Справа № 168/233/21
Провадження № 2/168/117/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2021 року Старовижівський районний суд Волинської області в складі

головуючого - судді Хаврони О.Й.,

з участю: секретаря Островерхої Т.С.,

розглянувши в смт. Стара Вижівка в залі суду у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Старовижівської селищної ради Старовижівського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до Старовижівської селищної ради Старовижівського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла тітка та сестра позивачів ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , який вона успадкував за законом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак належним чином не оформила своїх спадкових прав. Заповіт від імені ОСОБА_3 виконавчим комітетом Седлищенської сільської ради не посвідчувався. Вказуючи, що вони у встановленому законом порядку подали заяви про прийняття спадщини після смерті тітки та сестри, однак нотаріус їм відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок на ім`я спадкодавця, просять визнати за кожною з них право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

У підготовче засідання позивачі не з`явилися, подали заяви з проханням проводити розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, подав заяву, в якій вказав, що Старовижівська селищна рада позов визнає повністю та просить справу розглядати за відсутності представника селищної ради.

Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав.

Ч.3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

За змістом ст.ст.524, 548 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до положень ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 18) і після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшов житловий будинок, збудований у 1965 р., з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , у якому вона постійно проживала і була зареєстрована. Вказані будівлі збудовані у сільській місцевості і зареєстровані у погосподарській книзі сільської ради, а тому є підстави вважати, що вони прийняті в експлуатацію і не є самовільним будівництвом та належали спадкодавцю (а.с. 17, 23).

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що інформація про наявність спадкової справи щодо ОСОБА_4 , чи про видачу свідоцтва про право на спадщину відсутня (а.с. 60).

Заповіт від імені ОСОБА_4 виконавчим комітетом Седлищенської сільської ради не посвідчувався (а.с. 17).

Свідоцтвом про народження (а.с. 48) стверджується, що ОСОБА_3 є дочкою ОСОБА_4 і відповідно до 529 ЦК УРСР належать до спадкоємців першої черги.

Зі змісту довідки Старовижівської селищної ради Старовижівського району Волинської області № 97/08.02 від 07.05.2020 р. видно, що в управління та володіння спадковим майном ОСОБА_4 з дня смерті вступила її дочка ОСОБА_3 (а.с. 17).

Право власності у встановленому законом порядку на зазначене нерухоме майно не зареєстровано (а.с. 55).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.19) і за життя правовстановлюючі документи на отриманий в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 житловий будинок не оформила.

Аналіз наведених вище обставин справи дає підстави для висновку, що в контексті положень ст.ст. 525, 548, 549 ЦК УРСР ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 у встановленому законом порядку і зазначене вище нерухоме майно належало їй з моменту відкриття спадщини дня смерті ОСОБА_4 .

Відповідно до вимог ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 цього Кодексу.

Положеннями ст.1262 ЦК України передбачено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

За змістом ч.3 ст.1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Заповіт від імені ОСОБА_3 не складався та не посвідчувався (а.с. 17, 64).

Позивач ОСОБА_1 є племінницею спадкодавця ОСОБА_3 і спадкує відповідно до ч.3 ст.1266 ЦК України, оскільки спадкоємець другої черги ОСОБА_5 сестра спадкодавця померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 20, 53 на звороті - 54, 48), а позивач ОСОБА_2 є рідною сестрою спадкодавця (а.с. 15-16).

14.05.2020 р. позивачі подали нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 (а.с. 45 на звороті, 49 на звороті), а ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які є племінниками спадкодавця, за правом представлення того ж дня - заяви про відмову від спадщини після смерті тітки ОСОБА_3 (а.с. 51 на звороті, 52).

Заповіту за життя ОСОБА_3 не складала, свідоцтво про право на спадщину на спадковий будинок після її смерті не видавалося, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкових реєстрів (а.с. 62-64).

Спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку в спадщині, відсутні.

З огляду на вказане, позивачі є єдиними спадкоємцями другої черги за законом, які у встановленому законом порядку прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 .

Постановами нотаріуса від 07.11.2020 р. позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане спадкове нерухоме майно (а.с. 21-22).

Наведені обставини справи підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 60/2020 до майна померлої ОСОБА_3 (а.с. 45-61), з яких також видно, що інших спадкоємців, які б звернулися із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , немає, свідоцтва про право на спадщину на інше майно спадкодавця у рівних частках видані також позивачам.

Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права.

Враховуючи, що за життя в спадкодавця правовстановлюючих документів на житловий будинок не було, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набула право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, наявність у позивачів права на спадкування за законом після смерті спадкодавця, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, та з огляду на те, що захистити свої права позивачі можу лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачами право власності на вказане спадкове майно у рівних частках по 1/2 за кожною.

Керуючись ст.ст. 524, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 11, 15, 16, 1216, 1217, 1261, 1258,1262, 1266, 1267, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України, ст.ст. 200, 206, 247, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на 1/2 (одну другу) частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті тітки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на 1/2 (одну другу) частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті сестри ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Волинського апеляційного суду безпосередньо або через Старовижівський районний суд Волинської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Позивач: ОСОБА_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Старовижівська селищна рада Старовижівського району Волинської області, адреса місця знаходження: вул. Незалежності, 50, смт. Стара Вижівка, Волинська область, код за .

Повний текст рішення складено 28.04.2021 р.

Суддя О. Й. Хаврона