Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді Тананайської Ю.А., за участю секретаря Назаренко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Марганець Дніпропетровської області цивільну справу №753/20696/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину у розмірі 22865 грн. 49 коп.

В позовній заяві позивач зазначила, що вона з відповідачем має сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За рішенням суду, відповідач на її користь сплачує аліменти на утримання сина у розмірі 1500 гривень щомісячно. Останнім часом стан здоров`я дитини погіршився, в зв`язку з чим вона сплачувала кошти за проведення операцій, купувала ліки. З листопада 2017 року по листопад 2020 року нею витрачено на лікування 43030 гривень 98 коп. Крім того, дитина відвідувала курси до університетської підготовки Київського університету ім.Б.Грінченко , за які вона сплатила 2700 гривень. Всього додатково понесені витрати на суму 45730 гривень 98 коп.

Наголошувала, що займається вихованням дитини самостійно, відповідач жодної участі у вихованні дитини не приймає, а грошових коштів, які відповідач сплачує у якості аліментів, на лікування дитини не вистачає.

Просить стягнути половину понесених витрат в сумі 22865 грн. 49 коп.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, суду пояснила, що дитина народилась хворобливою, з відповідачем не узгоджувала, де проводити лікування, в державних клініках не надають гарантії щодо лікування, тому зверталась до медичних установ.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав в повному обсязі, суду пояснив, що сплачував аліменти на утримання сина, з приводу додаткових витрат до нього позивач не зверталась, про проведення операції дізнався із позову. Після досягнення повноліття сина з нього стягнуто аліменти на період навчання, які він сплачує.

Дослідивши докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, 29.01.2003 року.

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської у справі № 2-1508/2005 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 14 червня 2005 року до досягнення дитиною повноліття, про що 15 серпня 2005 року видано судом виконавчий лист.

Згідно ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно.

У п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року роз`яснено, що відповідно до ст. 185 СК України до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У зв`язку із особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, тяжка хвороба, каліцтво дитини, тощо) потрібні значні додаткові витрати, тому розмір додаткових витрат, що стягується, повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат.

Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ним аліментів. Чинним законодавством не передбачена можливість повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.

Аналізуючи положення ст. 185 СК України слід дійти висновку, що додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

До таких правових висновків дійшов Верховний Суд України у постанові від 13.09.2017 року у справі № 6-1489цс17.

Оскільки тягар доказування покладено на позивача, то заявляючи додаткові витрати, позивач в будь-якому випадку повинен їх обґрунтувати та надати беззаперечні докази на їх підтвердження. Дані додаткові витрати, на відміну від аліментів, мають бути викликані саме особливими обставинами. Тобто, якщо стягнення аліментних зобов`язань викликане необхідністю дитини у харчуванні, одязі та забезпеченні елементарних умов життя, то додаткові витрати заявляються саме у зв`язку з хронічними або разовими проблемами зі здоров`ям дитини, або у разі обставин, які пов`язані з розвитком здібностей дитини.

Тому, заявляючи вимоги про одноразове стягнення додаткових витрат на дитину, необхідно надати докази усієї суми фактично понесених витрат, в той час, як заявляючи про періодичні або постійні витрати, позивач повинен довести їх необхідність.

Тобто, якщо ці витрати пов`язані з особливим станом здоров`я дитини, то необхідно надавати медичні довідки, висновки лікарів, їх рекомендації щодо лікування дитини в Україні чи за кордоном, тривалості та періодичність лікування та з урахуванням цього розрахунок його вартості, а також про вартість ліків, які необхідно придбавати дитині.

При цьому, СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Відповідно до медичних документів ТОВ «Гармонія здоров`я», ліцензія МО

З України АВ № 539889 від 3 червня 2010 року, 30 вересня 2020 року ОСОБА_4 , проведено операцію: септопластика, двустороня лазерна вазотомія нижніх носових раковин, за яку позивачем сплачено 23100 гривень, перебував один день в лікарні, згідно рекомендації лікаря, за що сплачено 1810 гривень, що підтверджується касовими чеками.

До оперативного лікування та після проводились консультації лікарів: 9.10.2010 року, 17.10.2020 року, за які сплачено 1430 гривень. Згідно призначень лікарів 9.10.2020 року проведено кардіограму, за яку сплачено 170 гривень, 17 жовтня 2020 року ультразвукове дослідження області черевної порожнини, за яку сплачено 550 гривень. 24 вересня 2020 року, згідно призначень, проведено дослідження аналізи, за які сплачено 1690 гривень. Всього понесено додаткових витрат на суму 3840 гривень.

Згідно касових чеків позивач понесла витрати на придбання ліків: 5 вересня 2020 року на суму 427 гривень 50 коп., 1 жовтня 2020 року на суму 246 гривень 17 коп., 10 жовтня 2020 року на суму 521 гривня 69 коп., 17 жовтня 2020 року 96 гривень 69 коп., 9 листопада 2020 року на суму 414 гривень 30 коп., 6 листопада 2020 року на суму 237 гривень, 6 листопада 2021 року на суму 81 гривня 83 коп., всього на суму 2025 гривень 18 коп. Призначення ліків підтверджено виписками з історії хвороби, протоколом операції.

Суд вважає не підтвердженими доказами наступні витрати:

- 11 листопада 2007 року на суму 3020 року, оскільки на підтвердження надано протокол операції, без печатки лікаря, яка б засвідчувала його підпис, та акт по надані медичні послуги від 11.11.2007 року, який не містить печатки, підпису посадової особи. Квитанції, касового чеку, які б підтверджували фактичну сплату коштів, не надано;

- 19 грудня 2019 року на суму 800 гривень ФОП ОСОБА_5 , оскільки на підтвердження надано квитанцію до прибуткового касового ордеру, виписки з історії хвороби, направлень лікаря, які підтверджували підставу для проведення рентгену не надано. Довідка КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» від 19.12.2019 року викликає сумніви, оскільки до позовної заяви надано копію цієї ж довідки, яка не містить дати її видачі. Будь-яких інших доказів не надано;

- за лікувальні сеанси 21 січня 2020 року на суму 400 гривень ТОВ «Центр Бубновського», 11 лютого 2020 року на суму 4500 гривень ТОВ «Центр Бубновського», оскільки не надано доказів на підтвердження необхідності проведення зазначеного лікування (призначення лікаря), доказів, що ТОВ «Центр Бубновського» є медичною установою, яка надає медичні послуги;

- 1 жовтня 2020 року на суму 299 грн.83 коп., 10 жовтня 2020 року на суму 478 гривень 31 коп., 6 листопада 2020 року на суму 50 гривень, оскільки відсутні рецепти, призначення лікаря в історії хвороби на придбання дип-реліфу, фурациліну, терафлексу, стоматидину, аскорутину.

Чеки надані позивачем про сплату коштів Київському університету ім.Б.Грінченка за підготовчі курси в розмірі 2700 гривень, проведення огляду у лікаря з приводу вакцинації та вакцинація від грипу, придбання вітамінів після вакцинації, не можуть вважатися додатковими витратами в розумінні ст. 185 СК України, оскільки не викликані особливими обставинами.

Таким чином, позивачем було понесені додаткові витрати у загальному розмірі 30775 гривень 18 коп.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. Суд виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків, суд відносить частину витрат на іншого. Таким чином, позивач може просити суд стягнути з відповідача лише частину понесених нею додаткових витрат, в даному випадку 15387 гривень 59 коп.

Враховуючи встановлені по справі обставини, вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягненню додаткових витрат на утримання дитини у розмірі 15387 гривень 59 коп.

Судові витрати, підлягають стягненню з відповідача на користь держави, згідно ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 258, 259, 263-266, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на дитину в сумі 15387 гривень 59 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 908 гривень.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Повний текст рішення складено 4.10.2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2

Суддя: Ю. А. Тананайська