справа № 156/267/21
Провадження № 2-о/156/18/21
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

12 травня 2021 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Малюшевської І. Є.,

за участю секретаря судового засідання Киці Л. Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку окремого провадження в залі суду смт. Іваничі цивільну справу № 156/267/21 заяву

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 )

заінтересована особа - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканця: АДРЕСА_2 )

про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини спадкодавця, який помер до постановлення судом рішення

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ,

представник заявника ОСОБА_3 ,

заінтересована особа ОСОБА_2 - не з`явився,

в с т а н о в и в :

І. Суть заяви

У квітні 2021 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною заявою, у якій просить встановити факт постійного проживання його матері - ОСОБА_4 із спадкодавцем (його бабою) ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини останньої, в АДРЕСА_1 .

Свої вимоги заявник мотивув тим, що його матір ОСОБА_4 звернулась до Іваничівського районного суду Волинської області із заявою про встановлення юридичного факту, а саме: факту її постійного проживання в АДРЕСА_1 із спадкодавцем - її матір`ю ОСОБА_5 на час відкриття спадщини останньої ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Оскільки на день відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 , місце постійного проживання ОСОБА_4 не було зареєстроване разом зі спадкодавцем, то встановлення зазначеного факту в судовому порядку було необхідне для доведення того, що ОСОБА_4 прийняла спадщину після своєї матері, а саме: земельну ділянку площею 3.27 га, розташовану на території Рогожанськсї сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, як така, що постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Іваничівським районним судом Волинської області було відкрито провадження у цивільній справі № 156/898/20 за заявою ОСОБА_4 , судовий розгляд справи було призначено на 23 жовтня 2020 року. Однак, ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 померла.

Він, як син ОСОБА_4 , являється єдиним спадкоємцем за законом, в тому числі, майнових прав останньої.

Зазначає, що спадщина на майно спадкодавця ОСОБА_5 належить ОСОБА_4 з часу її відкриття, яким є день смерті спадкодавця, тобто ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Встановлення факту постійного проживання ОСОБА_4 із спадкодавцем ОСОБА_5 на час відкриття спадщини останньої має значення для підтвердження прийняття спадщини першою.

ІІ. Процесуальні дії

Ухвалою від 12.04.2021 року відкрито провадження у даній справі. Судове засідання призначено на 12.05.2021 року.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 заявлені вимоги підтримали повністю з підстав, зазначених у заяві, яку просили задовольнити.

Заінтересована особа (рідний брат померлої ОСОБА_4 ) ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі, не заперечив проти встановлення судом факту постійного проживання ОСОБА_4 із спадкодавцем ОСОБА_5 . Зазначив, що ОСОБА_4 доглядала ОСОБА_5 і вони обоє проживали в АДРЕСА_1 до дня смерті останньої, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

ІІІ. Застосоване законодавство

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст.ст. 1217, 1218, 1220, 1221, 1258, 1268 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК).

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи, в тому числі про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Згідно п. 23 вищевказаної Постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази мають бути належними і допустимими відповідно до вимог ст. ст. 77-78 ЦПК України.

За положеннями ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місяця проживання в Україні» передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

IV. Встановлені обставини та висновки суду

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Нововолинськ Волинської області померла ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 18.07.2012 року (а.с.4).

Місцем реєстрації ОСОБА_5 було: АДРЕСА_2 , що підтверджується будинковою книгою для прописки громадян, проживаючих у будинку АДРЕСА_2 (а.с.13-17). Останнім місцем проживання ОСОБА_5 було місце реєстрації її дочки ОСОБА_4 : у будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Пороміської сільської ради № 915 від 20.08.2020 року.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на земельну ділянку розміром 3,27 га для ведення особистого підсобного господарства, яка знаходиться на території Рогожанської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 090239 виданого 07.08.2001 року (а.с.12).

За життя ОСОБА_5 заповіту не склала, тому спадщина відкрилась за законом.

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру спадкова справа на ім`я ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 в Іваничівській державній нотаріальній конторі не заводилась (а.с.34-35).

Із постанови приватного нотаріуса Башинської Л.П. від 07.08.2020 року слідує, що ОСОБА_4 відмовлено у прийнятті заяви про прийняття нею спадщини після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 та у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно.

03.09.2021 року ОСОБА_4 звернулась в Іваничівський районний суд Волинської області із заявою про встановлення юридичного факту в порядку окремого провадження, а саме: факту її постійного проживання в АДРЕСА_1 з її матір`ю ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , станом на день її смерті, оскільки на час відкриття спадщини місце її постійного проживання не було зареєстроване разом із спадкодавцем.

Встановлення зазначеного факту в судовому порядку було необхідне ОСОБА_4 для доведення того, що вона прийняла спадщину після своєї матері ОСОБА_5 - земельну ділянку площею 3.27 га, розташовану на території Рогожанськсї сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, як така, що постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

04.09.2020 року Іваничівським районним судом було відкрито провадження у цивільній справі № 156/898/20 за заявою ОСОБА_4 , судовий розгляд призначено на 23 жовтня 2020 року. Однак, вона померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 виданого 23.09.2020 року (а.с.6).

20.11.2020 року син ОСОБА_4 - ОСОБА_1 звернувся до Іваничівського районного суду Волинської області із заявою про залучення його до участі у справі, як правонаступника померлої ОСОБА_4 , однак у зв`язку із тим, що на момент розгляду справи не пройшов шестимісячний строк після смерті його матері, і, як наслідок, відсутність можливості встановлення кола її спадкоємців та правонаступників, провадження по справі № 156/898/20 було закрито у зв`язку із смертю заявниці (а.с.21).

05.04.2021 року ОСОБА_1 , як єдиний спадкоємець ОСОБА_4 , звернувся до Іваничівського районного суду Волинської області із заявою про встановлення факту постійного проживання його матері - ОСОБА_4 із спадкодавцем (його бабою) ОСОБА_5 , на час відкриття спадщини (смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 ) в АДРЕСА_1 .

Встановлення факту постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_4 необхідно було для отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця (матері ОСОБА_5 ), оскільки реалізувати своє право на оформлення спадщини вона не могла через відсутність документа, котрий свідчив би про факт її постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Виникнення у ОСОБА_1 права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті ОСОБА_4 , яка не одержала свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 .

Так, згідно довідки Пороміської сільської ради № 915 від 20.08.2020 року ОСОБА_5 проживала без реєстрації разом з ОСОБА_4 у будинку АДРЕСА_1 з 2010 року до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 , оскільки хворіла, перенесла операцію і потребувала постійного догляду.

Факт постійного проживання однією сім`єю заявника спільно з ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

ОСОБА_6 свідчила, що являється дочкою ОСОБА_4 , і з 2010 року її мати забрала бабу - ОСОБА_5 до себе на проживання в с. Поромів, оскільки баба хворіла, перенесла операцію та потребувала догляду. ОСОБА_5 отримувала пенсію, якою фактично розпоряджалася мати, оскільки оплачувала потреби та лікування баби, а також витрати по утриманню господарства. Окрім того, з 2010 року харчувалися вони разом та разом вели спільний побут. ОСОБА_4 здійснила поховання ОСОБА_5 в с. Поромів після її смерті у 2012 році.

Відповідно до свідчень сусідки заявника - ОСОБА_7 , ОСОБА_5 переїхала до ОСОБА_4 на проживання, оскільки хворіла та потребувала догляду. Близько двох років (до дня смерті) вона проживала в с. Поромів Іваничівського району Волинської області з дочкою - ОСОБА_4 , яка доглядала її та допомагала їй, а також купувала для неї ліки. Після смерті ОСОБА_5 , яка похована у с. Поромів, саме її дочка - ОСОБА_4 здійснила її поховання.

Таким чином, проаналізувавши досліджені докази, суд вважає, що заявником надано достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження вимог про визнання факту постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на час відкриття спадщини останньої 15.04.2012 року, тому заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268, 293, 315, 319 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини спадкодавця, який помер до постановлення судом рішення - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_4 разом із спадкодавцем ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 на час відкриття спадщини в АДРЕСА_1 .

Судові витрати по справі залишити за заявником.

Згідно підп. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Іваничівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 14 травня 2021 року.

Суддя І. Є. Малюшевська