Справа № 473/1011/21
"26" квітня 2021 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Вуїва О.В.,
за участю секретаря судового засідання Ціліциної О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку,
Проте на початку 2021 року позивач під час вирішення питання щодо переоформлення земельної ділянки виявив, що правовстановлюючий документ було втрачено.
Оскільки поновлення (отримання дубліката) правовстановлюючого документа на час розгляду справи є неможливим, а тому ОСОБА_1 на підставі ст. 392 ЦК України просив визнати за ним право власності на спірну ділянку в судовому порядку.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, проте надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Представник відповідача Прибужанівської сільської ради Вознесенського району в судове засідання не з`явився, судом належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомив.
Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки позивач в своїй заяві не заперечував проти такого порядку вирішення спору.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.
Проте з матеріалів справи вбачається, що правовстановлюючий документ є втраченим.
Поновлення (отримання дубліката) правовстановлюючого документа на час розгляду справи не є можливим (а.с. 32-33).
В той же час факт набуття та належності ОСОБА_1 земельної ділянки повністю підтвердився в судовому засіданні:
-копією Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-МК №046698 від 08 січня 1998 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №436, згідно якого ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 5,42 га., розташованої на території Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, призначеної для ведення селянського (фермерського) господарства;
-копією договору оренди землі №3 від 10 січня 2014 року (з додатками: актом прийому передачі земельної ділянки в оренду; планом ділянки; кадастровим планом земельної ділянки; переліком обмежень щодо земельної ділянки; актом прийому-передачі межових знаків на зберігання від 10 січня 2013 року; витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки), згідно якого ОСОБА_1 передав ФГ «Хмельова В.В.» в оренду строком на 49 років належну йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-МК №046698 від 08 січня 1998 року, земельну ділянку площею 5,42 га., розташовану на території Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, призначену для ведення селянського (фермерського) господарства;
-копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію речового права від 19 лютого 2014 року, згідно якого ОСОБА_1 передав ФГ «Хмельова В.В.» в оренду строком на 49 років належну йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-МК №046698 від 08 січня 1998 року, земельну ділянку площею 5,42 га., розташовану на території Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, призначену для ведення селянського (фермерського) господарства.
Згідно ч. 1 ст. 86 ЦК України 1963 року (чинного на час набуття позивачем земельної ділянки) право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 6 ЗК України 1990 року (чинного на час набуття позивачем земельної ділянки) громадяни України мають право на одержання у власність земельних ділянок для ведення селянського (фермерського) господарства.
Право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право (ч. 1 ст. 22 ЗК України 1990 року).
Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів (ч. 1 ст. 23 ЗК України 1990 року).
Згідно ст. 392 чинного ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до п. 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.
Оскільки позови про визнання права власності, що пред`явлені на підставі статті 392 ЦК, пов`язані з невизначеністю відносин права власності позивача щодо свого майна, то на ці позови не поширюються правила про позовну давність.
За встановлених обставин, вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 282, 284, 289 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: О.В. Вуїв