Справа № 326/518/21
Провадження № 2/326/216/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2021 року м. Приморськ

Приморський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Каряки Д.О.,

при секретарі Кузякіної К.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приморської міської ради Приморського району Запорізької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк, тривалістю у три місяці, для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, що залишилась після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки. 14.12.2012 ОСОБА_2 склала заповіт на його користь. 24.07.2020 він подав до Приморської держнотконтори заяву про прийняття спадщини після її смерті. Однак, у зв`язку з ненаданням на протязі тривалого часу інформації стосовно заведення спадкової справи, він у лютому 2021 року повторно звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Кияниці О.В. із заявою про прийняття спадщини. Однак йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. У квітні 2020 року сусідка померлої ОСОБА_2 у телефонній розмові з ним, повідомила про її смерть, та, що в будинку ОСОБА_2 було знайдено заповіт, складений на його користь. Про існування даного заповіту йому не було відомо. Через відсутність на протязі тривалого часу інформації щодо смерті ОСОБА_2 , а також його необізнаності щодо наявності заповіту, ним було пропущено шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини.

В судове засідання сторони не з`явилися, надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.19); представник відповідача позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення (а.с.20).

Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні.

Тому суд може розглянути справу без участі сторін, і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювати фіксацію судового процесу звукозаписувальними технічними засобами.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з свідоцтвом про смерть, яке видано повторно 30 квітня 2020 року Приморським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Приморськ Приморського району Запорізької області, про що складено відповідний актовий запис № 115 (а.с.7).

15 січня 2007 року ОСОБА_2 на підставі розпорядження голови Приморської районної державної адміністрації від 05.12.2005 № 881 отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 138516 площею 7.3299 га, розташовану на території Приморської міської ради Приморського району Запорізької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказаний Державний акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №10 (а.с.8-9).

14 грудня 2012 року приватним нотаріусом Приморського районного нотаріального округу Запорізької області Фіщиним В.В. було посвідчено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яким зробила таке заповідальне розпорядження: земельну ділянку розміром 7,3299 га в межах згідно з планом, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Приморської міської ради Приморського району Запорізької області, що належить їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 138516, виданого Приморським районним відділом земельних ресурсів 15 січня 2007 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №10, заповіла ОСОБА_1 , який народився в м. Приморську Запорізької області ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.10-11).

24.07.2020 ОСОБА_1 звернувся до Приморської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12).

У інформаційному листі приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кияниця О.В. від 03.02.2021 повідомлено ОСОБА_1 про неможливість завести спадкову справу після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини (а.с.14).

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Відповідно до положень статті 63 Закону України «Про нотаріат» в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно з пунктами 7, 209, 188, 214 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 283/8882 (чинних на час виникнення спірних правовідносин), довідки про заповіти (про наявність заповіту, його зміст та ін.) видаються особам, щодо яких було складено заповіт, а також органам, переліченим в абзаці третьому пункту 7, та спадкоємцям за законом тільки після смерті заповідача за умови подання свідоцтва про його смерть. При підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом шляхом витребування відповідних доказів перевіряє: факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, наявність та чинність спадкового договору, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво; перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині. Нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі.

Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини.

Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 26 червня 2019 року № 61-38298св18.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 був необізнаними про наявність заповіту, складеного на його користь ОСОБА_2 , оскільки спадкова справа після її смерті не заводилася, й відповідно не було здійснено повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом. Позивач навів поважні причини пропуску строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини в установлений законом строк. Такі обставини позбавляють можливості позивача оформити свої спадкові права. В інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє порушене право він не може.

Враховуючи викладене суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, йому необхідно встановити додатковий строк для подання заяви для прийняття спадщини, та визнати причину пропуску встановленого законом строку для подачі заяви про прийняття спадщини поважною.

Керуючись ст.ст. 1220, 1270 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 19, 81, 200, 206, 263-265, 272, 353, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приморської міської ради Приморського району Запорізької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) додатковий строк у три місяці для прийняття спадщини за заповітом після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Приморськ Приморського району Запорізької області.

Копію рішення надіслати сторонам в порядку, передбаченому ст. 272 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання.

Суддя: Д.О. Каряка

Згідно з оригіналом: суддя Д.О. Каряка

05.05.21