 між ОСОБА_2 (первісний іпотекодержатель) та ОСОБА_5 (новий іпотекодержатель) укладено договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором (договором про задоволення вимог іпотекодержателя), посвідченим 26 серпня 2008 року за реєстровим № 2856 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Широковою В.А.

Суд відхиляє зазначені доводи скаржника, оскільки вони не стосуються предмету доказування у цій справі, а саме правомірності винесення постанови від 04 жовтня 2016 року про відкриття виконавчого провадження № 52563493, про стягнення з стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судових витрат по 1756 грн з кожного.

Суд наголошує, що відступлення права вимоги за договором, на підставі якого було ухвалено рішення у справі та видано виконавчий лист, не має своїм наслідком негайної та беззаперечної заміни стягувача у виконавчому провадженні.

Окрім того, предмет договору про відступлення права вимоги від 07 червня 2016 року, на який у своїй скарзі посилається ОСОБА_1 , не стосується виконавчого провадження про стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судових витрат по 1756 грн з кожного, оскільки у зазначеному договорі відсутні відомості про перехід права вимоги про стягнення з боржників судових витрат у розмірі 1756 грн з кожного.

Таким чином, судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 04 жовтня 2016 року № 52563493 не суперечить вимогам чинного законодавства.

Будь-яких інших доказів на підтвердження неправомірності винесення постанови від 04 жовтня 2016 року про відкриття виконавчого провадження № 52563493 суду не надано.

З урахуванням викладеного, суд залишає без задоволення скаргу ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 12, 13, 81, 447 ЦПК України, ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління Нагорного Р.О. про відкриття виконавчого провадження № 52563493 від 04 жовтня 2016 року, заінтересована особа (стягувач) - ОСОБА_2 , відмовити.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017) ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 27 квітня 2021 року.

Суддя І.П. Латка