Справа № 766/8333/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

27.04.2021 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Рядчої Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Головчиної А.В.,

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Стадник Інна Володимирівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація», про визнання недійсним договору дарування, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя, -

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Стадник І.В., про визнання недійсним договору дарування, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що 26.07.1986 року між нею (дівоче прізвище ОСОБА_4 ) та ОСОБА_3 було укладено шлюб, що зареєстрований Міським відділом ЗАГС м. Херсона, актовим записом № 657 від 26.07.1986 року. Після реєстрації шлюбу прізвище позивача змінено на « ОСОБА_1 ». 13.12.2011 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано.

На підставі рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 18.05.2006 року по справі № 2-2826/06 визнано за ОСОБА_3 право власності на підвальне приміщення загальною площею 95,4 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , під квартирами АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_8 .

За час шлюбу за рахунок коштів подружжя у період з 2006 по 2008 рік було істотно поліпшено технічний стан та проведено капітальний ремонт підвального приміщення загальною площею 95,4 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . У 2006 році подружжя було вимушено провести терміново ремонтні роботи, оскільки необхідно було зміцнити фундамент для запобігання руйнування всього житлового будинку. Даний факт підтверджується копіями квитанцій до прибуткового касового ордеру та накладних про придбання будівельних матеріалів, встановлення металопластикових виробів за період з 23.07.2006року по 17.01.2008 року.

Вказує, що листом від 17.02.2020 року, направленого на адресу ОСОБА_3 , вона попросила забезпечити доступ до приміщення та надати від нього ключі, а також у нотаріальному порядку вирішити питання про поділ майна подружжя щодо цього приміщення.

06.03.2020 року вона отримала лист від ОСОБА_3 від 28.02.2020 року, в якому він її повідомив про неможливість поділу підвального приміщення у зв`язку із його відчуженням ОСОБА_2 за договором дарування від 11.03.2008 р., посвідченим приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Стадник І.В.

Позивачка вказує, що після цього вона направила на адресу ОСОБА_2 лист від 04.05.2020 року з проханням направити копію договору дарування, провести незалежну оцінку та сплатити компенсацію 50% ринкової вартості підвального приміщення на її користь, проте ОСОБА_2 відповів відмовою.

На даний час право власності на підвальне приміщення зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 11.03.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Стадник І.В. за р. № 1044, вартість приміщення становить 9765,00 грн.

Зазначає, що дізнавшись 29.03.2020 року про порушення свого права спільної сумісної власності на підвальне приміщення, вона звернулась за правовою допомогою до адвокатського бюро, оскільки у позасудовому порядку спір не вирішено.

Вказує, що письмової згоди, як дружина власника приміщення на його відчуження за договором дарування ОСОБА_2 вона не давала, а тому просить суд поновити їй строк позовної давності для подання даної позовної заяви, який пропущено з поважних причин; визнати недійсним договір дарування від 11.03.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Стадник І.В. за р. № 1044, за яким ОСОБА_3 подарував ОСОБА_2 підвальне приміщення загальною площею 95,4 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати спільною сумісною власністю та здійснити поділ майна подружжя, визнавши право власності за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 по Ѕ частці кожному на підвальне приміщення загальною площею 95,4 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; судові витрати, пов`язані з розглядом справи стягнути з відповідачів на її користь.

Ухвалою від 19.06.2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 17.12.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» залучено до справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

10.09.2020 на адресу суду від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив, в якому останній вказує, що він добросовісно на підставі договору дарування від 11.03.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Стадник І.В. за р. № 1044, набув право власності на підвальне приміщення загальною площею 95,4 кв.м., у будинку, розташованому в АДРЕСА_1 . Він прийняв безоплатно цей дарунок від ОСОБА_3 , дбає про нього, робить поточні ремонтні роботи, сплачує комунальні послуги та користуюсь ним. На його думку вартість приміщення, що є предметом спору не значна - близько 10000,00 грн., тому його батько міг посвідчити цей правочин і без згоди подружжя як дрібний побутовий правочин. Просив відмовити в задоволенні позову.

14.09.2020 до суду надійшла заява від відповідача ОСОБА_3 про визнання позову, в якій вказує, що він користуючись своїм правом, передбаченим ч.1 ст. 174 ЦПК України, визнає в повному обсязі заявлені у позові вимоги і не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог. По суті спору підтверджує факти, викладені у позові. Також зазначає, що дійсно в період з липня 1986 року по грудень 2011 року між мним та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб. Тоді вони були зареєстровані та фактично проживали у належній йому на праві власності квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_3 у житловому будинку 1898 року забудови. На підставі рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 18.05.2006 року по справі № 2-2826/06 визнано за ним право власності на підвальне приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , під квартирами АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_8 . Він не оспорює того факту, що за їх спільні кошти (заробітна плата дружини) та його фізичною працею у період з 2006 по 2008 роки було істотно поліпшено технічний стан спірного підвального приміщення. Але він вважає, що він особисто здійснивши за декілька років капремонт вніс багато більше у вартість спірного підвалу, аніж дружина. Він не отримував згоди дружини на укладення договору дарування через погані стосунки з нею та переоформивши на сина це приміщення сподівався, що не викликає негативних наслідків та колишня дружина про це не довідається. Про укладення договору дарування від 11.03.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Стадник І.В. за реєстраційним номером 1044, за яким він подарував сину ОСОБА_6 підвальне приміщення, позивач не знала, оскільки правовстановлюючі документи на квартиру та підвальне приміщення вдома не знаходились.

21.01.2021 року від представника третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» до суду надійшли письмові пояснення щодо позову, в яких зазначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» не погоджується із викладеним у позовній заяві та вважає, що вона не підлягає задоволенню. В обґрунтування своїх заперечень вказує, що 22.10.2008 року між АБ «Факторіал-банк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №57-840зн/49/08, відповідно до якого ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 40000,00 дол. США. Для забезпечення зобов`язання про кредитному договору було укладено наступні договори забезпечення: - договір поруки №57-840зн/49/08 від 22.10.2008 року, укладений між АБ «Факторіал-банк» та ОСОБА_2 , відповідно до якого ОСОБА_2 зобов`язався відповідати за повне та своєчасне виконання ОСОБА_3 взятих на себе зобов`язань за Кредитним договором; - іпотечний договір №58-840зн/49/08-ІД-55, укладений між АБ «Факторіал-банк» та ОСОБА_2 , посвідчений 22.10.2008 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Задніпряною А.І., та зареєстрований в реєстрі за №3871, за яким в іпотеку передано нерухоме майно, а саме підвальне приміщення площею 95,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

ПАТ «ФІДОБАНК», є юридичною особою, створеною внаслідок зміни найменування ПАТ «СЕБ БАНК» на підставі рішення Загальних зборів Акціонерів від 07.06.2012 року (Протокол № 60) та зміни найменування Відкритого акціонерного товариства «СЕБ Банк» на підставі рішення Загальних зборів Акціонерів від 23.03.2009 року (Протокол № 47) та зміни найменування Акціонерного банку «АЖІО», зареєстрованого Національним банком України 02.10.1991 року (Реєстраційний № 11) на підставі рішення Загальних зборів Акціонерів від 01.03.2006 року (Протокол № 36). ПАТ «ФІДОБАНК» є правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ «СЕБ БАНК», Відкритого акціонерного товариства «СЕБ Банк» та Акціонерного банку «АЖІО».

23.03.2009 року на підставі рішення Загальних зборів Акціонерів ПАТ «ФІДОБАНК» (Протокол № 47) був затверджений передавальний акт (передаточний баланс), у відповідності до якого до ПАТ «ФІДОБАНК» були передані всі активи та зобов`язання Акціонерного банку «Факторіал-Банк», який був правонаступником Акціонерного банку «ПриватЕксел», внаслідок чого ПАТ «ФІДОБАНК» є правонаступником всіх прав та обов`язків Акціонерного банку «Факторіал-Банк» та Акціонерного банку «Приват-Ексел ».

28.11.2011 року Комсомольським районним судом м. Херсон прийнято рішення по справі №2-204/11 та вирішено стягнути солідарно зі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «СЕБ Банк» заборгованість за кредитним договором №57-840зн/49/08 від 22.10.2008 р. у сумі 384 367,10 грн. та судовий збір у розмірі 850,00 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 19.09.2013р., провадження №22-ц/791/2857/2013 рішення Комсомольського районного суду м. Херсон від 28.11.2011р. по справі №2-204/11 залишено без змін.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13.03.2017 року було задоволено заяву ТОВ «ФК «ІННОВАЦІЯ» про заміну сторони виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа №2-204/11 про солідарне стягнення з ОСОБА_3 .. ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором №57-840зн/49/08 від 22.10.2008 р. у сумі 384 367,10 грн. та судового збору в розмірі 850,00 грн.

Таким чином, відбулася заміна кредитора у зобов`язанні та ТОВ «ФК ІННОВАЦІЯ» є кредитором та іпотекодержателем за Договором кредиту, Договором поруки, Договором іпотеки, а також стягувачем по виконавчих провадженнях відносно відповідачів.

Крім того, представник третьої особи вказує, що рішення суду по справі №2-204/11 є невиконаним відповідачами на сьогоднішній день.

Також представник третьої особи зазначає, що банку та наступним кредиторам не було відомо про те, що ОСОБА_3 перебував у шлюбі на момент укладення договору дарування, так як ні з паспорту даного факту дізнатись не можливо та і сам ОСОБА_3 стверджував, що не одружений. В той же час, можливо зробити висновок, що підвальне приміщення на підставі рішення суду належало саме ОСОБА_3 на праві власності і не є спільною власністю як вважає позивачка. А отже відсутні підстави для визнання недійсним договору дарування, та поділу предмету іпотеки між колишнім подружжям.

Відповідно до пояснень представник третьої особи, ТОВ «ФК «ІННОВАЦІЯ» вважає, що подачею даного позову позивач та відповідачі намагаються уникнути виконання зобов`язань за кредитним договором та договором іпотеки, так як визнання договору дарування недійсним буде мати наслідком недійсності договору іпотеки, а можливість звернути стягнення на предмет іпотеки це єдиний спосіб здійснити погашення заборгованості за кредитним договором, так як в добровільному порядку не виконане до сьогоднішнього дня рішення суду.

Ухвалою від 22.04.2021 року було закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання позивачка не з`явилася, надала свої повноваження представнику.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, в заяві про визнання позову просив розгляд справи провести за його відсутності, наслідки визнання позову йому відомі та зрозумілі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, у відзиві на позов просив розгляд справи провести за його відсутності, відмовити в задоволенні позову, з підстав викладених у відзиві.

Третя особа приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Стадник І.В. в судове засідання не з`явилася, про слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі.

Представник третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності за наявними в матеріалах справи документами, просив у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що 26.07.1986 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданим міським відділом ЗАГС м. Херсона, актовий запис № 657 від 26.07.1986 року. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на ОСОБА_1 .

13.12.2011 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано, що підтверджується свідоцтвом серія НОМЕР_2 , виданим відділом ДРАЦС Суворовського РУЮ у м. Херсоні, актовий запис № 162 від 13.12.2011.

Рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 18.05.2006 року по справі № 2-2826/06 відповідно до ст.ст. 1, 10 п.п. 1, 2 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" визнано за ОСОБА_3 право власності на підвальне приміщення загальною площею 95,4 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , під квартирами АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_8 .

11.03.2008 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений договір дарування підвального приміщення загальною площею 95,4 кв.м., що розташоване в АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Стадник І.В., та зареєстрований в реєстрі №1044.

22.10.2008 року між АБ «Факторіал-банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація», та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №57-840зн/49/08, відповідно до якого ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 40000,00 дол. США. Для забезпечення зобов`язання про кредитному договору було укладено наступні договори забезпечення: - договір поруки №57-840зн/49/08 від 22.10.2008 року, укладений між АБ «Факторіал-банк» та ОСОБА_2 , відповідно до якого ОСОБА_2 зобов`язався відповідати за повне та своєчасне виконання ОСОБА_3 взятих на себе зобов`язань за Кредитним договором; - іпотечний договір №58-840зн/49/08-ІД-55, укладений між АБ «Факторіал-банк» та ОСОБА_2 , посвідчений 22.10.2008 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Задніпряною А.І., та зареєстрований в реєстрі за №3871, за яким в іпотеку передано нерухоме майно, а саме підвальне приміщення площею 95,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 57 СК України в редакції, що діяла на момент набуття права власності на підвальне приміщення за рішенням суду від 18.05.2006 року, визначено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Перелік майна є вичерпним.

Отже, виходячи з приписів ст.ст. 57, 60 СК України підвальне приміщення, загальною площею 95,4 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , під квартирами АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_8 , право власності на яке було визнано за ОСОБА_3 рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 18.05.2006 року, було набуте подружжям за час шлюбу на праві спільної сумісної власності.

Згідно ч.ч. 1-3 ст.65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

Відповідно до ч.1 ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно мано (дарунок) у власність.

Відповідно до ч.2 ст. 719 ЦК України договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

В порушення вимог ст.65 СК України при укладанні договору дарування спірного підвального приміщення згоду позивачки не отримали, більш того, відповідач ОСОБА_8 надав приватному нотаріусу ХМНО Стадник І.В. заяву від 11.03.2008 року, що зазначене приміщення є його особистою приватною власністю, на момент його придбання заявник у зареєстрованому шлюбі не перебував та не перебуває.

Згідно ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Враховуючи, що на момент укладання договору дарування від 11.03.2008 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 підвального приміщення загальною площею 95,4 кв.м., що розташоване в АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Стадник І.В., та зареєстрований в реєстрі №1044, не були виконані вимоги законодавства, а саме не була отримана згода на правочин другого з подружжя, даний договір визнається судом недійсним.

Згідно ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Отже, судом встановлено, що спірне підвальне приміщення було набуте подружжям за час шлюбу на праві спільної сумісної власності, а тому підлягає поділу в рівних частинах.

Вимога позивачки про поновлення строку позовної давності для звернення до суду не підлягає розгляду, оскільки в силу ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі. Відповідачі відповідних заяв про застосування строків позовної давності не робили.

Відповідно ч.7 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З урахуванням викладеного, суд дійшов переконання, що з відповідача ОСОБА_3 на користь позивачки підлягає стягненню витрати на правову допомогу в сумі 4 517,5 грн., судовий збір у сумі 525,5 гривень. З відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки підлягає стягненню витрати на правову допомогу в сумі 4 517,5 грн., судовий збір у сумі 1051 гривень. З держави на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в сумі 525,5 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13,76,81,83,89,263, 264, 265, 273, ЦПК України, ст.ст 717, 719, 205, 215, 267 ЦК України, 57,60,65 СК України,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Стадник Інна Володимирівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація», про визнання недійсним договору дарування, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя - задовольнити.

Визнати недійсним договір дарування від 11.03.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Стадник І.В. за р. № 1044, за яким ОСОБА_3 подарував ОСОБА_2 підвальне приміщення загальною площею 95,4 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати спільною сумісною власністю та здійснити поділ майна подружжя, визнавши право власності за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 по Ѕ частки кожному на підвальне приміщення загальною площею 95,4 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу 4 517,5 грн. та судовий збір в сумі 525,5 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу 4 517,5 грн. та судовий збір в сумі 1051грн.

З держави на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 525,5 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Відповідач: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_5 ).

Третя особа: приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Стадник Інна Володимирівна (місце знаходження: АДРЕСА_7 ).

Третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» (місце знаходження: м. Київ, вул. Сурікова, 3, ідентифікаційний код 39409610).

Суддя: Т.І. Рядча