Єдиний унікальний номер 341/478/21
Номер провадження 2/341/544/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Мергеля М. Р., за участю:

секретаря судового засідання Матейко О. С.,

представника позивачки ОСОБА_6,

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Галицької міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення, та про визнання права власності на 1/2 частини спадкового нерухомого майна за законом.

встановив:

19 березня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення та визнати за нею право власності на Ѕ частини спадкового нерухомого майна за законом.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що після смерті її свекрухи ОСОБА_2 відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 . Спадщину прийняли діти спадкоємиці: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (чоловік позивачки), яким державний нотаріус видав свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частини згаданого майна кожному. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки. Після його смерті позивачка прийняла спадщину і є власницею Ѕ частини житлового будинку що розташований по АДРЕСА_1 . Позивачка проживає в цьому будинку. Разом з нею проживали рідний брат її чоловіка ОСОБА_3 з дружиною ОСОБА_5 , з якими вона вела спільне господарство, мала спільний побут та жили як одна сім`я. Після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняла його дружина ОСОБА_5 , однак не виготовила правовстановлюючих документів на майно. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 , на майно якої відкрилась спадщина. Позивачка, як близька родичка ОСОБА_5 , бажає прийняти спадщину та звернулась до нотаріуса, проте нотаріус відмовив їй у прийнятті спадщини в зв`язку з тим, що позивачка не є близьким родичем спадкодавця.

З огляду на викладене, позивачка просить суд встановити факт, що вона проживала однією сім`єю з ОСОБА_5 протягом двадцяти двох років до дня її смерті та визнати за нею право власності на Ѕ частини житлового будинку з господарськими будівлям та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_6 позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позові та суду пояснила, що позивачка з 1983 року проживала однію сім`ю з ОСОБА_5 у житловому будинку по АДРЕСА_2 та вели спільне господарство, мали спільний побут. В останні роки життя ОСОБА_5 позивачка здійснювала догляд за нею, так як остання була людиною похилого віку, хворіла. За відсутності заповіту після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина за законом, яку до цього часу ніхто не прийняв. Позивачка бажає прийняти спадщину та звернулась до нотаріуса, однак нотаріус відмовив їй у прийнятті спадщини в зв`язку з тим, що позивачка не є близьким родичем спадкодавця. Просить задоволити позовні вимоги.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився. 21 квітня 2021 року через канцелярію суду подав заяву, у якій просить справу розглядати без участі представника, позовні вимоги визнає (а. с. 45).

Дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково, з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способом цього захисту може бути визнання права.

Суд установив, що після смерті свекрухи позивачи ОСОБА_2 відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 . Спадщину прийняли її сини: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (чоловік позивачки), яким державний нотаріус Мужук М. П. 10 березня 1958 року видав свідоцтво про право на спадщину, а саме на 1/2 частини вищезгаданого житлового будинку кожному (а. с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер чоловік позивачки, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 12). Після його смерті позивачка прийняла спадщину і є власницею Ѕ частини житлового будинку що розташований по АДРЕСА_1 .

Згідно зі змістом наявного у матеріалах справи копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , яке видане відділом РАГСу Галицького району Івано-Франківської області, підтверджуться, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а. с. 15). Після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняла його дружина ОСОБА_5 , однак не виготовила правовстановлюючих документів на майно.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану Галицького районного управління юстиції Івано-Франківської області, підтверджуться, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (а. с. 16).

В судовому засіданні установлено, що позивачка проживає у будинку по АДРЕСА_1 . Разом з нею з 1983 року проживали рідний брат її чоловіка ОСОБА_3 з дружиною ОСОБА_5 , з якими вона вела спільне господарство, мала спільний побут та жили як одна сім`я. В останні роки життя ОСОБА_5 позивачка здійснювала догляд за нею, так як остання була людиною похилого віку, хворіла.

Відповідно до статті 1261 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно з позицією Верховного Суду України, викладеною в абзаці 2 пункту 2 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» за N 7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 21 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів:

а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем;

б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Позивачка тривалий час проживала однією сім`єю із ОСОБА_5 , доглядала та опікувалася нею, займалася прибиранням, приготуванням їжі, вони мали спільний побут, вели спільне господарство та між ними були відносини, притаманні близьким родичам.

Таким чином, суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову в частині встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_5 , оскільки вони проживали в одному приміщенні, мали спільний побут та вели спільне господарство, брали участь у спільних витратах, позивачка протягом тривалого часу опікувалась ОСОБА_5 та між ними були відносини, притаманні родинним зв`язкам.

Що стосується вимоги позивача про визнання права власності на Ѕ частини спадкового нерухомого майна за законом, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний суд у постанові від 12 серпня 2019 року у справі № 521/16365/15 зазначив про те, що визнання за особою у порядку спадкування за законом, після смерті спадкодавця, права власності на майно є передчасним, оскільки позивач не позбавлений права звернутись до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за четвертою чергою спадкоємців за законом.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі статтями 77, 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Всупереч вищевказаних норм чинного законодавства позивачка не надала суду жодного доказу звернення з заявою до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 у порядку спадкування за законом як спадкоємець четвертої черги та отримання відповідної відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

З врахуванням наведеного вище, суд вважає, що у позовній вимозі про визнання права власності на Ѕ частини спадкового нерухомого майна за законом необхідно відмовити, оскільки ця вимога є передчасною та не позбавляє позивачку права звернутись до нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину як спадкоємець четвертої черги за законом, тобто як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 200, 206, 258, 259, 263, 265, 268, 272, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Галицької міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення, та про визнання права власності на 1/2 частини спадкового нерухомого майна за законом задовольнити частково.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_3 , проживала однією сім`єю з ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , більше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Повний текст рішення складено 13 травня 2021 року.

Сторони:

позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), РНОКПП НОМЕР_3 .

відповідач: Галицька міська рада, м. Галич, вул. Майдан Різдва, 16, .

Суддя:М. Р. Мергель