ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4600/21 Справа № 210/432/21 Суддя у 1-й інстанції - Вікторович Н. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

сторони справи :

позивач- ОСОБА_1 ,

відповідач- Публічне акціонерне товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому порядку згідно ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 лютого 2021 року, ухваленого суддею Вікторович Н.Ю. в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, (відомості про дату складення повного тексту судового рішення відсутні), -

ВСТАНОВИВ :

У січні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я на виробництві.

В обґрунтування позову зазначив, що він працював з 01.10.1982 року по 27.09.1996 року підземним гірником, підземним бурильником шпурів та підземним прохідником на шахті «Сєвєрна» РУ ім. Кірова.

Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини 22.01.2009 року йому встановлено профзахворювання: хронічне обструктивне захворювання легень І-ІІ стадії (пиловий бронхіт І-ІІ стадії, емфізема легень І-ІІ стадії) ЛН І-ІІ ступеня.

Даний факт підтверджується Актом розслідування професійного захворювання від 11.03.2009 року.

Після проходження курсу лікування рішенням МСЕК від 28.04.2009 року йому встановлено 40% втрати професійної працездатності безстроково.

10.12.2020 року висновком МСЕК йому встановлено 65% втрати професійної працездатності (45% - ХОЗЛ та 20% - вібраційна хвороба), визнано інвалідом третьої групи.

У зв`язку із профзахворюванням він змушений перебувати на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, йому заборонено працювати за своїми професіями та в шкідливих умовах праці. Також, його турбує погане самопочуття. Він часто задихається, не залежно від фізичних навантажень, пори року або доби. Задуха виникає спонтанно та може турбувати його 4-5 разів на добу. Також його часто турбує кашель то сухий то з мокротинням. Після кашлю починає боліти в грудях та між лопатковій ділянці, що потім переходе в загальну слабкість, швидку втому та навіть запаморочення. Після таких приступів посилюється серцебиття та піднімається тиск. Турбують стійкі болі у шийному та попереково-крижовому відділах хребта, що обмежує рухи. Крім того, болять всі суглоби та постійно мерзнуть пальці. Такий фізичний стан дуже його пригнічує, він часто не може через біль спати вночі, його охоплюють страхи за своє життя, за майбутнє та майбутнє родини, і ці душевні болі іноді бувають сильніші ніж фізичні.

Просив суд стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я на виробництві - 200000,00 гривень без урахування податків з доходів фізичних осіб та обов`язкових платежів.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 лютого 2020 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я на виробництві.

Судові витрати в сумі 908,00грн. віднесені за рахунок держави.

Позивач ОСОБА_1 , будучи незгодним з ухваленим судовим рішенням подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, незаконність судового рішення, ставить питання про його скасування з ухваленням нового рішення про повне задоволення, заявлених у позові вимог.

При цьому, позивач вказує на помилковість висновків суду першої інстанції про те, що висновком МСЕК від 28.04.2009 року позивачу повторно було встановлено 40% втрати професійної працездатності (20% - ХОЗЛ та 20% - вібраційна хвороба) безстроково, без встановлення групи інвалідності з посиланням на рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.04.2010 року, яким частково був задоволений його позов до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Кривому Розі Дніпропетровської області про стягнення моральної шкоди в розмірі 24000 грн. (справа №2-1237/10/0408).

Позивач наголошує на тому, що 08 лютого 2002 року Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини йому було встановлено префесійне захворювання за діагнозом: Вібраційна хвороба 1-2 стадії з церебрально-периферичною ангіодистонією з вегетативно-сенсорною полінейропатією з дистрофічним синдромом у вигляді дефарматрозу ліктьових суглобів, плечолопаткового та ліктьового пері артрозів. НФС першого-другого ступеня.Стійкий больовий синдром. Висновком МСЕК у 2002 році первинно було встановлено 20% втрати працездатності.

22 січня 2009 року Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини йому було встановлено ще одне захворювання за діагнозом: Хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (пиловий бронхіт першої-другої стадії, емфізема легень першої-другої стадії). ЛН першого ступеня. Висновком МСЕК від 28.04.2009 йому повторно встановлено 405 втрати професійної працездатності (20%-ХОЗЛ та 20% вібраційна хвороба) безстроково, інвалідності не встановлено. При цьому 20% втрати працездатності по ХОЗЛ було встановлено первинно, про що зазначено на зворотній сторінці МСЕК, на, що суд першої інстанції не звернув уваги. Вказує на те, що він отримав два професійні захворювання 6 вібраційну хворобу в 2002 році та хронічне обструктивне захворювання легень у 2009 році.

Позивач наголошує на тому, що у зв`язку із погіршенням стану здоровя висновком МСЕК від 10 грудня 2020 року йому вже встановлено 65% втрати професійної працездатності, з яких 45% по ХОЗЛ та 20% по вібраційній хворобі, та встановлена третя група інвалідності.

Позивач вказує на те, що оскільки професійне захворювання ХОЗЛ йому було вперше встановлено у 2009 році тому роботодавець повинен відшкодувати завдану йому ушкодженням здоровя моральну шкоду.

Відзив на апеляційну скаргу позивача не подано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч.2 ст.369 ЦПК України, оскільки ціна позову менша розміру ста мінімальних заробітних плат.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Матеріалами справи і судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 працював на шахті «Сєвєрна» РУ ім. Кірова з 01.10.1982 року по 01.04.1983 року підземним гірником, з 01.04.1983 року по 01.11.1987 року підземним бурильником шурупів, з 01.11.1987 року по 27.09.1996 року підземним прохідником; на шахті «Родіна» ВАТ «Кривбасзалізорудком» з 13.02.1997 року по 14.06.2002 року підземним прохідником, з 14.06.2002 року по 25.11.2008 року підземним електрослюсарем черговим та з ремонту устаткування. Звільнений 25.11.2008 року за власним бажанням (а.с.7-10).

Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини 22.01.2009 року йому встановлено профзахворювання: хронічне обструктивне захворювання легень І-ІІ стадії (пиловий бронхіт І-ІІ стадії, емфізема легень І-ІІ стадії) ЛН І-ІІ ступеня (а.с.12).

У зв`язку з зазначеним вище рішенням складено Акт №26 розслідування хронічного професійного захворювання від 11.03.2009 року, в п.16 якого визначено, що професійне захворювання виникло за таких обставин: працюючи на шахті «Родіна» ВАТ «Кривбасзалізрудком» з 13.02.1997р. по 14.06.2002р. (5р. 4міс.) підземним прохідником, з 14.06.2002р. по 25.11.2008р. (6р. 5 міс.) підземним електрослюсарем черговим та з ремонту устаткування, ОСОБА_1 , згідно з професійними обов`язками, виконував роботи у підземних умовах шахти, у зоні діючих машин і устаткування, де з-за того, що були випадки порушення нормативного провітрювання гірничих виробок та несистематичного використання комплексу пилеподавлення, запиленість повітря робочої зони на робочих місцях перевищувала ГДК. Згідно з санітарно-гігієнічною характеристикою умов праці, підготовленою Сакасаганською райСЕС за №2/2-571 від 12.03.2008р. працюючи на шахті «Сєвєрна» РУ ім. Кірова: з 01.10.1982р. по 01.04.1983р. (6 міс.) підземним гірником, з 01.04.1983р. по 01.11.1987р. (4р. 7міс.) підземним бурильником шпурів та з 01.11.1987р. по 27.09.1996р. (8р. 10 міс.) підземним прохідником, ОСОБА_1 , виконував роботи, які також характеризувалися запиленістю повітря робочої зоні, яка перевищувала ГДК (а.с.11-13).

Висновком МСЕК від 28.04.2009 року ОСОБА_1 повторно встановлено 40% втрати професійної працездатності (20% - ХОЗЛ та 20% - вібраційна хвороба) безстроково, інвалідності не встановлено (а.с.15).

Висновком МСЕК від 10.12.2020 року встановлено 65% втрати професійної працездатності (45% - ХОЗЛ та 20% - вібраційна хвороба) безстроково з 07.12.2020 року, встановлено третю групу інвалідності безстроково (а.с.14).

Разом із цим, з матеріалів цивільної справи №2-1237/10/0408 за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Кривому Розі Дніпропетровської області про стягнення моральної шкоди, вбачається, що первинно ОСОБА_1 встановлено втрату професійної працездатності 08.04.2002 року в розмірі 25% (справа №2-1237/10/0408, а.с.60).

Рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.04.2010 року позов ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Кривому Розі Дніпропетровської області про стягнення моральної шкоди задоволено частково, стягнуто з відповідача на його користь 24000,00грн. (справа №2-1237/10/0408, а.с.68, 69).

Рішення суду оскаржено, залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24.06.2010 року (справа №2-1237/10/0408, а.с.88, 89), виконано в повному обсязі (справа №2-1237/10/0408, а.с.100, 101).

Суд першої інстанції, відмовляючи позивачеві у задоволенні позовних вимог в повному обсязі виходив з того, що право на відшкодування моральної шкоди виникає у потерпілого з дня встановлення стійкої втрати професійної працездатності, в даному випадку з 08.04.2002 року коли позивачу вперше було встановлено втрату професійної працездатності, тому, заявлені до ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» вимоги про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я на виробництві задоволенню не підлягають, оскільки заявлені до неналежного відповідача.

Проте колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно зі ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів (частина перша статті 1168 ЦК України).

Статтею 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають він нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Позивачем подано позов до відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» як правонаступника РУ ім.Кірова, оскільки позивач протягом тривалого часу працював на шахті «Північна» РУ ім. Кірова.

Під час судового розгляду справи суд першої інстанції дійшов висновку, що на момент передачі до складу Криворізького державного гірничо-металургійного комбінату «Криворіжсталь» майна державного підприємства «Рудоуправління імені Кірова» закон передбачав перехід прав та обов`язків від однієї юридичної особи до іншої з моменту переходу майна особи від однієї особи до іншої, а відтак, ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» є правонаступником РУ ім. Кірова.

Так, наказом Державного комітету промислової політики України №20 від 22 січня 2001 року та Статутом №613-139 визначено, що Державне підприємство «Рудоуправління ім. Кірова» є правонаступником всіх майнових та немайнових прав і обов`язків Дочірнього підприємства «Державне рудоуправління ім. Кірова» та згідно з п.п.1.1-2.2 наказу Державного комітету Промислової політики України №165 від 19.04.2001р. «Про подальшу реструктуризацію РУ «ім. Кірова»» майно державного підприємства «Рудоуправління імені Кірова», зокрема, шахта ім. Артема, на якій позивач працював, було передане на баланс Криворізького державного гірничо-металургійного комбінату «Криворіжсталь», правонаступником якого є ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».

01.07.1975 року промислове об`єднання «Кривбасруда» (згідно з постановою Ради Міністрів УРСР від 18.04.1975 року за №194 та наказом по Мінчормету СРСР від 12.06.1975 року за №430) реорганізовано у Виробниче об`єднання, до складу якого увійшли всі Рудоуправління на правах виробничих структурних одиниць.

Станом на 01.01.1978 року до складу ВО «Кривбасруда» входило 10 Рудоуправлінь. Рудоуправління «Інгулець» наказом Міністерства чорної металургії УРСР від 01.09.1977 року передано до складу Інгулецького гірничо-збагачувального комбінату.

01.01.1988 року на виконання наказів Мінчормету СРСР від 16.11.1987 року за №1015 і ГПО «Южруда» від 13.10.1987 року за №2 на базі Рудоуправлінь імені: Леніна, Р. Люксембург, ХХ партз`їзду, Фрунзе, Дзержинського, Ілліча створено три Виробничі одиниці: РУ ім. Леніна, РУ ім. ХХ партз`їзду, РУ ім. Дзержинського.

Так, у 1989 році Рудоуправління ім. Кірова вийшло зі складу ВО «Кривбасруда» та стало самостійною юридичною особою - Рудоуправління ім. Кірова ДВО «Південруда» ММ УРСР, яке в наступному підпорядковувалось Мінпромполітики України.

Відповідно до спільного наказу Мінпромполітики України та Фонду держмайна №65/322 від 22.02.1999 року Рудоуправління ім. Кірова Мінпромполітики України перейменоване у Дочірнє підприємство «Державне рудоуправління ім. Кірова» ДАК Укрудпром.

28 грудня 2000 року на підставі спільного наказу Мінпромполітики України та Фонду держмайна Дочірнє підприємство «Державне рудоуправління ім. Кірова» ДАК Укрудпром реорганізоване у Державне Рудоуправління імені Кірова.

30.03.2001 року Державним комітетом Промислової політики України було видано Наказ №135 від 30.03.2001 року «Про створення робочої групи з питань приєднання окремих виробничих потужностей РУ ім. Кірова до складу Криворізького державного гірничо-металургійного комбінату «Криворіжсталь», згідно якого на робочу комісію було покладено обов`язки щодо розгляду питань, пов`язаних з передачею основних фондів та виробничих потужностей державного підприємства «Рудоуправління імені Кірова» до Криворізького державного гірничо-металургійного комбінату «Криворіжсталь», в тому числі й питань дебіторської та кредиторської заборгованості, заборгованості рудоуправління з нарахованих регресних позовів, заробітної плати та інших виплат.

Згідно з п.п.1.1-2.2 наказу Державного комітету Промислової політики України №165 від 19.04.2001 року «Про подальшу реструктуризацію РУ «ім. Кірова»» майно державного підприємства «Рудоуправління імені Кірова» передане на баланс Криворізького державного гірничо-металургійного комбінату «Криворіжсталь» для збільшення його статутного фонду та створення на його базі шахтоуправління з підземного видобутку руди на правах структурного підрозділу комбінату та проведена інвентаризація РУ ім. Кірова по всіх статтях балансу станом на 01.04.2001 року.

П.п.3.1-3.2 розділу 3 вказаного Наказу було передбачено створення комісії з прийому-передачі основних фондів та інших статей балансу РУ ім. Кірова на баланс Криворізького державного гірничо-металургійного комбінату «Криворіжсталь»; забезпечення прийому-передачі основних фондів та інших статей балансу РУ ім. Кірова станом на 01.05.2001 року, які передаються до Криворізького державного гірничо-металургійного комбінату «Криворіжсталь».

Відповідно до Додатку №1 до Наказу №165 від 19.04.2001 року «Укрупнений перелік об`єктів та виробничих потужностей РУ ім. Кірова, що підлягають передачі на баланс Криворізького державного гірничо-металургійного комбінату «Криворіжсталь», шахта «Північна», на якій працював позивач на момент отримання ним професійного захворювання, відійшла до Криворізького державного гірничо-металургійного комбінату «Криворіжсталь».

Згідно ст.37 ЦК України, в редакції 1963 року, при злитті і поділі юридичних осіб (права і обов`язки) переходять до нововиниклих юридичних осіб. При приєднанні юридичної особи до іншої юридичної особи її майно (права та обов`язки) переходять до останньої.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону СРСР «Про державне підприємство (об`єднання)» (в редакції, що діяла станом на 09.01.1990 року) об`єднання, незалежно від територіального розташування структурних одиниць і самостійних підприємств, що входять до його складу, функціонує як єдиний виробничо-господарський комплекс, забезпечує органічне поєднання інтересів розвитку галузей і територій. Воно здійснює свою діяльність на основі єдиного плану і балансу.

При цьому, суд першої інстанції, визнаючи ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» неналежним відповідачем по справі, виходив з того, що право на відшкодування у позивача моральної шкоди виникло з 08.04.2002 року, коли йому вперше було встановлено втрату професійної працездатності, коли застраховані громадяни, які потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, мали право на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду з моменту набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», тобто з 01 квітня 2001 року до 01 січня 2006 року.

Суд також дійшов висновку, що своїм правом звернення до належного відповідача позивач ОСОБА_1 скористався, звернувшись до суду з позовом про відшкодування шкоди у 2010 році.

Однак, суд першої інстанції не звернув уваги на ті обставини, що 08 лютого 2002 року Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини позивачу було встановлено професійне захворювання за діагнозом: Вібраційна хвороба 1-2 стадії з церебрально-периферичною ангіодистонією з вегетативно-сенсорною полінейропатією з дистрофічним синдромом у вигляді дефарматрозу ліктьових суглобів, плечолопаткового та ліктьового пері артрозів. НФС першого-другого ступеня.Стійкий больовий синдром. Висновком МСЕК у 2002 році первинно було встановлено 20% втрати працездатності.

22 січня 2009 року Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини позивачу було встановлено ще одне захворювання за діагнозом: Хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (пиловий бронхіт першої-другої стадії, емфізема легень першої-другої стадії). ЛН першого ступеня. Висновком МСЕК від 28.04.2009 йому повторно встановлено 40% втрати професійної працездатності (20%-ХОЗЛ та 20% вібраційна хвороба) безстроково, інвалідності не встановлено. При цьому 20% втрати працездатності по ХОЗЛ було встановлено первинно, про що зазначено на зворотній сторінці МСЕК (а.с.15-зворот).

Тобто, суд не звернув уваги на те, що друге професійне захворювання було встановлено позивачу 28.04.2009 року вперше, коли особ"язок по відшкодуванню шкоду був покладений законом на роботодавця, а не на Фонд, тому висновок суду про те, що ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» є неналежним відповідачем по справі, колегія суддів вважає неправильним.

Матеріалами справи підтверджено, що причиною виникнення професійного захворювання є робота позивача на шахті «Сєвєрна» РУ ім. Кірова: з 01.10.1982р. по 01.04.1983р. (6 міс.) підземним гірником, з 01.04.1983р. по 01.11.1987р. (4р. 7міс.) підземним бурильником шпурів та з 01.11.1987р. по 27.09.1996р. (8р. 10 міс.) підземним прохідником, ОСОБА_1 , виконував роботи, які також характеризувалися запиленістю повітря робочої зоні, яка перевищувала ГДК, що підтверджено санітарно-гігієнічною характеристикою умов праці, підготовленою Сакасаганською райСЕС за №2/2-571 від 12.03.2008р. (а.с.11-13).

Оскільки ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» є правонаступником шахти «Північна» РУ ім. Кірова, на якій тривалий час працював позивач, останній повинен нести відповідальність за спричинену позивачу моральну шкоду.

З урахуванням викладеного вище, колегія суддів погоджується з доводами позивача викладеними в апеляційній скарзі і вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог, оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди)» з наступними змінами, факт заподіяння моральної шкоди пов`язують не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що професійне захворювання позивача, яке завдає йому фізичного болю та душевних страждань, виникло зокрема і з вини відповідача, яким не було виконано вимоги законодавства щодо створення на робочому місці працівника умов праці відповідно до нормативно-правових актів.

У п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", роз`яснено, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість отриманого захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретні обставини по справі, характер моральних страждань і наслідки, що наступили.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди колегія суддів бере до уваги конкретні обставини справи, тяжкість наслідків, які настали в здоров`ї позивача, незворотність таких наслідків, розмір втрати працездатності, постійний характер страждань позивача, ступінь втрати професійної працездатності, вперше з 13.04.2009 року по ХОЗЛ -20% без встановлення групи інвалідності, з 10 грудня 2020 року йому вже встановлено 65% втрати професійної працездатності, з яких 45% по ХОЗЛ та встановлена третя група інвалідності, що свідчить про погіршення стану здоровя позивача, вказує на негативність наслідків та, виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості вважає, що компенсація моральної шкоди в розмірі 140 000 грн. без утримання податку з доходу фізичних осіб, буде достатньою та справедливою моральним стражданням позивача.

Позивач подав позов про стягнення моральної шкоди спричиненої ушкодженням здоров`я та визначив її у грошовому вимірі, тому позовна вимога є майновою.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З відповідача Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь держави підлягає стягненню судовий збір 1400 грн. відповідно до задоволеної частини позовних вимог.

За подання позивачем апеляційної скарги на рішення суду зПублічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2100 грн. (1400 грн. х 150%).

Керуючись ст.ст.367, 374, ст.376, 381, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 лютого 2021 року, скасувати, ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (), юридична адреса: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, 1 на користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 моральну шкоду в розміру 140 000 грн. (сто сорок тисяч гривень) без утримання податку з доходу фізичних осіб.

Стягнути Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (), юридична адреса: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, 1 на користь держави судовий збір в розмірі 1400 (одна тисяча чотириста гривень) грн.

Стягнути Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (), юридична адреса: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, 1 на користь держави судовий збір в розмірі в розмірі 2100 (дві тисячі сто гривень) грн. за подачу позивачем апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 29 квітня 2021 року.

Головуючий:

Судді: