ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року

м. Харків

справа № 638/13655/20

провадження № 22-ц/818/2515/21

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: судді - Тичкової О.Ю.,

суддів Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

сторони справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Головне управління Державної казначейської служби України в Харківській області

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова, ухвалене 14 січня 2021 року у складі судді Рибальченко Л.М.,

установив:

У жовтні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної казначейської служби України в Харківській області, в якому просить стягнути з відповідача шляхом списання коштів з казначейського рахунку через Головне управління Державної казначейської служби України в Харківській області на його користь у відшкодування заборгованості по заробітній платі в розмірі 24128,10 грн. за рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15.07.2014 у справі № 641/3361/14-ц на його зарплатну картку у АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 .

Позов обґрунтований тим, що рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15.07.2014, справа № 641/3361/14 стягнуто на користь позивача з ТОВ «ВТОРМЕТХАРКІВ» заборгованість по заробітній платі у розмірі 24128,10 грн., до теперішнього часу зазначене рішення не виконано. Згідно ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.02.2020 суд дійшов висновку, що всі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», державним виконавцем були виконані. Оскільки рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 15.07.2014 року у справі № 641/3361/14-ц не виконується майже 6 років, при цьому виконавче провадження № 45100346 було відкрито 15.10.2014 року, посилаючись на вимоги ч.2 ст.4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» просить задовольнити його позовні вимоги.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 січня 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що враховуючи, що ТОВ « ВТОРМЕТХАРКІВ» не є державним підприємством або юридичною особою, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства, разом с тим Головне управління Державної казначейської служби України в Харківській області не є особою зобов`язаною до виконання зобов`язань, які виникли за рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15.07.2014 року у справі №641/3361/14-ц, оскільки боржником та зобов`язаною особою по відшкодуванню заборгованості по заробітній платі є ТОВ «ВТОРМЕТХАРКІВ», позовні вимоги пред`явлено до неналежного відповідача.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 12.02.21 подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на неповно з`ясовані обставини справи, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду і ухвалити нове.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд помилково не затсосував до спірних правовідносин вимоги частини 2, ст. 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень». Відповідно до роз`яснень, що містяться у ч.2, ст. 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», у разі якщо рішення суду про стягнення коштів з юридичної особи не виконано протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, його виконання здійснюється за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15.07.2014 року у справі № 641/3361/14-ц по стягненню заборгованості по зарплаті залишається не виконаним майже 6 років. Виконавче провадження № 45100346 було відкрито 15.10.2014. Судом першої інстанції також не було застосовано положення статті 43 Конституції України, якою визначено право кожного на своєчасне одержання винагороди за працю, яке захищається законом. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

12.03.2021 надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому Пузіков В.А., який діє в інтересах Головного управління Державної казначейської служби України в Харківській області, зазначає, що позивач помилково визначив Головне управління в якості єдиного відповідача, який не порушував інтересів та охоронюваних законом прав позивача, а вимога про стягнення з відповідача шляхом списання коштів з ЄРК через Головне управління є передчасною, та не ґрунтується на нормах діючого законодавства. Крім того ст. 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений зробити те, що не передбачене законодавством.

15.03.2021 надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яку він обґрунтовує аналогічними доводами зазначеними в апеляційній скарзі.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, письмових пояснень представника позивача, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15.07.2014 року у справі №641/3361/14-ц стягнуто на користь ОСОБА_1 з ТОВ «ВТОРМЕТХАРКІВ» заборгованість по заробітній платі у розмірі 24128,10 грн. Судове рішення не виконано ( а.с. 4).

Згідно ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22 вересня 2020 року по цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність МР ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах м. Харків ГТУЮ Харківської області, заінтересовані особи МР ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області, державним виконавцем були виконані всі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» щодо забезпечення примусового виконання зазначеного рішення ( а.с. 5-6).

Згідно з ч. 2 ст.176 Цивільного кодексу України держава не відповідає за зобов`язаннями створених нею юридичних осіб та юридичні особи не відповідають за зобов`язаннями відповідно держави.

Відповідно до ч.1 ст. 170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, зазвичай орган, діями якого завдано шкоду. Залучення або незалучення до участі у таких категоріях спорів органів казначейства не впливає на правильність визначення належного відповідача у справі та встановлення фактичних обставин, оскільки Казначейство або його територіальний орган не є тим суб`єктом який порушив права чи інтереси позивача.

Ст. 1 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» цей Закон встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження" (далі - рішення суду), та особливості їх виконання.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» Держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Примусова реалізація майна юридичних осіб - відчуження об`єктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, з використанням яких юридичні особи провадять виробничу діяльність, а також акцій (часток, паїв), що належать державі та передані до їх статутного фонду.

Дія цього Закону не поширюється на рішення суду, стягувачем за якими є державний орган, державне підприємство, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа, організація, що належать до комунальної власності.

Згідно ч.1, 2 ст. 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи здійснюється в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. У разі якщо рішення суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи не виконано протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, його виконання здійснюється за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ТОВ «ВТОРМЕТХАРКІВ» не є державним підприємством або юридичною особою , примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства. Позивачем доказів зворотнього не надано.

З огляду на вищезазначене судова колегія відхиляє доводи апелянта, щодо неправильності застосування судом першої інстанції норм матеріального права, а саме ч.2, ст. 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та погоджується з висновком суду, що позовні вимоги пред`явлено до неналежного відповідача.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для відмови у задоволенні позову. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, порушень процесуального права, які могли б призвести до скасування ухвали суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції не встановлено.Тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 належить залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 26 квітня 2021 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді С.С. Кругової

Н.П. Пилипчук