Справа № 466/1923/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2021 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючий суддя Едер П. Т.

секретар Шаповалова Ю. О.

з участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Прокопчук А. В.

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

у с т а н о в и в:

11 березня 2021 року Позивач ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 30 000 (тридцять тисяч) гривень (а.с. 2-4).

Стислий виклад позицій сторін.

Обгрунтування позивача.

Відповідно до тексту позовної заяви Позивач зазначила, що 21 червня 2020 року о 20 год. 40 хв. на автодорозі Західний обхід м. Львова, 0 км водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом марки BMW д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості та здійснив зіткнення з транспортним засобом марки Peugeot 308 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та транспортним засобом марки Mitsubishi Outlender, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а водій ОСОБА_1 отримала тілесні пошкодження.

21 липня 2020 року Постановою Шевченківськького районного суду м. Львова встановлено вину відповідача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Під час дорожньо-транспортної пригоди Позивач зазначає, що перенесла шок та переляк, адже ніколи не потрапляла в ДТП, і в момент зіткнення в салоні її автомобіля перебував її чоловік, а сила удару була настільки велика, що вона не знала чи вони виживуть, і що буде з їхніми дітьми.

Внаслідок удару автомобілів, вона, Позивач отримала тілесні пошкодження голови, хребта та плеча, тому з місця події її забрала карета швидкої допомоги.

Після отриманої травми до сих пір відчуває головні болі та болі в спині, часто це спричиняє безсоння, а відтак провокує дратівливість та підвищує емоційну напругу.

Протягом тривалого часу, як Позивач вказує, вона боялась просто сісти в автомобіль.

Крім того, раніше дуже часто на вихідних Позивач із сім`єю виїжджала з міста на відпочинок від важкого робочого тижня, після ДТП змога на такий відпочинок зникла, адже автомобіль був пошкоджений та фактично фізично знищений.

Це все спричинило для Позивача виникнення пригніченого стану, внаслідок чого вона почала до всього нервово відноситися. Від такого стану, постраждали крім неї і члени родини Позивача, що призвело до розладу стосунків.

Крім того, за твердженнями Позивача, на тривалий час після ДТП їй та її близьким довелося пересісти на громадський транспорт. Враховуючи обмеження, введені у зв`язку з карантином, та підвищення ризику захворіти у зв`язку із контактування з іншими людьми, багато справ запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом, довелось відкласти, або взагалі відмовитись.

Розмір заподіяної моральної шкоди Позивач визначає з урахуванням компенсації тих емоційних страждань, які їй і її родині довелося перенести та витрат, пов`язаних з відновленням психічного стану, відпочинком від усього, що сталося. Розмір душевних страждань Позивач оцінює в 30000 (тридцять тисяч) гривень. Ціна, за твердженнями Позивача, враховує в себе усі страждання, які довелося перенести зокрема: порушення звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоров`я, а також моральних страждань, пов`язаних з дорожньо-транспортною пригодою.

Обгрунтування заперечень відповідача.

14 квітня 2021 року Відповідачем на адресу суду подано відзив, згідно якого відповідач частково визнав позовні вимоги на суму 3000 гривень та просив позов задовольнити частково.

Так, Відповідачем у відзиві зазначено наступне.

Згідно поданого Позивачем консультативного висновку спеціаліста № 9206 від 21.06.2020, в пункті 6 «за результатами функціонального, рентгенологічного та інших спеціальних досліджень» вказується про те, що ОСОБА_1 обставини пам`ятає. Скарги на нудоту, блювоту відсутні. Локально без слідів травм. Неврологічно без ознак травм ЦШ. На час огляду нейрохірургічної допомоги не потребує. Та у відповідності до п.8 «висновок спеціаліста» у ОСОБА_1 забій лівого плеча та забій голови.

Відповідач наголосив на тому, що жодних допустимих доказів, які б підтверджували твердження Позивача у тривалому відчутті нею головних болів та болі в спині немає.

А тому, вважає, що сума в розмірі 30000 (тридцять тисяч) гривень є завищеною і безпідставною.

Щодо посилань Позивача на її особистий дискомфорт у зв`язку із дорожньо- транспортною пригодою, Відповідач зазначив, що від дорожньо-транспортної пригоди ніхто не застрахований. Та сідаючи за руль автомобіля, кожен водій повинен розуміти, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів, яка в свою чергу створює підвищену небезпеку для особи, що цю діяльність здійснює.

Відповідач зазначив, що керуючи своїм транспортним засобом, не мав жодного прямого чи непрямого умислу заподіяти Позивачу моральну чи матеріальну шкоду, однак сталось так як сталось. У зв`язку він змушений нести відповідальність за дорожньо-транспортну пригоду.

Також, Відповідач наголосив на тому, що якщо б Позивач звернулась до нього в порядку досудового врегулювання спору, то він не відмовився компенсувати кошти в розмірі 3000 (три тисячі) гривень за завдані моральні збитки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Але Позивач з такою пропозицією до нього не зверталась.

Процесуальні дії у справі.

29 березня 2021 року Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.17).

Фактичні обставини встановлені судом, зміст спірних правовідносин, оцінка доказів.

У судовому засіданні Позивач ОСОБА_1 та її уповноважений представник адвокат Прокопчук А.В. надали пояснення, що аналогічні викладеному в позовній заяві, просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково на суму в розмірі 3000 гривень, надав пояснення, що аналогічні викладеному в письмовому відзиві на позовну заяву, просив частково задовольнити позовні вимоги.

У судовому засіданні, перевіркою доводів сторін і обставин справи та дослідженням письмових доказів встановлено наступне.

Даний позов виник із приводу заподіяння моральної (немайнової) шкоди Позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Матеріалами справи підтверджено, що 21 липня 2020 року Постановою Шевченківськького районного суду м. Львова встановлено вину Відповідача ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.8-9).

Згідно вказаної постанови суду, встановлено, що 21 червня 2020 року о 20 год. 40 хв. на автодорозі Західний обхід м. Львова, 0 км водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «BMW» д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості та здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Peugeot 308» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та транспортним засобом марки «Mitsubishi Outlender», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а водій ОСОБА_1 отримала тілесні пошкодження.

Згідно консультативного висновку спеціаліста № 9206 від 21.06.2020 (а.с.10), встановлено, що за результатами функціонального, рентгенологічного та інших спеціальних досліджень ОСОБА_1 обставини пам`ятає. Скарги на нудоту, блювоту відсутні. Локально без слідів травм. Неврологічно без ознак травм ЦШ. На час огляду нейрохірургічної допомоги не потребує. Та у відповідності до п.8 «висновку спеціаліста» у ОСОБА_1 забій лівого плеча та забій голови.

Окрім зазначеного лікарського висновку, Позивачем жодних інших допустимих та належних доказів, які б підтверджували твердження останньої у тривалому відчутті нею головних болів та болі в спині суду не подано.

Крім того Позивачем не доведено будь-якими фактичними даними, на підставі яких суд мав би можливість встановити наявність або відсутність обставин, котрими обґрунтовується вимога моральної шкоди у заявленій сумі відшкодування щодо емоційних переживань, страху та психологічного та фізичного дискомфорту внаслідок, як самої ДТП так і пошкодження транспортного засобу Позивача.

Твердження Позивача про її особистий дискомфорт через дорожньо - транспортну пригоду, порушення внормованого ритму життя, як Позивача так і членів її сім`ї, суд приймає як достовірне, так як сам фат ДТП і вина Відповідача у його спричиненні встановлені. Однак заявлена сума у розмірі 30000 (тридцяти тисяч) гривень, як компенсація моральної (немайнової) шкоди через понесені страждання не є співмірною тій події та ступеню вини відповідача, внаслідок яких Позивач звернулась до суду.

Норми права, що застосовані судом при розгляді спірних правовідносин:

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За змістом ст. ст. 11, 15 ЦК України, цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Відповідно до положень, викладених у ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтею 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, установлених договором або актом цивільного законодавства.

Частиною 2 статті 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, а також визначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

У ст. 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з вимогами статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Як визначено ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

У пункті 5 вищевказаної Постанови зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Висновки суду.

Беручи до уваги той факт, що характер та обсяг емоційно-вольових переживань позивача, котрими мотивується моральна шкода є недостатнім, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, щоб задовольнити її в заявленому позивачем розмірі, тому суд дійшов переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП слід задовольнити частково, в розмірі 3000,00 (три тисячі) гривень.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Позивачем понесені судові витрати у вигляді та розмірі сплаченого судового збору за подання позовної заяви.

Так, судовий збір оплачений позивачем становить 908 грн. 00 коп.( а.с.1).

Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З врахуванням розміру задоволеної судом шкоди в грошовому еквіваленті, яка підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача, відповідно сума судового збору, котру слід стягнути на користь Позивача з Відповідача пропорційно становить 90,80 грн. (дев`яносто гривень 80 копійок).

Керуючись ст. ст. 16, 23, 1167, 1187 ЦК України, ст. ст. 4, 11, 12, 13, 19, 23, 26, 34, 141,142, 209, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) суму моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 3000, 00 грн. (три тисячі гривень).

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати у розмірі 90,80 грн. (дев`яносто гривень 80 копійок) сплаченого судового збору.

Позивач: ОСОБА_1 АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 22 квітня 2021 року.

Суддя П. Т. Едер