Справа № 317/196/21
Провадження № 2/317/420/2021
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 квітня 2021 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Ткаченко М.О.,
за участю секретаря судового засідання Ільїної Г.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором,
У січні 2021 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором.
Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач звернувся до АТ «Державний ощадний банк України» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № 509178709/191119 від 19.12.2019 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, згідно з якою йому відкрито кредитний рахунок та встановлено кредитний ліміт у розмірі 12 000 грн. Для користування кредитним картковим рахунком ОСОБА_1 19.12.2019 отримав кредитну картку.
Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору.
У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором № 509178709/191119 від 19.12.2019, відповідач станом на 23.12.2020 має заборгованість в розмірі 13 133,31 грн, що складається з наступного: 11 188,85 грн - заборгованість за кредитом, 1 538,52 грн - заборгованість за відсотками, 239,28 грн - комісія, 143,81 грн - розмір 3 % річних на суму простроченого кредиту, 22,85 грн - розмір 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів; яку позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку, а також стягнути судові витрати у розмірі 2 270 грн.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 53).
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, судові виклики направлялися за адресою реєстрації, якою відповідно до довідки відділу «Центр надання адміністративних послуг» Виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області є: Запорізька область, Запорізький район, с. Лукашеве, вул. 8 Березня, буд. 22 (а.с. 22).
На зазначену адресу відповідача судом направлялися копія ухвали про відкриття провадження, копія позовної заяви із додатками та судові повістки, конверти повернулися на
адресу суду неврученими з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання (а.с. 44, 45, 47).
У зв`язку з виявленням порушень законодавства та недоліків у роботі відділень поштового зв`язку АТ «Укрпошта», судом постановлено окрему ухвалу, на виконання якої надано наступні пояснення директора АТ «Укрпошта».
З вини начальника поштового відділення Лукашеве повернуті рекомендовані листи з порушенням терміну зберігання 30.03.2021, отримані уповноваженою особою суду 31.03.2021 (а.с. 48-49).
Згідно із п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач про дату, час та місце проведення розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав.
Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Інші відомості про місце проживання чи перебування відповідача відсутні.
На підставі наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися та повідомлялися завчасно і належним чином про дату, час та місце розгляду справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
19.12.2019 у АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Державний ощадний банк України»), ОСОБА_1 підписав Заяву про приєднання № 509178709/191119 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с. 12-14).
Згідно з наданим банком розрахунком відповідач має заборгованість за кредитним договором № 509178709/191119 від 19.12.2019 станом на 23.12.2020 в розмірі 13 133,31 грн, що складається з наступного: 11 188,85 грн - заборгованість за кредитом, 1 538,52 грн - заборгованість за відсотками, 239,28 грн - комісія, 143,81 грн - розмір 3 % річних на суму простроченого кредиту, 22,85 грн - розмір 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів (а.с. 4).
Однак суд не може погодитись з наданим розрахунком заборгованості у зв`язку з наступним.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно із ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору, проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути з позичальника крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), складові його повної вартості,
зокрема заборгованість за відсотками, комісією та за відсотками на суму простроченого кредиту та на суму нарахованих та несплачених відсотків, нараховані на підставі ст. 625 ЦК України.
Заява від 19.12.2019, підписана ОСОБА_1 , не містить відомостей щодо визначеної процентної ставки, умов договору про встановлення комісії та її визначеного розміру.
Із розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви, вбачається, що банк нараховує відсотки за користування кредитом, однак не зазначає розмір процентної ставки, за якою проводиться розрахунок (а.с. 4).
Заява від 19.12.2019 містить п. 4.1 2), відповідно до якого позичальник посвідчує підписання Паспорту споживчого кредиту та Таблицю сукупної вартості Кредиту, які є невід`ємною частиною Договору та розміщені на офіційному сайті банку, а також у позові міститься посилання на Умови договору банківського рахунку, які є складовою частиною Договору.
Однак, до позову не додано жодного документу щодо узгоджених Умов договору банківського рахунку, який був би підписаний відповідачем.
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Із розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви, вбачається, що банк нараховує відсотки згідно зі ст. 625 ЦК України за процентною ставкою - 3 % річних (а.с. 4), тобто у розмірі, встановленому законом, а також просить стягнути відсотки.
Проте, Умови договору банківського рахунку, на який посилається позивач, не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору від 19.12.2019.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови договору банківського рахунку, відсутність у Заяві домовленості сторін про сплату суми відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, наданий банком Витяг з Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин.
При цьому, згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Крім того, Велика Палата Верховного Суду вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.
Беручи до уваги, що Витяг з Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який міститься в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача, а Умови договору банківського рахунку відсутні в матеріалах справи, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 19.12.2019 шляхом підписання Заяви. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати простроченого тіла кредиту, прострочених відсотків, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.
Відтак, суд не вбачає правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за відсотками у розмірі 1 538,52 грн, комісією у розмірі 239,28 грн та заборгованості за відсотками, нарахованими на суму нарахованих та несплачених процентів згідно зі ст. 625 ЦК України у розмірі 22,85 грн у зв`язку з безпідставністю позовних вимог в цій частині через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті позивачу у Заяві від 19.12.2019, вказавши, що Умови договору банківського рахунку не можуть вважатися складовою частиною спірного кредитного договору, у зв`язку з чим вважає необхідним відмовити у задоволенні позову в цій частині.
Згідно зі ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення.
Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Оскільки ОСОБА_1 у добровільному порядку не сплатив заборгованість за кредитним договором (фактично отримані кошти), суд вважає позовні вимоги АТ «Державний ощадний банк України» в частині стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 11 188,85 грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в цій частині. Крім того, слід зазначити, що посилання позивача на ст. 625 ЦК України, стосовно стягнення трьох процентів річних на суму простроченого кредиту у розмірі 143,81 грн, є обґрунтованим, оскільки договором не встановлений інший розмір процентів, тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з приписів ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості, не спростував наданий позивачем розрахунок, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати пов`язані з розглядом справи у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
А тому, суд вважає, що судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідачки - в сумі 1 958,77 грн пропорційно задоволених вимог.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 207, 526, 549, 551, 610, 612, 625-626, 628, 634, 638, 1048-1050, 1054-1055 ЦК України, ст. 4, 12, 13, 19, 76-81, 141, 247, 258-259, 263-265, 279, 280-284, 289, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -
кредитом, 143 грн 81 коп. - розмір 3 % річних на суму простроченого кредиту.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 355 ЦПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 23.04.2021.

Суддя М.О. Ткаченко