КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 року місто Київ.

Справа 754/12831/17

Апеляційне провадження № 22-ц/824/12961/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Желепи О.В.

суддів Кравець В.А., Мазурик О.Ф.

при секретарі Міщенко Н.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 19 липня 2021 року (у складі судді Панченко О.М., інформація щодо дати складання повного тексту судового рішення відсутня)

в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Скайд», третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування майнової шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2017 року ОСОБА_3 (надалі по тексту - позивач) звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_2 (надалі по тексту - відповідач 1), Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Скайд» (надалі по тексту - відповідач 2), з урахуванням поданої заяви про збільшення вимог позову, просив суд стягнути з відповідачів солідарно на свою користь матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 150 808. 38 грн. та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.04.2016 року о 00 год. 05 хв. в м. Києві відповідач 1, керуючи автомобілем «Хонда», д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Данькевича в м. Києві, рухаючись заднім ходом не впевнився в безпеці руху, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем «Фіат Лінеа», д/н НОМЕР_2 , який належить позивачу ОСОБА_3 , що спричинило пошкодження транспортних засобів. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 16.05.2016 року відповідача 1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди № 2171/15 від 10.06.2016 року вартість матеріального збитку заподіяного автомобілю «Фіат Лінеа» д.н.з. НОМЕР_2 складає 77 888.35 грн.

Правова відповідальність власника «Хонда» д.н.з. НОМЕР_1 застрахована у ПАТ «СК «СКАЙД» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/4256694, з лімітом страхового відшкодування 100 000 грн.

Після ДТП відповідач 1 звернувся до страхової компанії з повідомленням про настання страхової події, однак станом на день подачі позову до суду позивач суми страхового відшкодування не отримав. Позивач зазначає, що відповідачі солідарно зобов`язані виплатити йому 150 808.38 грн. в рахунок матеріальної шкоди, згідно висновку експерта за результатами проведення автотоварознавчої експертизи.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 19 липня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Скайд», третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України про стягнення майнової шкоди, - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в сумі - 50 808 грн. 38 коп. та судовий збір в розмірі - 809 грн. 80 коп.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Скайд» на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в сумі - 100 000 грн. та судовий збір в розмірі - 809 грн. 80 коп.

Не погоджуючись з оскаржуваним рішенням, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся 04.08.2021 року, відповідно до поштової відмітки, з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволені позову у повному обсязі. Вказує, що оскаржуване рішення є необґрунтованим, постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушено норми процесуального права, за не повного встановлення обставин справи, та за недоведеності тих обставин, які суд вважав встановленими і які мають правове значення для її вирішення.

Звертає увагу на те, що експерт всупереч вимогам закону прийняв 13.11.2019 року заяву від ОСОБА_3 з документами на 31 аркуші на флеш носій з фотографіями пошкодженого КТЗ, що не мав право роботи без дозволу суду. Скарга містить доводи про те, що суд та експерт не вірно визначили розмір відшкодування шкоди в сумі вартості відновлювального ремонту транспортного засобу станом на час проведення дослідження на 2019 рік, а не станом на час пошкодження транспортного засобу .

Відзиву на апеляційну скаргу сторонами по справі подано не було.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні відповідач та його представник ОСОБА_1 доводи скарги підтримали з підстав , що в ній викладені.

Позивач просив розглянути справу за його відсутності, в задоволенні скарги відмовити.

Відповідач ПАТ «Страхова компанія «Скайд» та третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро Україниу судове засідання свого представника не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не сповістили, клопотання про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходили.

Відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегією суддів вирішено розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Желепи О.В., пояснення відповідача та його представника, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Положеннями статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

За змістом ст. 29, п. 32.7 ст. 32 вказаного Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а страховик не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу.

Отже, обов`язок з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Таким чином, відповідач як страховик відповідальності особи, винної у дорожньо-транспортній пригоді, на підставі спеціальної норми статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і зазначеним відновлювальним ремонтом згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодовує особа, яка завдала збитків.

Судом першої інстанції встановлено, що власником автомобіля марки «Фіат Лінеа» д.н.з. НОМЕР_2 є позивач ОСОБА_3

24.04.2016 року о 00 год. 05 хв. в м. Києві відповідач ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Хонда», д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Данькевича в м. Києві, рухаючись заднім ходом не впевнився в безпеці руху, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем «Фіат Лінеа», д/н НОМЕР_2 , який належить позивачу ОСОБА_3 , що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 16.05.2016 року відповідача 1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

В суді першої інстанції встановлено, що транспортний засіб, яким керував відповідач ОСОБА_2 під час ДТП був застрахований в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «СКАЙД»», що підтверджується полісом АЕ/4256694, з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну - 100 000 грн.

Вказані обставини, які суд вважав встановленими є недоведеними, оскільки ліміт відповідальності складав не 100 000 грн, а 50 000, що встанволено апеляційним судом.

Внаслідок вказаного ДТП автомобіль марки «Фіат Лінеа», д.н.з. НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження, що підтверджується матеріалами справи.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що сума страхової виплати є недостатньою для покриття завданої позивачу матеріальної шкоди, різниця між фактичним розміром шкоди (150 808.38 грн.) і страховою виплатою (100 000 грн.) має бути сплачена безпосередньо відповідачем-1 у відповідності до положень ст. 1194 ЦК України, що складає 50 808.38 грн. Відповідачем 2 на користь позивача має бути сплачений ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілого в розмірі 100 000 грн. відповідно до положень ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Колегія суддів з таким висновком в повній мірі погодитись не може з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Рішення районного суду значеним вимогам закону не відповідає.

Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України).

Відповідно до статті 511 ЦК України зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

З огляду на вищенаведене, потерпіла особа має право на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоду.

Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування в розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобов`язання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється згідно зі статтею 599 ЦК України виконанням, проведеним належним чином.

Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

Стягуючи з з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в сумі - 50 808 грн. 38 коп, суд першої інстанції виходив з того, різниця між фактичним розміром шкоди (150 808.38 грн.) і страховою виплатою (100 000 грн.) має бути сплачена безпосередньо відповідачем-1 у відповідності до положень ст. 1194 ЦК України, що складає 50 808.38 грн

Колегія суддів з таким висновком погодитись не може, виходячи з наступного.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення автотоварознавчої експертизи від 28.11.2019 року №27356/19-54 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Фіат Лінеа», д.н.з. НОМЕР_2 в результаті пошкодження при ДТП з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу КТЗ «Фіат Лінеа», д/н НОМЕР_2 станом на момент проведення експертизи - 28.11.2019 року зі сроком експлуатації 8.17 років, складає 150 808.38 грн. (а.с.153-164).

В цьому ж висновку зазначено, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу станом на момент ДТП, що відбулася 24 квітня 2016 року складає 71 962 грн. 23 коп.

Апеляційним судом встановлено, що позивач відремонтував пошкоджений автомобіль в червні 2016 року

Відповідно до Акту №ОУ-000013 від 24 червня 2016 року здачі прийняття робіт (надання послуг) , а також квитанцій про їх оплату, загальна вартість робіт, необхідних для відновлення транспортного засобу після ДТП становить 73759 грн. 06 к.

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру № 4 від 24.06.2016 року ОСОБА_3 за ремонт FIAT держ. № НОМЕР_2 сплачено суму 38759 грн. 06 к., до квитанції до прибуткового ордеру № 3 від 07.06.2016 року сплачено -35000, 00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Як вбачається з п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно зі ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно п. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013, № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Апеляційним судом встановлено, що позивач на відновлення транспортного засобу витратив 73 759 грн. 06 коп., саме ця сума є його реальними збитками.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності вказаний Закон (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5).

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих унаслідок ДТП, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення статті 1194 ЦК України.

Відповідно до п. 9.2 ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ( станом на 09.12.2015 року), розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільної відповідальності наданого ПАТ Страхова Компанія "Скайд" зі строком дії з 03 травня 2015 року до 29 травня 2016 року, цивільна відповідальність водія автомобіля Хонда ДНЗ НОМЕР_1 була застрахована з лімітом відповідальності за шкоду майну на 50 000 грн.

Враховуючи, що цивільна відповідальність водія, винного в ДТП, була застрахована у відповідача 2, та ліміт відповідальності становив 50000, 00 гривень, колегія суддів враховуючи сплачену позивачем суму за ремонт автомобіля ( 73759, 06 гривень) , вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 різницю між встановленим лімітом та сплаченою сумою за ремонт автомобіля, що становить 23579 грн. 06 коп.

Доводи позивача проте, що відповідач не надавав йому кошти у 2016 році на ремонт, а він ремонтував автомобіль за власні кошти, а тому визначати шкоду необхідно за цінами 2019 року, колегія суддів не приймає, оскільки суд встановив, що за обставинами даної справи ремонт був здійснений за цінами 2016 року. Разом з тим , суд роз`яснює позивачу, що він має право на стягнення індексу інфляції нарахованого на витрачену ним суму, за період до моменту сплати відповідачем присуджених судом сум.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції, було допущено порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення та неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, рішення суду за цих обставин необхідно змінити , зменшивши суму стягнення з винної особи до 23579 грн. 06 коп.

Відповідно до ч.4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права, а також порушення процесуальних норм, які є обов`язковою підставою для скасування рішення суду.

За обставинами даної справи встановлено, що суд першої інстанції зі страхової компанії стягнув суму відшкодування, яка в два рази перевищує їх ліміт відповідальності, а тому суд вважає за необхідне змінити рішення суду і в частині вирішення вимог до відповідача 2, стягнувши з них на користь позивача суму відшкодування в розмірі ліміту їх відповідальності - 50 000 грн.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З урахуванням зміни рішення, необхідно також здійснити розподіл судових витрат.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем сплачено судового збору за подачу позову з урахуванням уточнень позовних вимог в загальному розмірі 1619 грн. 60 коп.

Відповідачем за апеляційну скаргу понесено такі судові витрати: судовий збір за подачу апеляційну скаргу 1213 грн. 50 коп.

З урахуванням часткового задоволення позовних вимог (24%) та апеляційної скарги (76%) та виходячи з положень ст.141 ЦПК України колегія суддів вважає необхідним зміні рішення в частині стягнення з відповідача судових витрат та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати 388 грн. 70 коп. Також відшкодуванню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 підлягають судові витрати за подачу апеляційної скарги у розмірі 922 грн. 26 коп.

Згідно з ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах (ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 376, 381, 383, 389 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Заочне рішення Десянського районного суду міста Києва від 19 липня 2021 року змінити.

Зменшити розмір відшкодування майнової шкоди, який підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 з 50808 (п`ятдесяти тисяч вісімсот вісім) гривень 38 копійок до 23579 (двадцяти трьох тисяч п`ятсот сімдесят дев`ять) гривень 06 копійок.

У зв`язку з чим рішення в частині вирішення питання розподілу судових витрат змінити, зменшивши розмір судових витрат, який підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 з 809 (вісімсот дев`яти) гривень 80 копійок до 388 (триста вісімдесяти вісім ) гривень 70 копійок.

Зменшити розмір стягнутої суми з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Скайд» на користь ОСОБА_3 з 100000 грн. 00 коп. до 50000 ( п`ятдесяти тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 922 ( дев`ятсот двадцять дві ) гривні 26 копійок.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач-1: ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач-2: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Скайд», , адреса: м. Київ, провулок Р. Лужевського, 14 корпус 1, офіс 3Б.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 22 жовтня 2021 року.

Головуючий О.В. Желепа

Судді: В.А. Кравець

О.Ф. Мазурик