Пр.№4-с/756/9/21
У Х В А Л А

09 квітня 2021 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Майбоженко А.М.,

секретаря Одягайло Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на рішення державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою на дії державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 21.07.2014 року позовні вимоги ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено та стягнуто солідарно з відповідачів 3 144 848,91 грн. В рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на предмет застави.

В провадженні Обухівського міськрайонного Відділу ДВС ГТУЮ у Київській області перебуває виконавче провадження №50145285 по виконанню цього рішення суду.

В ході виконавчого провадження головним державним виконавцем Обухівського міськрайонного Відділу ДВС ГТУЮ у Київській області було винесено постанову про опис і арешт майна від 27.07.2018 і постанову про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні від 04.08.2018.

Заявник вважає, що вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні є незаконним, а також такими є і зазначені вище постанови, з огляду на те, що виконавче провадження відкрито поза межами строків пред`явлення виконавчого листа до виконання, про проведення опису і арешту майна державний виконавець заявника не повідомив, а також нею не отримано результатів визначеної оцінки нерухомого майна, що позбавило її права висловити заперечення щодо такої оцінки.

Крім того зазначила, що стягнення державним виконавцем проводилось всупереч вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Враховуючи викладене просить

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Обухівського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області Колісник В.В. про опис та арешт майна від 27.07.2018 року;

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Обухівського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області Колісник В.В. про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні від 04.08.2018 року;

- зобов`язати державного виконавця Обухівського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області Колісник В.В. винести постанову про зупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 50145285 з примусового виконання виконавчого листа № 2/756/33/14 від 10.09.2015 року, виданого Оболонським районним судом м. Києва у справі № 2605/18500/12.

Заявниця та її представниця в судове засідання не з`явились, про день, час та місце судового засідання повідомлялись судом належним чином.

Представник Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся судом належним чином.

Представник стягувача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся судом належним чином.

Суд вважає можливим розгляд скарги за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали скарги, копії матеріалів виконавчого провадження, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Заочним рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 21.07.2014 року позов публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено. стягнуто солідарно з відповідачів 3 144 848,91 грн. В рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на предмет застави.

10.09.2015 року Оболонським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 2/756/33/14 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості в сумі 3 144 848,91 грн щодо виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 21.07.2014 року.

03.12.2015 року Оболонським районним судом м. Києва винесено ухвалу про поновлення стягувачу пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

11.02.2016 року стягувач ПАТ «Укрсиббанк» звернулось до ДВС із заявою про відкриття виконавчого провадження.

16.02.2016 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції було відкрито виконавче провадження № 50145285 на підставі виконавчого листа, виданого Оболонським районним судом м. Києва № 2/756/33/14 від 10.09.2015 року, виданого на виконання вищевказаного рішення.

З огляду на те, що ухвалою суду від 03.12.2015 стягувачу поновлено строк пред`явлення виконавчого документу до виконання, суд вважає, що такий строк пропущений не був і доводи скарги в цій частині є безпідставними.

30.10.2017 виконавче провадження було прийнято до виконання головним державним виконавцем Обухівського міськрайонного Відділу ДВС ГТУЮ у Київській області Колісником В.В.

27.07.2018 головним державним виконавцем Обухівського міськрайонного Відділу ДВС ГТУЮ у Київській області Колісником В.В. було винесено постанову про опис та арешт майна боржника, копію якої направлено на адресу боржника ОСОБА_1 , що зазначена у виконавчому документі.

04.09.2018 головним державним виконавцем Обухівського міськрайонного Відділу ДВС ГТУЮ у Київській області Колісником В.В. винесено постанову про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні, копію якої направлено на адресу боржника ОСОБА_1 , що зазначена у виконавчому документі.

Відповідно до вимог ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням, направлена Боржнику рекомендованою кореспонденцією та отримана ним особисто

Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Як вбачається з копії матеріалів виконавчого провадження, державним виконавцем вчинялись виконавчі дії з примусового виконання рішення суду, зокрема винесено постанови про опис та арешт майна боржника від 27.07.2018 року, а також постанову про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні від 04.09.2018 року.

Сторона вважається ознайомленою з постановами, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем - відповідні повідомлення були направлені на адресу боржниці 04.09.2018 року та 27.07.2018 року.

Враховуючи викладене, суд вважає, що скаржниця була обізнана про винесення державним виконавцем вказаних постанов, а тому її посилання на недотримання державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження» в частині ознайомлення боржниці із оскаржуваними постановами є безпідставним.

Щодо посилання скаржниці на незаконні дії державного виконавця щодо звернення стягнення на іпотечне майно боржника суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною першою статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Стаття 39 Закону України «Про іпотеку» передбачає можливість реалізації предмета іпотеки за рішенням суду.

Відповідно до частини першої статті 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням зокрема таких засад: обов`язковості виконання рішень; справедливості, неупередженості та об`єктивності; розумності строків виконавчого провадження.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною восьмою статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

З Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» вбачається, що не може бути примусово звернено стягнення (відчужене без згоди власника) на майно, що віднесене до об`єктів житлового фонду, об`єкт незавершеного житлового будівництва, майнові права на нього, що є предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно/об`єкт незавершеного житлового будівництва/майнові права виступають як забезпечення виконання зобов`язань фізичної особи (позичальника або майнового поручителя) за кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що та за умови, що:

таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного житлового будівництва, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності немає іншого нерухомого житлового майна; або;

таке нерухоме житлове майно придбавалося за кредитні кошти і при цьому умовами кредитного договору передбачена заборона реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою знаходження нерухомого житлового майна, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності немає іншого нерухомого житлового майна;

загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує 140 квадратних метрів для квартири та 250 квадратних метрів для житлового будинку;

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем звернено стягнення на майно, а саме торговельно-розважальний комплекс в с.Григорівка, Обухівського району Київської області загальною площею 773 кв.м., що не є об`єктом житлового фонду та не використовується боржницею як місце її постійного проживання, а тому Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» в даному випадку на ці правовідносини не розповсюджується.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов`язковими до виконання на усій території України.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Отже, будь-яких порушень вимог чинного законодавства в діях державного виконавця при вчиненні виконавчих дій у виконавчому провадженні щодо ОСОБА_1 судом при розгляді скарги не встановленою

Згідно з ч.3 ст.451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З цих підстав, суд вважає правильним у задоволенні скарги відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.450, 451 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 рішення державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання її повного тексту до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м.Києва.

Повний текст ухвали складено 27.04.2021

Суддя А.М.Майбоженко