Справа № 144/750/21
Провадження № 2/144/604/21
У Х В А Л А

про забезпечення позову

"12" травня 2021 р. смт. Теплик

Суддя Теплицького районного суду Вінницької області Довгалюк Л.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 (предстаниками інтересів якої є адвокати Войтюк Олександр Вячеславович та Самойленко Петро Миколайович) про забезпечення позову у цивільній справі № 144/750/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу, -

В С Т А Н О В И В:

11.05.2021 року до Теплицького районного суду Вінницької області надійшов указаний позов, в якому ОСОБА_1 заявила позовну вимогу про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу № 7142/2020/2070797 від 27.06.2020.

Одночасно з позовною заявою до суду надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження автомобіля «Renault Megane», VIN код НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 .

В обгрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, що за вказаним договором купівлі-продажу транспортного засобу без належної правової підстави здійснено відчуження сумісного майна подружжя, а саме: автомобіля «Renault Megane», VIN код НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 .

У заяві вказано, що договір укладено з метою уникнення визнання позивачем права власності на Ѕ частину автомобіля та отримання можливої компенсації вартості зазначеної частки майна після розірвання шлюбу. На думку позивача та її представників існує загроза, що невжиття заходів забезпечення позову у подальшому може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та здійснити ефективний захист порушених прав та інтересів позивача.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, розгляд заяви проводиться судом у письмовому провадженні, що відповідає вимогам ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Відповідно до ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та окремі матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Одними із видів забезпечення позову, перелік яких наведений у частині 1 статті 150 ЦПК України, є накладення арешту на майно, що належить або підлягає передачі або сплаті відповідачеві і знаходиться у нього чи в інших осіб, а також заборона вчиняти певні дії, у тому числі заборона іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову це по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача. Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свободвід 04.11.1950 № ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Як вбачається із позовної заяви позивач по справі ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.

Відповідно до ухвали судді Теплицького районного суду Вінницької області Бондарук О.П. від 10.03.2021 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Під час перебування у зареєстрованому шлюбі, укладено договору купівлі-продажу, оформлений у ТСЦ МВС 8044 РСЦ МВС у м. Київ від 31.08.2019 року, відповідно до якого ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_4 автомобіль «Renault Megane», VIN код НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_3 . що підтверджується копією договору купівлі-продажу транспортного засобу.

Відповідно до копії договору купівлі-продажу, укладеного в ТСЦ МВС 7142 РСЦ МВС у Черкаській області від 27.06.2020 року відбулася перереєстрація автомобіля «Renault Megane», VIN код НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_3 із ОСОБА_2 на ОСОБА_3 .

Із відповіді керівника апарату Теплицького районного суду Вінницької області від 27.04.2021 року, наданої на адвокатський запит вбачається, що у матеріалах справи № 144/292/21 відсутня копія згоди ОСОБА_1 на відчуження транспортного запиту, як і відсутнє посилання у рішенні суду на такий документ.

Враховуючи викладене, за наведених у заяві про забезпечення позову фактів та обґрунтувань позивача вбачається, що предметом позову по даній справі є визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу, який є об`єктом права спільної сумісної власності, тому заявлений позивачем захід забезпечення позову є взаємопов`язаний з предметом спору, а невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав та інтересів позивача.

При цьому слід зазначити, що накладення заборони на відчуження транспортного засобу до вирішення спору по суті не призведе до обмеження прав відповідача на володіння та користування майном, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача.

З огляду на викладене та враховуючи, що невжиття заходу забезпечення позову може призвести до відчуження автомобіля новому власнику з метою уникнення його повернення у разі визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу недійсним, суд приходить до висновку про задоволення заяви.

Підстав передбачених ст. 154 ЦПК України для застосування зустрічного забезпечення, виходячи з наявних матеріалів, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 149-154, 260, 353 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити вчиняти будь-які дії (щодо реєстрації, перереєстрації, зняття з обліку тощо) направлені на відчуження автомобіля «Renault Megane», VIN код НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 .

Ухвала про забезпечення позову підлягає до негайного виконання. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали негайно направити до Регіонального сервісного центру МВС у Вінницькій області (ТСЦ № 0541, вул. Ботанічна, 24 м. Вінниця) та до Теплицького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) для виконання, позивачу у справі - для відома, відповідачам після отримання судом доказів про виконання ухвали про забезпечення позову.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи у порядку, визначеному ст. 158 ЦПК України.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Вінницького апеляційного суду через Теплицький районний суд Житомирської області протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: