УХВАЛА

05 травня 2021 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючого судді - Панас О.В.

при секретарі судового засіданням - Корнійчук А.В.

з участю:

представника заявника - відповідача -адвоката Штогрін В.С.

представника позивачки - адвоката Костюк Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про скасування заочного рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Рівненського міського суду від 15.02.2019 р., ухваленому в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, позовну заяву ОСОБА_2 , задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1626 (одна тисяча шістсот двадцять шість ) грн. 00 коп. з індексаціє ю відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 31.07.2018 р. до повноліття дитини. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 1000 (одна тисяча ) грн.00 коп., щомісячно, з 31.07.2018 р. до 18.05.2021 року. Рішення суду в частині стягнення аліментів на дитину у межах суми платежу за один місяць - 31.07.2018р. по 31.08.2018р- допустити до негайного виконання. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в сумі 1409 (одна тисяча чотириста дев"ять ) грн. 60 коп. в прибуток державного бюджету .

Заявник - відповідач ОСОБА_1 через представника адвоката Штогрін В.С. звернувся до Рівненського міського суду із заявою про перегляд заочного рішення від 15.02.2019 року по справі № 569/14163/18, посилаючись на те, що про наявність даного рішення відповідач дізнався від слідчого, у зв`язку з відкриттям кримінального провадження. Дане кримінальне провадження здійснюється за ознаками кримінального правопорушення передбаченого статтею 164 КК України, а саме ухилення від сплати аліментів на утримання дитини. В момент подачі даного позову, відповідач перебував закордоном, йому не було відомо про розгляд даної справи, в підтвердження цього факту додаємо до матеріалів справи копії закордонного паспорту. До того ж оголошення на офіційному веб-сайті суду, судової влади України та в засобах масової інформації щодо виклику відповідача стороною по даній справі не було, чим порушилась процедура виклику сторін на розгляд справи. Із матеріалами заочного рішення суду представник відповідача ознайомився лише 25 лютого 2021 року. Відповідач не заперечує стягнення з нього аліментів за рішенням суду, проте відповідачем поставлено під сумнів факт його кровного споріднення з ОСОБА_3 , і як наслідок 11 березня 2021 року була подана позовна заява про оспорювання батьківства та виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису, справа знаходиться у Рівненському міському суді за №569/5004/21 у судді Бучко Т.М. Дана заява була подана у зв`язку з наявністю деяких обставин, що могли б свідчити про те, що ОСОБА_3 не являється його донькою. До позовної заяви було додано клопотання щодо проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, результат якої може вплинути на вже ухвалені рішення суду. Що стосується розміру призначених аліментів, то відповідач не мав можливості надати свої заперечення щодо цього. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При призначенні розміру аліментів судом не було досліджено доходи відповідача. У позовній заяві позивачем взагалі не було надано жодного доказу стосовно потреби дитини саме в такому розмірі аліментів, доказів які б підтверджували стан здоров`я дитини, потреба в додаткових витратах на її утримання, тяжке матеріальне становища позивача. Зовсім не доведений той факт, чому позивачу повинний був призначений саме такий розмір аліментів на утримання дитини, а не 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який станом на день подачі позову становив - 779, 50 грн., а 2000,00 грн. як вказано у позовних вимогах позивача. Стосовно призначених аліментів на утримання дружини, зазначив, що в матеріалах справи не надано доказів про перебування позивача у відпустці по догляду за дитиною, що виключає можливість позивача посилатись на будь-які доводи стосовно щодо стягнення аліментів на її утримання. Для призначення аліментів на утримання позивача, необхідно надати суду докази потреби в їх призначенні та неможливості позивача самій утримувати себе. З 22 травня 2018 року ОСОБА_1 ніде офіційно не працював, на роботу влаштувався лише в листопаді 2020 року. ОСОБА_1 не погоджується з таким рішенням суду, а тому просить призначити справу в порядку загального позовного провадження для того, щоб не порушувався принцип змагальності та рівності сторін і він міг належним чином подати відзив на позовну заяву та докази на які посилається. Оскільки, повний текст заочного рішення відповідачу вручено не було, а зі змістом повного тексту судового рішення відповідач фактично ознайомився 25 лютого 2021 року, відповідач об`єктивно не мав можливості звернутись до суду із заявою про перегляд заочного рішення раніше, у зв`язку з чим просить суд поновити йому цей строк. Враховуючи, що відповідача не було повідомлено належним чином про розгляд даної цивільної справи, а тому він був позбавлений можливості подавати докази та заперечувати, вважають, що є підстава для скасування заочного рішення. Просили поновити строки на подання заяви про перегляд заочного рішення суду; скасувати заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 15 лютого 2019 р. про стягнення аліментів по справі №569/14163/18; призначити справу до розгляду в загальному порядку. Представник заявника адвокат Штогрін В.С. в судовому засіданні заяву підтримала, просила задовольнити. Представник позивачки адвокат Костюк Т.П. в судовому засіданні просила суд заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишити без задоволення. Ухвалою суду від 18.03.2021 р. поновлено пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 15.02.2019 року , прийнято заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення. Заслухавши пояснення представника заявника, представника позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, вивчивши доводи заяви про скасування заочного рішення у справі, суд дійшов висновку, що заяву ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, з наступних підстав. У відповідності до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З оглянутої справи № 569/14163/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, вбачається, що справу було розглянуто 15.02.2019 р. з постановленням заочного рішення у зв`язку з тим, що відповідач ОСОБА_1 який належним чином повідомлявся про день судового розгляду справи 13.12.2018 р. та 15.02.2019 р. , проте до суду не з`явився, надіслана судом поштова кореспонденція ( ухвала про відкриття провадження та копія позовної заяви з додатками в с/з на 13.12.2018 р. та 15.02.2019 р.) була повернута до суду по закінченню строку зберігання , через неявку відповідача за отриманням рекомендованого листа на повідомлення пошти і долучені до матеріалів справи.(а.с. 15,19). Ні письмових заперечень ні заяв від відповідача до суду не надійшло.

Отже, судом було вчинено всі необхідні дії, а тому відповідач ОСОБА_1 вважається таким, що був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

З урахуванням неявки відповідача без повідомлення та підтвердження причини неявки, і наявності письмової згоди позивача, суд правомірно ухвалив проведення заочного розгляду справи з ухваленням заочного рішення. При цьому судом було враховано, що предметом спору є стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яка в силу свого віку , у питаннях організації проживання, харчування, утримання повністю залежить від законних представників, а у даному випадку - батьків.

При прийнятті рішення в цій частині суд бере до уваги і практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є джерелом права в Україні.

Так, у справі "Брумареску проти Румунії" ЄСПЛ зазначив, що право на справедливий розгляд в суді, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, має тлумачитися у світлі Преамбули до Конвенції, яка проголошує, між іншим, верховенство права як частину спільної спадщини Договірних Сторін. Одним з основних аспектів верховенства права є принцип правової певності, який вимагає, крім іншого, щоб у випадках, коли суди винесли остаточне рішення з якогось питання, їхнє рішення не підлягало сумніву.

В даному контексті також слід враховувати іншу правову позицію ЄСПЛ у справі "Пономарьов проти України", згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (п.41).

Зважаючина вищевикладене, суд дійшов висновку, що судом були вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про дату, час і місце судового розгляду, в якому ухвалено заочне рішення, а його доводи про те, що він не отримував судових повісток не є підставою для скасування заочного рішення, оскільки протягом тривалого часу відповідач не вживав заходів щоб дізнатись про стан відомого йому предмету спору.

Суд зазначає, що під час судового розгляду були досліджені належним чином всі наявні письмові матеріали справи.

Підсумовуючи все вищевикладене, оскільки відповідач про судове засідання, в якому було ухвалено заочне рішення, повідомлявся судом належним чином рекомендованою кореспонденцією за місцем реєстрації відповідача, та зважаючи на те, що відповідач при зверненні із заявою про перегляд заочного рішення до такої заяви не надав доказів, які б мали істотне значення для перегляду такого рішення, а викладені в заяві доводи не заслуговують на увагу, як такі, що мають істотне значення, суд дійшов висновку, що заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 284-287, ст. 288, ст. 260, 261, 353, 354, 355 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, залишити без задоволення.

Роз`яснити , що заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Панас