Справа № 148/241/21
Провадження №2/148/363/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 травня 2021 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Ковганича С.В. при секретарі Мрочко Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тульчині в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи свої вимоги тим, вона з 04.10.2009 перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу у них народилося троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживають з нею.

Спільне життя з відповідачем не склалось і на даний час їх шлюбні відносини припинені,з відповідачем проживають окремо, діти знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не надає будь-яку матеріальну допомогу на їх утримання, хоча це його батьківський обов`язок. Він здоровий, має можливість працювати, інших утриманців не має, а тому має можливість надавати дану допомогу.

В зв`язку з вказаними обставинами вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідача на утримання дітей аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1198 грн., на утримання доньки ОСОБА_6 , 961 грн. на утримання доньки ОСОБА_7 та 961 грн. на утримання доньки ОСОБА_8 , щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.

В судове засідання позивач не з`явилась, подала до суду заяву, згідно якої просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує.

Відповідно до ст. ст. 223, 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, так як це не суперечить вимогам закону, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб від 04.10.2009 серія НОМЕР_1 (а.с. 5), сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04.10.2009.

Згідно копії свідоцтв про народження: від 06.07.2012 серія НОМЕР_2 (а.с.6), від 03.08.2018 серія НОМЕР_3 (а.с. 7), від 04.06.2015 серія НОМЕР_4 (а.с. 8) сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до довідки Тульчинської міської ради № 02-3489 від 10.02.2021 (а.с. 9), встановлено. Що діти перебувають на утриманні матері.

Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою ( ч.3 ст.51 Конституції України ).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ ( 78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Правовідносини, що виникли між сторонами регламентуються ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України.

За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 2 та 3 ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в Сімейному кодексі України.

Оскільки в судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами, що діти проживають з позивачем, тому аліменти необхідно стягувати на її користь.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму ВСУ № 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК.

Відповідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які мають стягуватись з відповідача, судом врахованоінтереси дітей, позиція відповідача щодо визнання позовних вимог, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який працездатний, інших утриманців не має.

З огляду на те, що батьки зобов`язані нести витрати в рівних частинах для забезпечення дитині необхідного рівня життя, з урахуванням того, що діти проживають з матір`ю і фактично тягар утримання лежить на ній, беручи до уваги, що відповідач позовні вимоги визнав повністю, суд вважає за можливе визначити аліменти в твердій грошовій сумі в заявлених позивачем межах.

Разом з тим суд зазначає, що позивачем в позовній заяві не зазначено про стягнення аліментів в розмірі не меншу 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Однак, враховуючи, що вказаний розмір є мінімальним та гарантований державою, що закріплено в статті 182 ч.2 СК України, суд вважає, за необхідно зазначити в рішенні про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, в межах визначених позивачем та визнаним відповідачем, із зазначенням, що такий розмір не може бути меншим 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості та захисту прав малолітньої дитини, відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Позовну заяву пред`явлено до суду 12.03.2020. Відповідно, починаючи з цієї дати суд присуджує аліменти.

Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

За п.3 ст.5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Таким чином, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 908 грн.

На підставі викладеного, керуючись ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ ( 78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, ст.51 Конституції України, ст. ст. 180 - 182, 184, 191 СК України, ст. ст.4, 13, 19, 76-81, 141, ч.4 ст.206, ст.263-265, п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_6 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1198 грн. (одна тисяча сто дев`яносто вісім гривень), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно; доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 961 грн. (дев`ятсот шістдесят одна гривень), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно; доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 961 грн. (дев`ятсот шістдесят одна гривень), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно; починаючи з 10.02.2021 і до досягнення дітьми повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в дохід держави 908 грн. (дев`ятсот вісім гривень) судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: