Справа №478/524/21 пров. №2-о/478/23/2021
У х в а л а

про відмову у відкритті провадження у справі

30 квітня 2021 року Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Сябренко І.П. ознайомившись з матеріалами заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення,

В с т а н о в и в:

26.04.2021 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 ,звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій посилаючись на необхідність підтвердження юридичного факту, що має значення для створення умов щодо здійснення ним права на спадщину після смерті ОСОБА_4 , просив встановити факт родинних відносин між ним та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на рівні рідних сина та батька.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддя приходить такого висновку.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Юридичні факти - це життєві обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Однак, не всі життєві обставини є юридичними фактами. Життєві факти (обставини) стають юридичними фактами внаслідок визнання їх такими державою і закріплення в законі.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.315 ЦПК України).

Відповідно до ч.4 ст.315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Згідно із п. п.1, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

З системного аналізу вище наведеного вбачається, що встановлення факту, що має юридичне значення в окремому провадженні можливе при умові, що факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Спір про право характеризує такий стан відносин, коли між сторонами існують певні розбіжності з приводу наявності, змісту та обсягу прав та обов`язків, здійснення яких неможливо без судового втручання.

Як роз`яснено у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Із змісту поданої заяви ОСОБА_1 вбачається, що встановлення факту, про який просить останній,необхідне йому для юридичного оформлення майнових прав на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_4 .

Заінтересована особа ОСОБА_3 є спадкоємицею першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_4 .

Відповідно до роз`яснення наданого приватним нотаріусом Казанківського районного нотаріального округу Миколаївської області Рожко О.О., на подану 03.10.2018 року заявником ОСОБА_1 заяву про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , якого він вважає своїм батьком вбачається, що подане ним нотаріусу свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане 16.03.1985 року Михайлівською сільською радою Казанківського району Миколаївської області, не є підтвердженням факту родинних зв`язків з померлим. Без рішення суду про визнання родинних зв`язків з померлим на рівні батька і сина видача свідоцтва про право на спадщину є неможливо. Крім того, зазначено, що якщо ним в строк до 10.02.2020 року не буде надано нотаріусу документ, який підтверджує родинні зв`язки зі спадкодавцем, то свідоцтво про право на спадщину на все спадкове майно буде видано іншому спадкоємцеві за законом, а саме доньці спадкодавця ОСОБА_3 , яка підтвердила зв`язки з померлим.

Таким чином, наведене свідчить про існування спору про право, що виключає можливість розгляду заяви в порядку окремого провадження.

За таких обставин суд вважає, що заявником ОСОБА_1 заявлено вимогу про встановлення факту, який не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, оскільки вбачається спір про право, а саме виникнення у нього права на спадкування за законом майна померлого ОСОБА_4 , що є підставою для відмови у відкритті провадження у справі на підставі ч.4 ст.315 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.293, 294, ч.4 ст.315, 260, 261 ЦПК України, суддя

П о с т а н о в и в:

Відмовити ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , у відкритті провадження у справі за його заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: ОСОБА_3 .

Роз`яснити заявнику, що він має право звернутися з відповідними вимогами в порядку позовного провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Дата складення ухвали - 30.04.2021 року.

Суддя І.П. Сябренко