Справа № 186/513/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 року м. Першотравенськ

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Кривошеї С.С.

при секретарі Кравченко А.Г.

за участі представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про визнання договору дарування недійсним,

В С Т А Н О В И В :

Під час судового засідання представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся з заявою про застосування до відповідача ОСОБА_4 заходів процесуального примусу відповідно до ст.144 ЦПК України у вигляді штрафу за невиконання у встановлений законом строк обов`язків про надання заяви свідка на поставлені позивачем запитання, які викладені в позовній заяві та на які відповідач повинен був надати відповідь. Представник позивача ОСОБА_2 також зазначив, що на його адресу надійшла заява свідка датована 28 вересня 2021 року, яка не містить підпису особи яка її склала, та не відповідає вимогам встановленим ст.93 ЦПК України. Крім того, на його думку представник відповідача ОСОБА_9 не має права надавати дану заяву так як не являється стороною по справі.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_9 у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про подальший розгляд справи за її відсутності та відсутності її довірителя.

Інші учасники по справі до суду не з`явилися про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Вислухавши заяву представника позивача ОСОБА_2 , суд прийшов до наступного.

Згідно ст.93 ЦПК України учасник справи має право поставити в першій заяві по суті справи, що ним подається до суду, не більше десяти запитань іншому учаснику справи про обставини, що мають значення для справи.

Відповідно до вимог ст.93 ЦПК України учасники справи, яким поставлені запитання, зобов`язані надати вичерпну відповідь окремо на кожне питання. Від імені юридичної особи відповіді надає керівник або інша посадова особа за дорученням.

Відповіді на запитання подаються до суду учасником справи фізичною особою у формі заяви свідка не пізніше як за п`ять днів до підготовчого засідання, а у справі, що розглядається в порядку спрощеного провадження, - до першого судового засідання. Копія заяви свідка надсилається учаснику справи який поставив письмові запитання.

Відповідно до вимог ч.4 ст.93 ЦПК відповіді оформлюються заявою свідка форма якої встановлена законом.

У заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), відповіді на питання щодо обставин справи, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань.

Частинами 6,7 статті 93 ЦПК України передбачений перелік підстав для відмови від надання відповідей: 1) з підстав, визначених статтями 70,71цього Кодексу; 2)якщо поставлене запитання не стосується обставин, що мають значення для справи; 3) якщо учасником справи поставлено більше десяти запитань.

Також законодавчо встановлено обов`язок учасника справи повідомити про відмову іншого учасника та суд у строк для надання відповіді.

Судом встановлено, що при зверненні з позовною заявою до суду, в самій позовній заяві позивачем ОСОБА_10 відповідно до ст.93 ЦПК України були поставлені запитання до відповідача ОСОБА_4 , які на думку позивача стосуються суті спору.

Ухвалою Першотравенського міського суду від 22 квітня 2019 року було відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання договору дарування недійсним та постановлено розглядати дану справу в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. Судове засідання призначене на 20 травня 2019 року. У ході судового розгляду судом неодноразово за клопотанням представника позивача ОСОБА_2 витребувались по справі документи, залучалися треті особи. Провадження по справі 06 лютого 2020 року було зупинено у зв`язку зі смертю позивача ОСОБА_10 та поновлено після вступу до участі в справу його спадкоємців ОСОБА_1 та ОСОБА_3 05 жовтня 2020 року.

Згідно до матеріалів справи вперше представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_11 приймав участь у розгляді справи 15 січня 2020 року, де останньому були роз`яснені його права та обов`язки як представника відповідача та вручені пам`ятки.

Доказів про отримання відповідачем ОСОБА_4 позовної заяви ОСОБА_10 до нього та ОСОБА_5 про визнання договору дарування недійсним до першого судового засідання матеріали справи не містять.

У відповідності до ст. 143 ЦПК України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

За положеннями частини 1 ст.148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству;3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин;4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; 5) порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу.

Аналізуючи вищевказане суд приходить до висновку, що заява представника позивача ОСОБА_2 про застосування заходів процесуального примусу у вигляді штрафу до відповідача ОСОБА_4 задоволенню не підлягає, з тих підстав, що відповідач ОСОБА_4 дізнався про розгляд судом позовної заяви ОСОБА_10 до нього після початку розгляду справи судом по суті , у той час як ст.93 ЦПК України передбачено надання відповідей на поставлені в першій заяві по суті справи питання не пізніше як за п`ять днів до першого судового засідання.

Додатково суд роз`яснює представнику позивача ОСОБА_2 , що він не позбавлений права в ході подальшого розгляду справи особисто з`ясувати всі обставини та факти, які стосуються розгляду справи у представника відповідача чи відповідача в судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 43, 44, 93, 143, 144, 148 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 про застосування заходу процесуального примусу у вигляді штрафу до відповідача ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Суддя С.С.Кривошея