Справа № 414/1187/19
Провадження № 22-ц/810/730/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кострицького В.В.,

суддів: Карташов О.Ю., Лозко Ю.П.

за участю секретаря

судового засідання : Сінько А.І.

учасники справи:

позивач Кредитна спілка «Імперіал ЛТД»

відповідач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2 ,

відповідач ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_4 , в інтересах якої діє ОСОБА_5

на рішення Кремінського районного суду Луганської області від 01 липня 2021 року, ухвалене у складі судді Акулова Є.М. в м. Кремінна, Луганської області,

у цивільній справі за позовом Кредитної спілки "Імперіал ЛТД" до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

Позивач посилається на те, що 22.01.2014 року між спілкою та відповідачем ОСОБА_4 був укладений кредитний договір №105кр, на суму 10300 грн, на строк 24 фактичних місяців, зі сплатою 70 % річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 3.1 кредитного договору). За згодою сторін (п. 3.3 кредитного договору та Додатку №1 до нього) було складено графік погашення кредиту та узгоджено інші суттєві умови цього договору. 22.01.2014 року їй видані відповідні кошти.

Забезпечення виконання кредитних зобов`язань відбулося шляхом укладення договорів поруки: № 105кр /1 від 22.01.2014 року, № 105кр /2 від 22.01.2014 року, № 105кр /3 від 22.01.2014 року, відповідно до яких відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зобов`язалися в повному обсязі нести солідарну відповідальність перед кредитною спілкою за виконання зобов`язань позичальником до повного їх погашення. 31.07.2014 року між спілкою та відповідачем ОСОБА_4 був укладений кредитний договір №144кр /1, в формі кредитної лінії, на суму 5000 грн, на строк 12 фактичних місяців, зі сплатою 70 % річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 3.1 кредитного договору). За згодою сторін було складено графік погашення кредиту та узгоджено інші суттєві умови цього договору. Кошти були видані: 31.07.2014 року в сумі 3000 грн, 14.10.2014 року в сумі 560 грн, 05.11.2014 року в сумі 305 грн, 29.11.2014 року в сумі 805 грн, 16.01.2015 року в сумі 330 грн. Забезпечення виконання кредитних зобов`язань відбулося шляхом укладення договору поруки № 144кр /1 від 31.07.2014 року, відповідно до якого відповідач ОСОБА_3 зобов`язалася в повному обсязі нести солідарну відповідальність перед кредитною спілкою за виконання зобов`язань позичальником до повного їх погашення. 04.03.2015 року між спілкою та відповідачем ОСОБА_4 був укладений кредитний договір №163кр, в формі кредитної лінії, на суму 6000 грн, на строк 12 фактичних місяців, зі сплатою 70 % річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 3.1 кредитного договору). За згодою сторін було складено графік погашення кредиту та узгоджено інші суттєви умови цього договору. Кошти були видані: 04.03.2015 року в сумі 1500 грн, 15.04.2015 року в сумі 600 грн, 19.05.2015 року в сумі 770 грн, 22.06.2015 року в сумі 1907 грн. Станом на 16.04.2019 року відповідач не виконала належним чином умови договору, суму кредиту та нараховані відсотки не сплачує, вимоги листів повідомлень кредитної спілки про існування заборгованості та необхідності її сплати проігнорувала. Тому позивач просить стягнути з відповідача, станом на 16.04.2019 року, заборгованість по кредитам згідно розрахунків: за договором №105 кр, - 51194,57 грн, яка складається з суми боргу по кредитному договору 11843,53 грн., штраф 3% від прострочених сум за основною сумою кредиту 1468,00 грн, пеня від прострочених сум заборгованості за основною сумою кредиту 16714,35 грн, інфляційні втрати від прострочених сум за основною сумою кредиту 18920,12 грн, штраф 3% від прострочених сум за відсотками по кредиту 143,00 грн, пеня від прострочених сум за відсотками по кредиту 1578,22 грн, інфляційні втрати від прострочених сум за відсотками по кредиту - 527,35 грн; за договором №144 кр, - 32785,01 грн, яка складається з суми боргу по кредитному договору 20920,30 грн., штраф 3% від прострочених сум за основною сумою кредиту 692,00 грн, пеня від прострочених сум заборгованості за основною сумою кредиту 7889,19 грн, інфляційні втрати від прострочених сум за основною сумою кредиту 2757,01 грн, штраф 3% від прострочених сум за відсотками по кредиту 33,00 грн, пеня від прострочених сум за відсотками по кредиту 373,18 грн, інфляційні втрати від прострочених сум за відсотками по кредиту 120,33 грн; за договором №163 кр, - 31333,31 грн, яка складається з суми боргу по кредитному договору 31333,31 грн., штраф 3% від прострочених сум за основною сумою кредиту 585,00 грн, пеня від прострочених сум заборгованості за основною сумою кредиту 6234,50 грн, інфляційні втрати від прострочених сум за основною сумою кредиту 2179,58 грн, штраф 3% від прострочених сум за відсотками по кредиту 193,00 грн, пеня від прострочених сум за відсотками по кредиту 2112,02 грн, інфляційні втрати від прострочених сум за відсотками по кредиту 714,38 грн. Загальна сума заборгованості за усіма кредитами 115312,89 грн. Окрім цього просить стягнути 1762 грн судового збору та 03 тис. грн витрат на правову допомогу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 01 липня 2021 року позов задоволено.

Мотивуюче таке рішення суд першої інстанції виходив з того, що 04.03.2015 року між спілкою та відповідачем ОСОБА_4 був укладений кредитний договір №163кр, на суму 6000 грн, як кредитна лінія, на строк 12 фактичних місяців, зі сплатою 70 % річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 3.1 кредитного договору). За згодою сторін було складено графік погашення кредиту та узгоджено інші суттєви умови цього договору. Кошти були видані: 04.03.2015 року в сумі 1500 грн, 15.04.2015 року в сумі 600 грн, 19.05.2015 року в сумі 770 грн, 22.06.2015 року в сумі 1907 грн (т.1 а.с.26-27, 30-33). Сторонами визнано, що до цих кредитів, як кредитів з підвищеним ризиком за рішенням кредитного комітету застосовано спілкою підвищені відсотки, - 140%.

Договори позичальник не виконала належним чином, вимоги про погашення заборгованності проігнорувала (т.1 а.с.4,14,25). Таким чином, відповідачами, - позичальником та поручителями, не виконано належним чином своїх зобов`язань за договорами. Заборгованість є наявною згідно наданих позивачем розрахунків, в яких враховані надані відповідачами платіжки (квитанції) та документи щодо сплати заборгованості за попередніми судовими рішеннями, проте розрахунок заборгованості не спростований відповідачами, що суд бере до уваги при постановленні рішення в справі. Слід відмовити в задоволенні клопотання відповідачів щодо застосування строку позовної давності до вказаних кредитних правовідносин, оскільки вимоги заявлені кредитною спілкою в межах цього строку, позаяк в укладених кредитних договорах сторони погодили, що до правовідносин, пов`язаних з укладанням та виконанням цих договорів застосовується строк позовної давності тривалістю у 5 років (п.9.5договору ). А в договорах поруки (п.4.3) погоджено, що не допускається припинення поруки без припинення забезпеченого нею зобов`язання. Тим самим, сторони погодили істотну умову щодо дії договорів до повного їх погашення як до позичальника та і для поручителів. Посилання позивача на вже стягнуту раніше заборгованість рішенням суду і заборону стягнення на час проведення антитерористичної операції пені та/або штрафів на основну заборгованість та надані квитанції (т.3 а.с. 123-132) суд не бере до уваги, оскільки ці погашення враховані в розрахунках (т.2 а.с.5-262), які не спростовані, згідно з якими станом на 16.04.2019 року, заборгованість по кредитам згідно розрахунку: за договором № 105 кр, - 51194,57 грн; за договором кредитної лінії № 144 кр, - 32785,01 грн; за договором кредитної лінії № 163 кр, - 31333,31 грн, а разом 115312,89 грн..

Доводи апеляційної скарги

Не погоджуючись з таким рішенням суду ОСОБА_4 звернулася з апеляційною скаргою в якій просить зазначене рішення суду скасувати повністю і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судпершої інстанції не врахував, що рішенням Кремінського районного суду Луганської області 20 липня 2016 року, яке набрало законної сили вже було стягнуто заборгованість за кредитним договором №105 кр.А тому повторне стягнення кредиту всупереч положень статті 61 Конституції України призведе до подвійного стягнення заборгованості за одне й те ж саме зобов`язання, а тому в цій частині позовні вимоги є необґрунтованими (Постанова ВСУ від 06.02.2019 року, справа № 175/4753/15-ц).В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України.Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів.Згідно з частиною першою статті 1 ІДК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.Основні засади цивільного законодавства визначені у статті З ЦК України.Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.У даному випадку договірні правовідносини виникли між кредитною спілкою та фізичною особою - споживачем послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-ХІІ«Про захист прав споживачів» (далі - Закон №1023-ХІІ).Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону № 1023-ХІІспоживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями.Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертоїстатті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно- правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.Крім того, відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.Згідно з п. 2 ст. 11 Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про тимчасові заходи наперіод проведення антитерористичної операції» діяцього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення.30 квітня 2018 року Президентом підписано наказ Верховного Головнокомандувача Збройних Сил України «Про початок операції Об`єднаних сил із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії Російської Федерації на території Донецької та Луганської областей».Згідно з цим наказом 30.04.2018з 14.00 розпочато операцію Об`єднаних сил із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій і Луганській областях, відповідно до плану операції Об`єднаних сил. Отже, 30 квітня 2018 року антитерористична операція завершилася.Таким чином, банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики в сукупності за період з 14.04.2014 по 30.10.2018.Відповідач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» № 1275-р від 02.12.2015, м.Кремінна, Луганської області віднесене до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.Отже, відповідач є суб`єктом Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», відносно якого на підставі ст. 2 зазначеного Закону встановлено заборону щодо нарахування штрафних санкцій за неналежне виконання кредитних зобов`язань. Проте судом першої інстанції це не враховано.Крім того, звертаю увагу на те, що комерційним банкам Національним Банком України надані розяснення у листі № 18-112/62138 від 27.10.2014, відповідно до яких банки зобовязані у період проведення антитерористичної операції скасувати штрафні санкції за кредитами громадянам України, які проживають або переселилися з населених пунктів у зоні АТО, а також юридичним особам та підприємцям в зоні АТО.Також судом проігноровано норми ст. 257, 258 ЦК України, якими встановлено, що загальний строк позовної давності становить три роки, а позовна давність щодо вимоги про стягнення неустойки, штрафу, пені, встановлено строком в один рік. Згідно ч.ст. 267ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною успорі, єпідставоювідмовиузадоволенніпозову.Беручи до уваги вимоги ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, а відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістюу три роки.Звертаю увагу шановну колегію суду, що дата останнього платежу за кредитом становить ще в 2014 року, що у свою чергу означає, що при відсутності платежу в зазначений строк з наступного дня позивачу стає відомо про порушення його права, узв`язку з чим, починається дія трьохрічного строку права звернення до суду з вимогою захисту своїх інтересів.Таким чином, строк позовної давності сплинув ще у 2017 році, проте позивач звернувсядосудуу 2019році.Таким чином я просила застосувати позовну давність, до вказаного кредиту. Але це було проігноровано судом першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу

Відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк на адресу Луганського апеляційного суду не надходило, що не заважає апеляційному розгляду справи відповідно до положень ст. 360 ЦПК України.

Щодо повідомлення сторін про розгляд справи

Сторони належним чином повідомленні про розгляд справи, представник позивача прийняв участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Сторони не просили про перенесення судового засідання.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, виступ представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до положень ч. 1- 4 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вивчивши справу, дослідивши докази, надані сторонами, суд вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню на підставі вимог ст. 625,1048,1050,1054 ЦК України, що передбачають обов`язок позичальника повернути кредит та сплатити відсотки за його користування та право кредитора на отримання від боржника, який прострочив виконання грошового забов`язання, відсотків від суми позики, розмір і порядок отримання яких встановлюється договором і обов`язок боржника при порушенні договору за грошовим зобов`язанням сплатити 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором.

Згідно приписів ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Відповідно до ст. 553 ЦК України За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Судом першої інстанції встановлено, сторони є кредитодавцем і позичальником, 22.01.2014 року між спілкою та відповідачем ОСОБА_4 був укладений кредитний договір №105кр, на суму 10300 грн, на строк 24 фактичних місяців, зі сплатою 70 % річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 3.1 кредитного договору). За згодою сторін (п. 3.3 кредитного договору та Додатку №1 до нього) було складено графік погашення кредиту та узгоджено інші суттєві умови цього договору. 22.01.2014 року їй видані відповідні кошти (т.1 а.с.5-6,10).

Забезпечення виконання кредитних зобов`язань відбулося шляхом укладення договорів поруки: № 105кр /1 від 22.01.2014 року, № 105кр /2 від 22.01.2014 року, № 105кр /3 від 22.01.2014 року, відповідно до яких відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зобов`язалися в повному обсязі нести солідарну відповідальність перед кредитною спілкою за виконання зобов`язань позичальником до повного їх погашення (т.1 а.с.7,8,9).

31.07.2014 року між спілкою та відповідачем ОСОБА_4 був укладений кредитний договір №144кр /1, на суму 5000 грн, як кредитна лінія, на строк 12 фактичних місяців, зі сплатою 70 % річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 3.1 кредитного договору). За згодою сторін було складено графік погашення кредиту та узгоджено інші суттєві умови цього договору. Кошти були видані: 31.07.2014 року в сумі 3000 грн, 14.10.2014 року в сумі 560 грн, 05.11.2014 року в сумі 305 грн, 29.11.2014 року в сумі 805 грн, 16.01.2015 року в сумі 330 грн (т.1 а.с.15-16, 18-22).

Забезпечення виконання кредитних зобов`язань відбулося шляхом укладення договору поруки № 144кр /1 від 31.07.2014 року, відповідно до якого відповідач ОСОБА_3 зобов`язалася в повному обсязі нести солідарну відповідальність перед кредитною спілкою за виконання зобов`язань позичальником до повного їх погашення (т.1 а.с.17).

04.03.2015 року між спілкою та відповідачем ОСОБА_4 був укладений кредитний договір №163кр, на суму 6000 грн, як кредитна лінія, на строк 12 фактичних місяців, зі сплатою 70 % річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 3.1 кредитного договору). За згодою сторін було складено графік погашення кредиту та узгоджено інші суттєві умови цього договору. Кошти були видані: 04.03.2015 року в сумі 1500 грн, 15.04.2015 року в сумі 600 грн, 19.05.2015 року в сумі 770 грн, 22.06.2015 року в сумі 1907 грн (т.1 а.с.26-27, 30-33).

Сторонами визнано, що до цих кредитів, як кредитів з підвищеним ризиком за рішенням кредитного комітету застосовано спілкою підвищені відсотки, - 140%.

Договори позичальник не виконала належним чином, вимоги про погашення заборгованості проігнорувала (т.1 а.с.4,14,25).

Таким чином, відповідачами, - позичальником та поручителями, не виконано належним чином своїх зобов`язань за договорами. Заборгованість є наявною згідно наданих позивачем розрахунків, в яких враховані надані відповідачами платіжки (квитанції) та документи щодо сплати заборгованості за попередніми судовими рішеннями, проте розрахунок заборгованості не спростований відповідачами, що суд бере до уваги при постановленні рішення в справі.

Судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції, щодо відмови в задоволенні клопотання відповідачів щодо застосування строку позовної давності до вказаних кредитних правовідносин, оскільки вимоги заявлені кредитною спілкою в межах цього строку, позаяк в укладених кредитних договорах сторони погодили, що до правовідносин, пов`язаних з укладанням та виконанням цих договорів застосовується строк позовної давності тривалістю у 5 років (п.9.5договору ). А в договорах поруки (п.4.3) погоджено, що не допускається припинення поруки без припинення забезпеченого нею зобов`язання. Тим самим, сторони погодили істотну умову щодо дії договорів до повного їх погашення як до позичальника та і для поручителів.

Посилання позивача на вже стягнуту раніше заборгованість рішенням суду і заборону стягнення на час проведення антитерористичної операції пені та/або штрафів на основну заборгованість та надані квитанції (т.3 а.с. 123-132) суд не бере до уваги, оскільки ці погашення враховані в розрахунках (т.2 а.с.5-262), які не спростовані, згідно з якими станом на 16.04.2019 року, заборгованість по кредитам згідно розрахунку: за договором № 105 кр, - 51194,57 грн; за договором кредитної лінії № 144 кр, - 32785,01 грн; за договором кредитної лінії № 163 кр, - 31333,31 грн, а разом 115312,89 грн..

Таким чином, судова колегія вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 та такими, що підлягають задоволенню.

Отже, доводи скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст.259,367,374,375,382,384 ЦПК України, апеляційний суд-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Кремінського районного суду Луганської області від 01 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Дата складання повного тексту постанови 19 жовтня 2021 року.

Головуючий

Судді: