ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

23 жовтня 2021 року

м. Харків

справа № 627/14/21

провадження № 22-ц/818/4323/21

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого Пилипчук Н.П.,

суддів Маміної О.В., Тичкової О.Ю.,

учасники справи:

позивач: Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради

відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої допомоги внаслідок зловживання з боку відповідача, за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради на заочне рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 21 квітня 2021 року, ухвалене суддею Бугаєнко І.В., -

В С Т А Н О В И В :

У січні 2021 року Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради звернувся до суду з позовом ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої допомоги внаслідок зловживання з боку відповідача.

В обгрунтування позову зазначає, що ОСОБА_1 з 20 листопада 2017 року перебувала на обліку в Управлінні соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради. З 01 червня 2018 року по 30 червня 2019 року відповідач отримувала державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям. 29 січня 2019 року відповідач знову звернулася до Управління на надала всі документи для призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям на наступний період. Зазначає, що відповідач при зверненні не зазначила у декларації про доходи та майновий стан осіб, про те, що її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у період з 27 липня 2018 року по 08 жовтня 2018 року працював у ТОВ «Фактор Друк» та отримував заробітну плату. Вказує, що за період з 01 січня 2019 року по 30 червня 2019 року відповідач неправомірно отримувала допомогу, оскільки приховала або навмисно надала недостовірні дані про дохід свого сина. Розмір надмірно виплаченої допомоги складає 6 082,92грн. Станом на день подання позовної заяви, відповідач надміру отримані кошти не повернула.

Просить суд стягнути з відповідача на їх користь надміру виплаченої допомоги внаслідок зловживання з боку відповідача у сумі 6 082,92грн.

Заочним рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 21 квітня 2021 року в задоволенні позову Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову задоволенні позову в повному обсязі.

В апеляційній скарзі посилається на ті ж самі обставини, що викладені у позовній заяві.

Окрім цього також зазначили, що відповідальність за внесення даних у декларацію законодавством покладено на громадянина, який звертається за призначенням допомоги. Крім того, відповідачем до управління було подано заяву, в якій остання зазначає, що зобов`язується повернути надмірно отримані кошти. Вважають, що поданням даної заяви відповідачка визнає неправомірність своїх дій.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 21 липня 2021 року відповідно до вимог ч.1 ст.369 ЦПК України розгляд справи призначено без повідомлення (виклику) учасників справи.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи немає відомостей про те, що ОСОБА_1 , подаючи декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, та не вказавши у ній відомості про доходи свого сина ОСОБА_2 , зокрема, заробітну плату за період з 27 липня 2018 року по 08 жовтня 2018 року у розмірі 7656,18 грн., мала на меті навмисно приховати ці дані.

Враховуючи соціальний статус сім`ї відповідача, наявність на утриманні дітей, необхідність дотримання справедливого балансу між інтересами держави та втручанням у права відповідача, примусове повернення наданої державою соціальної допомоги може призвести до покладення на ОСОБА_1 надмірного тягаря.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 29 січня 2019 року ОСОБА_3 звернулася до Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги одиноким матерям.

У декларації про доходи і майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги відповідачем зазначено членом його сім`ї сина ОСОБА_4 , доходами сім`ї вказано допомогу УСЗН ОСОБА_3 та стипендію ОСОБА_4 .

На підставі поданих документів УСЗН Індустріального району Харківської міської ради прийнято рішення про призначення державної соціальної допомоги сім`ям з дітьми від 14 лютого 2019 року.

Відповідно до акту про проведення перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявниками для призначення житлових субсидій та соціальної допомоги від 18 червня 2019 року Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради було проведено перевірку правильності та повноти інформації, наданої на призначення житлових субсидій (соціальної допомоги) заявником ОСОБА_1 . На підставі висновків проведеної перевірки виявлено особи, прописані на зазначеній житловій площі ( АДРЕСА_1 ) надали неповну інформацію про доходи. Внаслідок чого Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради були надмірно виплачено ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 6 082,92грн.

Так, відповідно до довідки про доходи №168 від 20 червня 2019 року, ОСОБА_2 працював в ТОВ «Фактор-Друк» період з 27 липня 2018 по 08 жовтень 2018 та одержав заробітну плату в розмірі 7656,18грн.

В декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 29 січня 2019 року заробітна плата не вказана. ОСОБА_1 було нараховано державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям на період з 01 січня 2019 року по 30 червня 2019 року без врахування заробітної плати її сина ОСОБА_2 .

Відповідно до методики обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги, затвердженої наказом Міністерством праці та соціальної політки України, Міністерство економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерство фінансів України, Державного комітету статистики України, Державного комітету молодіжної політики, спорту і туризму України № 486/202/524/455/3370 від 15 листопада 2011 року (який діяв на час надання соціальної допомоги) до сукупного доходу сім`ї входить заробіток учнів та студентів, які поєднують навчання з постійною роботою на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності та господарювання.

Після перерахунку сум виплаченої відповідачу допомоги, з урахуванням заробітної плати ОСОБА_2 в розмірі 7646,18грн., обсяг надміру виплачених коштів по допомозі малозабезпеченим сім`ям склав 6082,92грн., що підтверджується довідкою, виданої Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради.

Після виявлення позивачем вказаних порушень виплати допомоги відповідачу припинились.

17 червня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради із заявою про те, що добровільно повернене кошти на розрахунковий рахунок управління.

11 липня 2019 року позивачем на адресу відповідача було направлено повідомленя за №10-29/5132/4-06/19 про те, що розмір переодержаної суми ОСОБА_1 суми державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям за період з 01 січня 2019 року по 30 червня 2019 становить 6082,92грн. та рекомендовано їй повернути за вказаними реквізитами.

З аналогічним листом Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради звернулося до відповідача 22 січня 2020 року в якому також йшлося про зміну реквізитів для перерахування переодержаних нею коштів.

Закон, який спрямований на реалізацію конституційних гарантій права громадян на соціальний захист - забезпечення рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму шляхом надання грошової допомоги найменш соціально захищеним сім`ям Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» (надалі Закон).

У статті 1 Закону (в редакції, яка діяла на час звернення відповідачки до Управління про отримання соціальної допомоги 29 січня 2019 року) наведені наступні визначення:

державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям (далі - державна соціальна допомога) - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї.

сім`я - це особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Права члена сім`ї має одинока особа;

малозабезпечена сім`я - сім`я, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний доход нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї.

Згідно абз.3 ч.3 ст.4 Закону (в редакції, яка діяла на час звернення відповідачки до Управління про отримання соціальної допомоги 29 січня 2019 року) до заяви про надання державної соціальної допомоги додаються, в т.ч., декларація про доходи та майно осіб, які входять до складу сім`ї (в декларацію не включаються державна соціальна допомога, призначена відповідно до цього Закону; нарахована субсидія за спожиті житлово-комунальні послуги; сплачені членами сім`ї аліменти; грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, на час її проведення, безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, на час здійснення зазначених заходів).

Згідно ч.1 ст.6 Закону (в редакції, яка діяла на час звернення відповідачки до Управління про отримання соціальної допомоги 29 січня 2019 року) державна соціальна допомога призначається на шість місяців.

Відповідно до положень ст.13 Закону (в редакції, яка діяла на час звернення відповідачки до Управління про отримання соціальної допомоги 29 січня 2019 року) контроль за правильністю надання державної соціальної допомоги та використання коштів Державного бюджету України, спрямованих на надання державної соціальної допомоги, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, безпосередньо та через керівника та уповноважених ним осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Таким чином, допомога малозабезпеченим сім`ям, є різновидами державної допомоги у загальній системі соціального захисту населення і надаються з метою забезпечення відповідного рівня матеріальної підтримки малозабезпечених сімей, у яких є діти, створення належних умов для утримання та виховання дітей.

Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно зі статтею 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18).

Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи. У справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовнішний спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року, «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» від 08 квітня 2008 року, «Москаль проти Польщі» від 15 вересня 2009 року).

Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії» від 20 травня 2010 року і «Тошкуце та інші проти Румунії» від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року та «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року). Суд вказав, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.

В матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 , подаючи декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, та не вказавши у ній відомості про доходи свого сина ОСОБА_2 , зокрема, заробітну плату за період з 27 липня 2018 року по 08 жовтня 2018 у розмірі 7656,18грн., мала на меті навмисно приховати ці дані.

Посилання позивача на те, що відповідачем до управління було подано заяву, в якій остання зазначає, що зобов`язується повернути надмірно отримані кошти, що свідчить на їх думку про визнання останньою неправомірності своїх дій, висновків суду не спростовують.

Отже, враховуючи соціальний статус сім`ї відповідача, необхідність дотримання справедливого балансу між інтересами держави та втручанням у права відповідача, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що примусове повернення наданої державою соціальної допомоги може призвести до покладення на ОСОБА_1 надмірного тягаря.

Даний висновком узгоджується з правовою позицією викладеною у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року по справі № 234/9643/19, та від 11 березня 2020 року у справі № 328/1056/19.

Вирішуючи спір між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно встановив обставини справи, дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Таким чином, суд першої інстанції суд дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь Управління переплати бюджетних коштів у сумі 6 082,92грн.

З урахування викладеного суд не вбачає підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення суду.

Згідно положень ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради залишити без задоволення.

Заочне рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 21 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 23 жовтня 2021 року.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.Ю. Тичкова

О.В. Маміна