Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/4340/21
Провадження № 2/279/1702/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Шульги О.М., з секретарем Башинською Н.М., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені в порядку спрощеного провадження цивільну справу №279/4340/21 за позовом ОСОБА_1 до ДП «Коростенський лісгосп АПК», третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що ОСОБА_2 04.12.2019 року о 14 годині 45 хвилин на автошляху Коростень-Поліське, керуючи транспортним засобом - автомобілем ВАЗ 2121 державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить відповідачу ДП «Коростенський лісгосп АПК», діючи в інтересах підприємства, прямуючи із слідчо-оперативною групою працівників Коростенського ВП до місця незаконної порубки лісу, проявив неуважність, при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності маневру та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Audi А6», який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив пункт 2.3б, 10.1 Правил Дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Постановою суду від 21.01.2020 року (справа №279/6477/19) провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП було закрито в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Дане рішення було оскаржено в апеляційному порядку. Рішенням Житомирського апеляційного суду від 07.10.2020 року постанова Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 07.10.202 року була скасована та постановлена нова, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01.10.2020 року (справа №279/6478/19) провадження у справі відносно нього ( ОСОБА_1 ) було закрито в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. На даний час дане судове рішення є чинним, в апеляційному порядку не оскаржувалося.

Для захисту своїх інтересів він уклав договір про надання правової допомоги з адвокатом Антонюком В.О., який здійснював його захист у справах № 279/6477/19, № 279/6478/19 в суді першої та апеляційної інстанції.

Так, під час розгляду справи №279/6478/19 з метою доказування своєї невинуватості захисником було заявлено клопотання про призначення авто технічної експертизи, проведення якої доручалось Житомирській філій НДІ судових експертиз та за проведення якої ним було сплачено кошти в сумі 2124 гривні 72 копійки, що стверджується квитанцією №28322892 від 07.09.2020 року.

Ч.1 ст.1172 ЦК України визначено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їх працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Водій ОСОБА_2 є працівником даного підприємства, так як протягом певного часу працює та виконує покладені на нього обв`язки.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Так як, на час настання даної дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_2 мав страховий поліс, то на даний час страховиком йому виплачено кошти, за шкоду заподіяну транспортному засобу. Діями водія ОСОБА_2 також заподіяно моральну шкоду, яку він оцінює в 6000 гривень, яка полягає у душевних переживаннях, пов`язаних із пошкодженням належного йому автомобіля, та по цій причині неможливістю ним користуватись певний час, витратою власного часу на звернення до страхової компаній, продавців автозапчастин, спеціалістів по ремонту автомобіля, отримання правової допомоги та інше.

Згідно з актом №1 приймання передачі послуг до договору про надання правової допомоги такі витрати становлять 5677 гривень.

Згідно акту №2 приймання передачі послуг про надання правової допомоги, витрати понесені на час розгляду справи становлять 6646 гривень.

Згідно акту №3 приймання передачі послуг про надання правової допомоги витрати понесені на час розгляду справи становлять 5777,60 гривень.

Загальна сума витрат, яка понесена позивачем за надання правової допомоги адвокатом в зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди становить 18101 гривню.

Відповідач відповів відмовою у позасудовому врегулюванні даного спору.

Просить стягнути з ДП «Коростенський лісгосп АПК» витрати понесені на отримання правової допомоги по справам, що становлять суму 18101 гривню, витрати понесені на проведення експертизи в сумі 2124,72 гривень та заподіяну моральну шкоду в розмірі 6000,00 гривень, а всього 26225,72 гривень. Одночасно просив стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908 гривень.

10.08.2021 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін, та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову, а третій особі на подачу пояснень щодо позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком направлялась особам, які беруть участь у справі та була отримана відповідачем 19.08.2021 року. Третя особа додатково повідомлялась про розгляд даної справи шляхом розміщення оголошення на веб-сайті від 17.09.2021 року. У встановлений строк відповідач відзив на позов, а третя особа пояснень щодо позову, не подали.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди з підстав, передбачених ст.23, 1167, 1187 ЦК України.

З матеріалів справи слідує, що постановою Житомирського апеляційного суду від 07.10.2020 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та закрито справу на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Зі змісту вказаного судового рішення слідує, що ОСОБА_2 , о 14 годині 45 хвилин 04.12.2019 року на автошляху Коростень-Поліське, керуючи транспортним засобом - автомобілем ВАЗ 2121 державний номерний знак НОМЕР_1 порушив вимоги п.п. 2.3б), 10.1 Правил Дорожнього руху, - проявив неуважність, при здійсненні маневру розвороту на дорозі поза перехрестям, змінив напрямок руху, не впевневшись в безпечності цього маневру, не дав дорогу автомобілю «Audi А6", р.н. НОМЕР_2 , під керуванням потерпілого ОСОБА_1 , що здійснював обгін, виїхав на зустрічну смугу руху, чим створив перешкоду для останнього транспортного засобу, в результаті чого сталась ДТП та обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Згідно зі статтями 4, 15, ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

В частині 2 статті 16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів, яким може бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Підставою позову позивач зазначив ст.23, 1167, 1187 ЦК України.

Так, згідно ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі, гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Для покладення відповідальності на заподіювача моральної шкоди необхідна сукупність таких обов`язкових умов: а) наявність шкоди; б) протиправність дій заподіювача шкоди; в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою; г) вина у заподіянні шкоди.

Диспозиція наведеної норми закону покладає на позивача обов`язок доказати факт заподіяння шкоди відповідачем та її розмір.

Статтею 1187 ЦК України визначено порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

Так, частиною 1 вказаної норми закону визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Частиною 2 визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною 3 визначено, що особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов`язана відшкодувати її на загальних підставах.

Частиною 4 визначено, що якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Частиною 5 визначено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача або відповідного уповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача.

Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється саме до нього.

Визначення відповідача, предмета та підстав спору є правом позивача.

Позивач зазначив відповідачем у даній справі ДП "Коростенський лісгосп АПК", .

Проте, до позовної заяви не додано доказів на підтвердження факту належності транспортного засобу марки ВАЗ 2121, д.н.з. НОМЕР_1 на праві власності саме ДП "Коростенський лісгосп АПК".

Додані до позовної заяви копії судових рішень таку інформацію не містять.

В постанові Житомирського апеляційного суду від 07.10.2020 року зазначається лише про те, що ОСОБА_3 працює на посаді інженера охорони та захисту лісу ДП "Коростенський лісгосп АПК", однак її зміст не містить інформацію про те, що власником автомобіля ВАЗ 2121, д.н.з. НОМЕР_1 , є саме вказане підприємство.

У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Саме на позивача покладений обов`язок обґрунтувати свої вимоги поданими до суду доказами, тобто довести, що його права та інтереси порушено вказаним у справі відповідачем, а тому потребують захисту.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору з власної ініціативи .

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 83 ЦПК України передбачено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Отже, оцінивши належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності наявних у справі доказів, в розумінні ст.76 - 81 ЦПК України, обставини справи, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог до вказаного у справі відповідача, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 19, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.23, 1167, 1187 ЦК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ДП «Коростенський лісгосп АПК», третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня його вручення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач - ОСОБА_1 місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Представник позивача - адвокат Антонюк Віктор Олександрович, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №2707/10 від 28.10.2004 року видане Київською обласною КДКА.

Відповідач - ДП «Коростенський лісгосп АПК» місце знаходження: 11501, м. Коростень, вул. Шевченка, 61, Житомирської області, .

Третя особа - ОСОБА_2 : АДРЕСА_2 .

Суддя: О.М.Шульга