Справа №265/5859/21
Провадження №8/265/7/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2021 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Козлова Д. О.,

за участю секретаря Дрьомової О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу № 265/5859/21 за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за ново виявленими обставинами по справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

за участі заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_3 ,

зацікавленої особи ОСОБА_2 ,

представника зацікавленої особи ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В:

8 вересня 2021 року заявник звернувся до суду із заявою про перегляд за ново виявленими обставинами судового наказу від 6 серпня 2021 року. В обґрунтування поданої заяви стверджував, що 6 серпня 2021 року було винесено судовий наказ про стягнення з заявника аліментів на утримання доньки, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 5 серпня 2021 року та до досягнення дитиною повноліття, який він отримав лише 23 серпня 2021 року. До цього часу ОСОБА_2 не казала заявнику про звернення до суду із заявою про стягнення аліментів. Задовольняючи вимоги ОСОБА_2 про видачу судового наказу, суд виходив з того, що заявниця довела, що дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Натомість, вказував, що фактично ОСОБА_2 з 2019 року мешкає в АДРЕСА_1 до теперішнього часу, а в буд. АДРЕСА_2 вона лише зареєстрована, тому неповнолітня ОСОБА_6 не проживає із матір`ю. Натомість, саме він проживає по АДРЕСА_2 із ОСОБА_7 , яку утримує, незважаючи на те, що він зареєстрований по АДРЕСА_3 . Також він сплачує за навчання старшої для сторін доньки, ОСОБА_8 , 2002 р. н. Таким чином такі обставини не були відомі суду, тому не брались до уваги при видачі судового наказу від 6 серпня 2021 року. На підставі викладеного просив суд переглянути судовий наказ по справі № 265/5859/21, виданий Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя від 6 серпня 2021 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 повністю підтримуючи подану ним заяву про перегляд судового наказу за ново виявленими обставинами, надав пояснення аналогічні тим, що викладені у такій заяві, зазначивши, що доводи ОСОБА_2 не відповідають дійсності, оскільки донька ОСОБА_9 постійно мешкає із ним та загалом з моменту окремого проживання із ОСОБА_2 його молодша донька мешкала у матері не більше 4 місяців. Не заперечував, що влітку цього року протягом 2-х місяців ОСОБА_9 дійсно мешкала у матері. Однак постійно дитина живе разом із ним. Просив суд відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Представник ОСОБА_1 , адвокат Пірч І. В., вказувала в суді, що вимоги ОСОБА_1 є доведеними, оскільки неповнолітня ОСОБА_6 мешкала разом із батьком, який не зловживає спиртними напоями, а натомість придбає своїй молодшій доньці шкільне приладдя, мобільний телефон у кредит, їжу та проводить її лікування. При цьому долучений до справи акт від 23 вересня 2021 року був складений, коли ОСОБА_6 мешкала із матір`ю. Просила суд задовольнити заяву ОСОБА_1 .

Зацікавлена особа, ОСОБА_2 , у судовому засіданні вказувала, що з жовтня 2019 року старша донька, ОСОБА_10 , мешкати стала із нею, після чого з 2020 року почала навчатися у м. Києві. Додавала, що вона працює неофіційно та має власний дохід. Зазначала, що обидві доньки протягом літа мешкали із нею. На теперішній час молодша донька мешкає із нею. Однак дитина часто навідується до свого батька, де 5 собак, яких вона дуже любить, тому годує їх, оскільки ОСОБА_1 не завжди через зловживання спиртного може вчасно їх нагодувати. Тому ОСОБА_9 ночує як у батька, так й у матері. Додавала, що була змушена подати заяву про стягнення аліментів через те, що їй самостійно важко утримувати доньок. Визнавала, що ОСОБА_1 допомагає ОСОБА_10 в оплаті за навчання. Просила суд відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 .

Представник ОСОБА_2 , адвокат Кашуба Н. О., вказувала в суді, що матеріали справи доводять факт того, що молодша донька сторін, ОСОБА_9 , більшою мірою мешкає разом із матір`ю, ОСОБА_2 , внаслідок чого відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 .

Вислухавши учасників процесу, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за ново виявленими обставинами, зважаючи на наступне обґрунтування.

Суд зазначає, що на підставі ч. 2, 3 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК) цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими ЦПК, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. При цьому наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Через особливість наказаного провадження розгляд заяви про видачу судового наказу проводиться без судового засідання і повідомлення сторін, а судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, оскільки може бути скасований у порядку, передбаченому ст. 170 ЦПК, що вбачається положень ст. 167 ЦПК.

Також суд зазначає, що особливістю наказного провадження є те, що під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті, як вбачається з п. 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК.

На підставі положень ч. 1 ст. 170 та ч. 3 ст. 171 ЦПК боржник має право протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу не пізніше 2 (двох) днів після її подання постановляє ухвалу про скасування такого судового наказу, роз`яснюючи стягувачу право звернутися до суду із такими вимогами в спрощеному позовному провадженні.

Враховуючи наведені норми ЦПК, суд робить висновок, що при вирішенні питання про видачу судового наказу суд не перевіряє обґрунтованість заявлених стягувачем вимог, оскільки на час видачі судового наказу суду невідомо про наявність спору між сторонами, через що в разі незгоди із таким наказом боржник може подати заяву про його скасування, наслідком чого є скасування судом такого судового наказу, виданого в порядку наказного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 ЦПК, за п. 4 ч. 1 якої судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину 1/4 (однієї чверті) заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Аналогічні положення містить у собі ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України (далі за текстом СК).

При цьому за ч. 2 ст. 161 ЦПК особа має право звернутись до суду з наведеними вимогами на свій вибір в наказному або в спрощеному позовному провадженні.

Однак, суд зауважує, що за змістом ч. 1 ст. 170 ЦПК боржник не має право подати заяву про скасування судового наказу в разі його видачі судом за п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК, тобто за заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання одної дитини.

У такому випадку за змістом ч. 7, 8 ст. 170 ЦПК у разі видачі судового наказу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру стягнутих з нього аліментів, або такий судовий наказ може бути переглянуто за ново виявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V ЦПК («Перегляд судових рішень за ново виявленими або виключними обставинами»).

Так за ч. 1 ст. 423 ЦПК рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за ново виявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ч. 1 ст. 258 ЦПК судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази.

Системний аналіз наведених норм дає підстави суду для висновку про те, що судовий наказ як особлива форма судового рішення, може бути переглянутий в порядку ст. 423 ЦПК за ново виявленими обставинами, а також бути тим судовим рішенням, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК підставами для перегляду судового рішення за ново виявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно зі змістом п. 1 ч. 1 ст. 424 ЦПК заяву про перегляд судового рішення за ново виявленими може бути подано з підстави, визначеної п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК, - учасниками справи протягом 30 днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

На підставі змісту ч. 1, 2 ст. 429 ЦПК заява про перегляд судового рішення за ново виявленими розглядається судом у судовому засіданні протягом 30 днів з дня відкриття провадження за ново виявленими обставинами за правилами, встановленими ЦПК для провадження, у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. Зокрема, в суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

За ч. 3 ст. 429 ЦПК за результатами перегляду судового рішення за ново виявленими обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за ново виявленими обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за ново виявленими обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення.

На підставі перелічених норм ЦПК суд робить висновок, що при розгляді заяви про перегляд судового наказу за ново виявленими обставинами суд фактично проводить розгляд справи по суті заявлених в наказному провадженні заявником вимог до боржника в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Такий висновок слідує з наведених судом особливостей наказаного провадження у сукупності із порядком перегляду судових рішень за положеннями Глави 3 Розділу 5 ЦПК.

Судом встановлено, що за судовим наказом Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 6 серпня 2021 року було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 5 серпня 2021 року до досягнення дитиною повноліття.

Таким чином, оскільки відповідну заяву про перегляд судового рішення за ново виявленими обставинами заявник подав 8 вересня 2021 року, отримавши його 21 серпня 2021 року, тобто протягом 30 днів з дня отримання, то відповідно до положень закону він не пропустив передбачені п. 1 ч. 1 ст. 424 ЦПК процесуальні строки.

Вирішуючи питання обґрунтованості доводів заявника, суд вказує на наступне.

Судом встановлено, що сторони по справі є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 436.

Суд зазначає, що за ст. 180 СК батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

На підставі ч. 3 ст. 181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При цьому згідно із ч. 1, 2 ст. 160 СК місце проживання дитини, яка не досягла 10 (десяти) років, визначається за згодою батьків, а місце проживання дитини, яка досягла 10 (десяти) років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

За ч. 8 ст. 7 СК регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Суд встановив, що відповідно до інформації Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 2 серпня 2021 року вбачається, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована в АДРЕСА_2 .

При цьому за паспортними даними ОСОБА_2 вбачається, що остання зареєстрована в АДРЕСА_2 з 13 листопада 2017 року.

Натомість, за актом КНС «Дружба» від 23 вересня 2021 року № 143 вбачається, що по АДРЕСА_1 разом із ОСОБА_2 мешкає донька ОСОБА_6 , що підтверджують сусіди по будинку.

На підставі ж паспортних даних ОСОБА_1 вбачається, що він зареєстрований в АДРЕСА_3 з 8 квітня 1997 року.

В той же час суд вказує, що на підставі акту від 31 серпня 2021 року КСН «Первомайський» вбачається, що за свідченнями сусідів ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично мешкає разом із батьком, ОСОБА_1 , по АДРЕСА_2 .

Також на підставі акту обстеження умов проживання від 7 вересня 2021 року представниками ЗОШ № 41 м. Маріуполя було обстежено буд. АДРЕСА_2 та встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає у такому житловому приміщені разом із батьком, ОСОБА_1 , де для дитини створені умови для навчання та дозвілля.

Крім того за характеристикою від 7 вересня 2021 року № 133 вбачається, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається у 7-Б класі ЗОШ № 41 м. Маріуполя та постійно мешкає по АДРЕСА_2 , де виховується батьком, ОСОБА_1 , оскільки з матір`ю, ОСОБА_2 , дитина не проживає.

Згідно із довідкою від 28 серпня 2021 року ПрАТ «МК «Азовсталь» вбачається, що середньомісячний дохід ОСОБА_1 , який працевлаштований на такому товаристві становить 28080,33 грн.

Також за характеристикою з місця роботи заявника вбачається, що у конвертерному цеху ПАТ «МК «Азовсталь» ОСОБА_1 характеризується позитивно.

Натомість, суд не приймає до уваги надані ОСОБА_1 товарні чеки та квитанції про придбання продуктів харчування, відомості про укладення кредитного договору, оскільки з них не можна побачити, що вони безпосередньо стосуються утримання малолітньої ОСОБА_5 .

Так само суд не бере до уваги відомості про рух грошових коштів, наданих ОСОБА_1 , оскільки за ними не можна прослідкувати інформацію про одержувачів переказів з карти заявника.

Суд при цьому зазначає, що утримання своїх неповнолітніх дітей є обов`язком батьків, тому долучені до справи докази придбання заявником шкільного приладдя для своєї молодшої доньки та проходження із нею медичного обстеження у вересні та жовтні 2021 року не може беззаперечно підтверджувати факт проживання такої дитини із одним з батьків.

Допитаний в судовому засіданні свідок, ОСОБА_11 , сусід по будинку ОСОБА_1 , вказував, що молодша донька ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , постійно мешкає зі своїм батьком по АДРЕСА_2 з народження. Так дитина залишилась жити із батьком навіть після його розірвання відносин із ОСОБА_2 . Додавав, що оскільки є пенсіонером, то постійно бачить як ОСОБА_9 йде вранці до школи з будинку свого батька та після шкоди повертається додому до ОСОБА_1 .

Свідок, ОСОБА_11 , сусідка по будинку ОСОБА_1 , який мешкає по АДРЕСА_2 , вказувала, що на протязі десь 10 років знає родину сторін. Зазначала при цьому, що періодично, по декілька разів на тиждень, вона бачить, як молодша донька ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , вигулює собаку заявника з такого будинку АДРЕСА_2 . Натомість, стверджувати, де фактично мешкає така дитина, вона не може.

Натомість, допитана з боку ОСОБА_2 свідок, ОСОБА_12 , зазначала, що є сусідкою по під`їзду будинку ОСОБА_2 , яка у неї придбаває один раз на місяць товари, оскільки свідок є підприємцем. Тому вона 1-2 рази на місяць навідується до квартири ОСОБА_2 , де періодично бачить молодшу доньку останньої, ОСОБА_13 . Стверджувала, що ОСОБА_6 мешкає саме із ОСОБА_2 , а не з батьком, до якого дитина навідується, щоб годувати собак, оскільки декілька разів на тиждень бачиться з ОСОБА_14 на подвір`ї будинку, бо та вигулює собаку ОСОБА_2 . Додавала, що в квартирі матері для ОСОБА_15 мається окрема кімната та місце для занять.

Також свідок ОСОБА_16 зазначала суду, що вона мешкає над квартирою ОСОБА_2 , тому гарно чує, хто мешкає у такій квартирі. Таким чином стверджувала, що ОСОБА_6 мешкає із ОСОБА_2 по АДРЕСА_4 десь останні два роки. Крім того вона два рази на тиждень бачить Лізу: в ліфті, на вулиці, коли та купує воду та їжу в мализні, чи коли вигулює собаку ОСОБА_2 .

У свою чергу допитана у якості свідка, ОСОБА_17 , старша донька сторін, вказувала суду, що її молодша сестра, ОСОБА_9 , більше проживає із батьком з моменту розірвання стосунків між ним та матір`ю. Натомість, ОСОБА_9 часто навідується також до своєї матері, з якою більше часу проводить у розмовах, фактично проживаючи із батьком. Крім цього ОСОБА_9 годує собак, які живуть у будинку батька, оскільки він не завжди може це зробити, бо забуває. Зазначала, що влітку цього року вона мешкала із батьком, а ОСОБА_9 із матір`ю. Однак наприкінці літа Єлизавета знову повернулась жити до батька, а вона поїхала навчатись до м. Києва, де навчається на другому курсі. Додавала, що ОСОБА_9 рідко ночує у матері, однак часто до неї навідується. Крім того, незважаючи на те, що школа, де навчається Єлизавета ближче до будинку де мешкає мати (10 хвилин пішки), Єлизавета ходить до школи з будинку батька (30 хвилин пішки). Зауважувала, що ОСОБА_9 лише останні два дні живе із матір`ю.

Крім того допитана в судовому засіданні у присутності батьків в якості свідка малолітня ОСОБА_5 пояснювала, що з серпня 2021 року проживала із матір`ю, а з кінця серпня 2021 року живе із батьком та лише останні 2 дні вона проживає із матір`ю. Додавала, що до літа 2021 року, починаючи з моменту фактичного розлучення батьків, вона мешкала із обома батьками однаково, бо обох любить.

Таким чином суд не бере до уваги свідчення сусідів ОСОБА_2 , які стверджували, що малолітня ОСОБА_6 мешкає із ОСОБА_2 , що також з їх слів було зафіксовано у акті від 23 вересня 2021 року, оскільки судом встановлено, що на момент складання такого акту дитина мешкала зі своєю матір`ю, а свідчення сусідів ОСОБА_2 базуються на періодичних зустрічах із ОСОБА_7 як у квартирі її матері, так й біля будинку АДРЕСА_4 , що визнавалось самою дитиною, допитаною у суді та її старшою сестрою.

Натомість, за свідченнями малолітньої ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , доньок сторін по справі, було достеменно встановлено, що більшу частину свого життя молодша донька сторін останні роки проводить саме із батьком, який приймає активну участь в утриманні та вихованні дитини, про що свідчать акти обстеження представників школи, де навчається ОСОБА_6 , та свідченнями самої дитини, думка якої за ч. 2 ст. 160 СК щодо її місця проживання враховується судом.

Суд на підставі викладеного зауважує, що приводом для стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був факт реєстрації за однією адресою дитини із матір`ю, на що в обґрунтування заяви посилалась ОСОБА_2 , доводячи факт свого спільного проживання із дитиною.

В цьому сенсі суд принагідно вказує, що у будь-якому випадку утримання своєї дитини є обов`язком обох батьків, незалежно від того з ким вона проживає.

Однак, в судовому засіданні на підставі сукупності зібраних по справі доказів підтверджується факт того, малолітня Єлизавета більшу частину часу як після фактичного розірвання шлюбних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , так й протягом останнього року, зокрема, з моменту винесення судом спірного судового наказу здебільшого проживає разом із батьком, що свідчить про її фактичне місце проживання саме із ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 .

Враховуючи, що у судовому засіданні був спростований факт спільного проживання ОСОБА_2 із донькою, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка фактично мешкає на постійній основі із батьком окремо від своєї матері, то правові підстави, передбачені ч. 5 ст. 183 СК, для задоволення заяви ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини наразі відсутні.

Таким чином суд вважає, що заява про перегляд судового наказу від 6 серпня 2021 року за ново виявленими обставинами по справі № 265/5859/21 підлягає задоволенню, а вказаний судовий наказ підлягає скасуванню.

При цьому за п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Отже, на підставі досліджених доказів та встановлених обставин справи, суд дійшов переконання, що слід відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини через їх безпідставність.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 170, 223, 259, 263-265, 423, 424, 429 ЦПК

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за ново виявленими обставинами по справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Судовий наказ Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 6 серпня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 5 серпня 2021 року до досягнення дитиною повноліття скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено та підписано 22 жовтня 2021 року.

Суддя