Справа № 209/3829/20
Провадження № 2/209/224/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2021 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Байбара Г.А.

за участі: секретаря Догадайло Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське Дніпропетровської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

АТ «Акцент- Банк» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором б/н від 03 вересня 2018 року, що виникла станом на 17 листопада 2020 року, в розмірі 28146,45 грн. та складається з наступного: 26968,21 грн. - заборгованість за кредитом, 1128,24 грн. - заборгованість по відсоткам, та сплачений судовий збір.

На обґрунтування позову зазначено, що 03 вересня 2018 року ОСОБА_1 приєдналася до Умов та правил надання банківських послуг в ПАТ «Акцент-Банк», правонаступником якого є АТ «Акцент-Банк», з метою укладання кредитного договору б/н та отримання кредитної картки. На підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» відповідачці було надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 46,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила, що підписана анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом відповідачки у заяві. Умовами та правилами надання банківських послуг було передбачено прийняття відповідачкою будь-якого розміру кредитного ліміту, нарахування передбачених Тарифами банку відсотків на боргові зобов`язання за кредитом та овердрафтом, можливість здійснювати зміну Тарифів та інших умов обслуговування рахунків. АТ «Акцент-Банк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачці кредит (встановивши кредитний ліміт) у розмірі відповідно до умов договору. Згідно Умов та правил надання банківських послуг відповідачка зобов`язалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором, а у разі виникнення прострочених зобов`язань зобов`язалася сплатити банку плату за користування кредитом у розмірі подвійної місячної процентної ставки, що нараховується від суми загальної заборгованості з моменту виникнення заборгованості під час дії пільгового періоду за карткою внаслідок невнесення щомісячного мінімального платежу в повному обсязі. Відповідачка не надавала банку своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення в розрахунку заборгованості. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором, відповідачка станом на 17 листопада 2020 року має заборгованість в розмірі 28146,45 грн., яка складається з наступного: 26968,21 грн. - заборгованість за кредитом, 1128,24 грн. - заборгованість по відсоткам. Відповідачка продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, чим порушуються права позивача.

Ухвалою судді від 03 лютого 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовної провадження.

В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Одночасно з позовною заявою представником позивача - Шкапенко О.В. було подане письмове клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача (а.с. 6), про що також було зазначено в підписаній цим представником позивача позовній заяві (а.с. 5).

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала письмову заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги АТ «Акцент-Банк» не визнає, просить відмовити в задоволенні позову. Також у цій заяві зазначила, що на момент звернення позивача до суду з цим позовом (24 грудня 2020 року) розмір заборгованості за кредитним договором становив 13960,96 грн., а не 28146,45 грн, що підтверджується випискою банку з карткового рахунку від 09 березня 2021 року. Крім того, в період з 06 січня 2021 року по 18 лютого 2021 року нею було сплачено банку 15041 грн., тобто на 855,51 грн. більше від тієї суми, яку банку просив стягнути з неї у заявленому позові. Станом на 18 лютого 2021 року вона повністю сплатила банку заборгованість за кредитним договором та закрила картку. Вона неодноразово до відкриття провадження у справі просила банк відкликати позовну заяву у зв`язку із добровільною сплатою нею заборгованості за кредитним договором, що надало б можливість банку просити суд повернути сплачений банком судовий збір при звернення до суду з цим позовом, але банк цього не зробив. Вважає, що переплачені нею 855,51 грн. необхідно зарахувати до суми судового збору, який суд може стягнути з неї пропорційно заявленим банком позовним вимогам на день звернення до суду. На підтвердження вказаних нею обставин просить долучити до матеріалів справи виписку по картковому рахунку станом на 19 грудня 2021 року, довідку банку про відсутність в неї заборгованості за кредитним договором, п`ять квитанцій на загальну суму 15041,00 грн.

Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 3 ст. 211, суд ухвалив розглядати справу у судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів та з урахуванням позиції сторін, що викладена позивачем у позовній заяві та відповідачкою в її письмовій заяві від 23 квітня 2021 року та наданих відповідачкою до розгляду справи по суті письмових доказів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази та встановивши фактичні обставини і зміст спірних правовідносин, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 03 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до ПАТ «Акцент-Банк», правонаступником якого є АТ «Акцент-Банк», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку (а.с. 8 оберт).

У анкеті-заяві відповідачка зазначила, що вона згода з тим, що її заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування та кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилася з договором про надання банківських послуг до його укладення та згодна з його умовами, екземпляр договору згодна отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту www.a-bank.com.ua. Вона зобов`язується виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайте А-Банку. Умови кредитування, відомості про сукупну вартість кредиту їй роз`яснені та зрозумілі, рекламний буклет з тарифами, правила користування, основними умовами, обслуговування та кредитування нею отримані.

Згідно підписаного відповідачкою 03 вересня 2018 року паспорту споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» (а.с. 9), типом кредиту є поновлювальна кредитна лінія (ліміт) з пільговим періодом; сума/ліміт кредиту - до 50000 грн; мета кредиту на споживчі цілі; спосіб та строк надання кредиту - кредитні кошти надаються у вигляді встановлення кредитного ліміту на кредитну картку, строк надання - протягом одного дня; процентна ставка, відсотків річних становить: базова процентна ставка - 3,9% в місяць (46,8% річних), 3,7% в місяць (44.4% річних); тип процентної ставки - фіксована (може бути змінена за згодою кредитодавця та споживача шляхом укладання додаткової угоди до договору про споживчий кредит); загальні витрати за кредитом: 85459,96 грн. розраховано, виходячи із суми кредитного ліміту 25000 грн., погашення якого відбулось мінімальними обов`язковими платежами; 95561,22 грн. розраховано, виходячи з суми кредитного ліміту 25500 грн., погашення якого відбулося мінімальними обов`язковими платежами; орієнтована загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у тому числі тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) - 110,459,96 грн. або 120561,72 грн.; реальна річна процентна ставка, відсотків річних 58,23% або 56,44%: порядок повернення кредиту: щомісячно до 25 числа поточного місяця 5% від заборгованості, але не менше 100 грн., не менше суми нарахованих процентів, але не більше залишку заборгованості; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту: 7,8% або 7,4% на місяць (збільшена відсоткова ставка на місяць на суму загальної заборгованості (у випадку наявності простроченої заборгованості).

Як вбачається із наданої позивачем виписки по рахунку (основна картка НОМЕР_1 за період з 03 вересня 2018 року по 25 січня 2021 року (а.с. 30-32), відповідачці було надано кредит шляхом зарахування коштів на її картковий рахунок, вона користувалася кредитними коштами, повертала кредит та сплачувала відсотки за користування кредитом.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ч.2 ст.638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Враховуючи, що відповідачка за своєю ініціативою звернулася до позивача із заявою для отримання кредиту/кредитної карти, підписала анкету-заяву на отримання кредиту із зазначенням своїх персональних даних та підписала паспорт споживчого кредиту з викладеними в ньому умовами кредитування (процентна ставка, загальна сукупна вартість кредиту, відповідальність за невиконання зобов`язань щодо повернення кредиту), отримала на картковий рахунок кредитні кошти та платіжну кредитну карту, використовувала кредитні кошти, погашала заборгованість за тілом кредиту та відсотками, суд вважає, що між сторонами у справі було укладено двосторонній кредитний договір у письмовій формі.

Позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачці кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Проте, відповідачка порушила умови кредитного договору, оскільки не в повному обсязі виконувала його умови, у зв`язку з чим станом на 14 листопада 2020 року вона мала заборгованість за кредитним договором від 03 вересня 2018 року в розмірі 28146,45 грн., яка складалася з наступного: 26968,21 грн. - заборгованість за кредитом, 1128,24 грн. - заборгованість по відсоткам, що підтверджується доданим до позову розрахунком заборгованості (а.с.7-8) та наданою відповідачкою випискою по рахунку (а.с 43- 44).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, що прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого рівня інфляції за увесь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

У зв`язку із порушенням відповідачкою умов кредитного договору, 21 грудня 2020 року АТ «Акцент-Банк» направив до суду поштовим відправленням позовну заяву, яка надійшла до суду 24 грудня 2020 року, і в якій банк просив стягнути з відповідачки на користь банку заборгованість за кредитним договором від 03 вересня 2018 року, що утворилася станом на 14 листопада 2020 року в розмірі 28146 45 грн.

Однак із наданих позивачем відомостей про рух коштів по картковому рахунку відповідачки (а.с. 30-32) та наданої ОСОБА_1 випискою по картці, що була надана їй банком 09 березня 2021 року (а.с. 43-44), вбачається, що на момент направлення до суду позовної заяви (21 грудня 2020 року), розмір заборгованості відповідачки за кредитним договором становив 13960,96 грн., бо в період з 25 листопада 2020 року по 19 грудня 2020 року включно відповідачка перераховувала банку грошові суми на погашення заборгованості за кредитним договором.

Таким чином, станом на 21 грудня 2020 року, коли позивач звернувся до суду, він мав право на стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором в розмірі 13960,96 грн., а не в розмірі 28146,45 грн.

Крім того, на виконання ухвали судді від 20 січня 2021 року про залишення позову без руху банк надав суду виписку по картковому рахунку відповідачки, в якій були наявні відомості про зменшення розміру заборгованості за кредитним договором за рахунок внесених відповідачкою грошових коштів на погашення кредиту, що давало позивачу право зменшити розмір заявленої до стягнення суми заборгованості за кредитним договором.

У своїй заяві відповідачка зазначила, що вона в період з 06 січня по 18 лютого 2021 року повністю розрахувалася з банком, сплативши в цей період на користь позивача 15041 грн.

Вказані обставини підтверджуються наданими відповідачкою квитанціями про сплату нею на користь позивача 06 січня 2021 року - 500 грн., 17 січня 2021 року - 10000 грн., 20 січня 2021 року - 3000 грн., 21 січня 2021 року - 700 грн., 05 лютого 2021 року - 841 грн. (а.с. 47).

Те, що відповідачка повністю розрахувалася з позивачем за кредитним договором від 03 вересня 2018 року також підтверджується довідкою по рахунках від 11 лютого 2021 року, згідно якої ОСОБА_1 не має заборгованості за кредитним договором (а.с. 46).

Отже судом встановлено, що на момент звернення АТ «Акцент-Банк» до суду, відповідачка мала заборгованість за кредитним договором в розмірі 13960,96 грн., після пред`явлення банком позовної заяви, тобто після 21 грудня 2020 року вона сплатила на користь банку в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором ще 15041 грн., тобто сплатила на 855,51 грн. більше, ніж нарахована позивачем заборгованість за кредитним договором.

Отже, враховуючи вищевикладене, оцінюючи надані докази в сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачка ОСОБА_1 після звернення позивача до суду з цим позовом повністю сплатила банку заборгованість за кредитним договором, переплативши позивачу 885,51 грн. від зазначеної у розрахунку суми заборгованості, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідачки сплачений судовий збір в розмірі 2102 грн.

Згідно платіжного доручення від 17 листопада 2021 року позивач при зверненні до суду з цим позовом про стягнення з відповідачки заборгованості в розмірі 28146,45 грн. сплатив судовий збір в сумі 2102 грн., при тому, що судом встановлено, що станом на 24 грудня 2021 року (дата надходження до суду позовної заяви, яка була направлена позивачем поштовим відправленням 21 грудня 2020 року), відповідачка мала заборгованість за кредитним договором в розмірі 13960,96 грн.

Згідно частини 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною третьою ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Позивач не надав суду заяви про те, що він не підтримує своїх позовних вимог унаслідок їх задоволення відповідачкою, не зважаючи на те, що станом на 11 лютого 2021 року відповідачка повністю погасила заборгованість за кредитним договором.

Враховуючи те, що станом на 21 грудня 2020 року (дата направлення до суду позовної заяви) заборгованість за кредитним договором становила 13960,96 грн., а не 281464, як було заявлено в позові, а також те, що після пред`явлення позову відповідачка повністю задовольнила заявлені позивачем позовні вимоги, суд вважає, що позивач має право на стягнення з відповідачки сплаченого судового збору пропорційно розміру наявної на день пред`явлення позову суми заборгованості за кредитним договором, що становить 1042,01 грн. (13960,96 грн. х 2102 грн. / 28146,45 = 1042,01 грн.).

Відповідачка надала суду квитанції про сплату нею після 21 грудня 2020 року на користь позивача грошової суми в розмірі 15041 грн., тобто на 855,51 грн. більше, ніж було заявлено банком, а тому суд вважає, що цю суму слід віднести на судові витрати у вигляді судового збору, які підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. Отже, з відповідачки на користь банку підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 187,10 грн. (1042,01 грн. - 855,51 грн. = 187,10 грн.).

Керуючись статтями 10, 12, 13, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором б/ від 03 вересня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк», , місце находження: м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11, сплачений судовий збір в розмірі 187,10 грн. (сто вісімдесят сім грн. 10 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня отримання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.А. Байбара.