ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2021 року

м. Черкаси

Справа № 712/12826/20
Провадження № 22-ц/821/478/21
категорія: на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: - Василенко Л.І.,

суддів: Карпенко О. В., Нерушак Л. В.,

секретаря Винник І. М.,

учасники справи:

скаржник - ОСОБА_1 ;

заінтересовані особи: Центральний відділ державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 січня 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: старший державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гайдай Тетяна Олександрівна, ОСОБА_3 на протиправні дії державного виконавця, у складі головуючої судді Пироженко В. Д., повний текст ухвали складено 18 січня 2021 року,

в с т а н о в и в :

22 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд зі скаргою вище приведеного змісту.

Мотивація скарги зводиться до того, що у провадженні старшого державного виконавця ЦВ ДВС у м. Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) Гайдай Т. О. перебуває виконавче провадження № 55791418 за виконавчим листом № 424/11 від 01 серпня 2011 року, виданим Соснівським районним судом м. Черкаси. В рамках вказаного виконавчого провадження з її заробітної плати роботодавцем ТОВ «АВ Метал Груп» утримувалися грошові кошти в рахунок погашення заборгованості по виконавчому листу.

Наказом № 623-к від 22 квітня 2020 року ОСОБА_1 була звільнена з роботи в ТОВ «АВ Метал груп», у зв`язку з цим останнє мало повідомити державного виконавця про припинення перерахувань стягувачу із заробітної плати, зазначити причини припинення та подати звіт.

28 квітня 2020 року вона стала на облік у Черкаську районну філію Черкаського обласного центру зайнятості і наказом № НТ200428 від 28 квітня 2020 року їй розпочато виплату по безробіттю на підставі п. 1 ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Перші грошові кошти з центру зайнятості надійшли 03 червня 2020 року. Постановою старшого державного виконавця ЦВ ДВС у м. Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) Гайдай Т. О. від 06 жовтня 2020 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику. Отже, державним виконавцем не здійснена перевірка причин припинення відрахувань від її роботодавця, також не перевірено її можливе перебування на обліку у Центрі зайнятості.

На виконання постанови від 06 жовтня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» накладено арешт на картковий рахунок відкритий спеціально під зарплатний проект та призначений для зарахування заробітної плати, однак на даний час на неї здійснюється зарахування соціальної допомоги по безробіттю. 07 жовтня 2020 року позивач звернулась із заявою про зняття арештів з рахунків. 02 листопада 2020 року на її адресу надійшов лист ЦВ ДВС у м. Черкаси ЦМУ МЮ (Київ) № 19.25-36/71886 від 30 жовтня 2020 року, відповідно до якого зняття арештів з її рахунків можливо за наявності документального підтвердження, що її рахунок має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

11 листопада 2020 року її представником адвокатом Гарбазеєм Д. О. була направлена заява щодо скасування накладення арештів на грошові кошти, які належать їй, також були надані документи що підтверджують її перебування на обліку в центрі зайнятості. 14 лютого 2020 року на адресу представника надійшла відповідь державного виконавця № 19.25-36/81973 від 08 грудня 2020 року яким проігноровані надані документи щодо надходження на арештований рахунок виключно допомоги по безробіттю та не надано жодної відповіді по суті поставлених питань.

Таким чином, на момент винесення постанови про накладення арешту на кошти боржника державному виконавцю було достеменно відомо про наявність у неї відкритого в АТ КБ «ПриватБанк» рахунку під зарплатний проект, на який не може бути накладено арешт (з вказаного рахунку утримувалися кошти з лютого 2019 року) і зарахування на цей рахунок соціальної допомоги, а тому відсутні підстави звертати на нього стягнення

Посилаючись на викладене просила суд визнати протиправною бездіяльність старшого державного виконавця ЦВ ДВС у м. Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) Гайдай Т. О. щодо відсутності дій із скасування арешту на грошові кошти у виді допомоги по її безробіттю на рахунку № НОМЕР_1 (IBAN НОМЕР_2 ) в АТ КБ «ПриватБанк».

Скасувати арешт на грошові кошти у виді допомоги по її безробіттю на вказаному рахунку. Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця ЦВ ДВС у м. Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) Гайдай Т. О. щодо списання 02 грудня 2020 року коштів допомоги по безробіттю в сумі 8 582 грн 84 коп. з зазначеного рахунку. Зобов`язати старшого державного виконавця ЦВ ДВС у м. Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) Гайдай Т. О. повернути списані кошти на цей самий рахунок.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 січня 2021 року, скаргу задоволено.

Визнано протиправними дії старшого державного виконавця ЦВ ДВС у м. Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) Гайдай Т. О. щодо відсутності дій із скасування арешту на грошові кошти у виді допомоги по безробіттю боржника ОСОБА_1 на рахунку в АКТ «КБ «Приватбанк» ( НОМЕР_2 ).

Скасовано арешт на грошові кошти у виді допомоги по безробіттю боржника ОСОБА_1 на рахунку в АКТ «КБ «Приватбанк» ( НОМЕР_2 ).

Визнано неправомірними дії старшого державного виконавця ЦВ ДВС у м. Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) Гайдай Т. О. щодо списання коштів в сумі 8 582 грн 84 коп. з рахунку в АКТ «КБ «Приватбанк» ( НОМЕР_2 ).

Зобов`язано державного виконавця ЦВ ДВС у м. Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) повернути грошові кошти по безробіттю в сумі 8 582 грн 84 коп. на рахунок в АКТ «КБ «Приватбанк» ( НОМЕР_2 ).

Ухвала мотивована тим, що оскільки законодавством передбачений окремий порядок здійснення відрахувань із заробітної плати, тому списання з рахунку боржника коштів, які надходять як виплати по безробіттю після здійснення таких відрахувань, порушує вимоги ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» та право ОСОБА_1 на соціальний захист і позбавляє її джерел до існування.

Крім того, старшим державним виконавцем ЦВ ДВС у м. Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) Гайдай Т.О. неправомірно здійснено списання коштів в сумі 8 582 грн 84 коп. з рахунку зі спеціальним призначенням (допомога по безробіттю) в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 , що порушує право останньої на розпорядження коштами.

Постільки державним виконавцем не надано обґрунтованої відповіді неможливості скасування арешту з грошових коштів виплачених по безробіттю після надання ОСОБА_1 таких документі, тому суд прийшов до висновку, що дії державного виконавця є неправомірними.

Також, суд вважав за необхідне зобов`язати державного виконавця ЦВ ДВС у м. Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) повернути грошові кошти в сумі 8 582 грн 84 коп. на рахунок зі спеціальним призначенням (допомога по безробіттю) в АКТ «КБ «Приватбанк» ( НОМЕР_2 ).

Не погодившись з постановленою Соснівським районним судом м. Черкаси ухвалою суду від 18 січня 2021 року ЦВ ДВС у м. Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) 12 лютого 2021 року подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив її скасувати та постановити нове судове рішення про відмову у задоволенні вимог поданої скарги ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 не доведено належними та допустимими доказами ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог, зокрема того, що на кошти які містилися на рахунку ОСОБА_1 і на які було звернено стягнення в порядку примусового виконання судового рішення - не може бути звернено стягнення з посиланням на відповідні правові норми. Наголосив на тому, що державний виконавець здійснював виконавчі дії виключно в межах наданих йому повноважень які врегульовані Законами України «Про державну виконавчу службу» та «Про виконавче провадження».

У відзиві на апеляційну скаргу, поданому представником ОСОБА_1 адвокатом Гарбазеєм Д. О., зазначено, що аргументи апеляційної скарги є необґрунтованими, а тому відсутні підстави для задоволення приведеної скарги. В той же час висновки суду, зроблені в постановленій місцевим судом оскаржуваній ухвалі, є цілком обґрунтованими та вмотивованими, а тому вона відповідно підлягає залишенню без змін.

Згідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційний суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали скарги, їх зміст, вимоги та об`єм доказів, на які посилається скаржник ОСОБА_1 , а також зміст вимог поданої ЦВ ДВС у м. Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) апеляційної скарги, приходить до переконання про задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду, яка у відповідності до ст. 258 ЦПК України є видом судового рішення, приведеним вимогам не відповідає.

При розгляді справи встановлено, що на виконанні в ЦВ ДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) перебуває зведене виконавче провадження № 55791418 з примусового виконання виконавчого листа № 2-424/1 від 01 серпня 2011 року, виданого Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 236 661 грн 77 коп. (а. с. 19).

Старшим державним виконавцем ЦВ ДВС у м. Черкаси ЦМУ МЮ (Київ) Гайдай Т. О. 15 лютого 2018 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за вказаними виконавчим листом (а. с. 15).

В рамках виконавчого провадження на підставі постанови про передачу виконавчого листа на виконання до підприємства ТОВ «Метал Груп», утримувались кошти з заробітної плати ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості по виконавчому листу (а. с. 25 зворот.)

Постановою старшого державного виконавця ЦВ ДВС у м. Черкаси ЦМУ МЮ (Київ) Гайдай Т. О. від 06 жовтня 2020 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 244 022 грн 16 коп. (а. с.14).

Наказом № 623-к від 22 квітня 2020 року ОСОБА_1 звільнена з роботи в ТОВ «АВ Метал груп» за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України (а. с. 9).

Згідно довідки державного центру зайнятості Черкаського обласного центру зайнятості від 09 жовтня 2020 року № 458 ОСОБА_1 , на час видачі довідки, перебуває на обліку в Черкаській районній філії Черкаського обласного центру зайнятості як безробітна з 28 квітня 2020 року по даний час. Статус безробітного надано 28 квітня 2020 року (а. с. 8 ).

З матеріалів скарги вбачається, що 07 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до ЦВ ДВС у м. Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) із заявою щодо зняття арешту з коштів, а саме банківських карток «ПриватБанк» і з картки «Монобанк». Заява не містить даних про долучення до неї будь-яких додатків у підтвердження зазначених у ній фактів (а. с. 13).

ЦВ ДВС у м. Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) листом від 30 жовтня 2020 року № 1925-36/71886, повідомив заявницю про те, що зняття арешту з рахунків можливо при наявності документально підтверджених доказів про те, що рахунок має спеціальний режим використання або звернення на такі кошти заборонено законом. Постановою про арешт коштів № 55791418 від 06 жовтня 2020 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. У зв`язку з непогашеним боргом у посадових осіб ЦВ ДВС у м. Черкаси ЦМУМЮ (м. Київ) відсутні повноваження для зняття арештів з майна та коштів ОСОБА_1 (а. с. 12).

11 грудня 2020 року адвокатом Гарбазей Д. О. була направлена заява щодо скасування арештів накладених на кошти ОСОБА_1 , які були накладені постановою про арешт коштів від 06.102020: у вигляді допомоги по безробіттю на рахунку № НОМЕР_1 НОМЕР_2 в АТ КБ «ПриватБанк»; на грошові кошти на картковому рахунку № НОМЕР_3 в АТ КБ «ПриватБанк»; на рахунку Монобанк № НОМЕР_4 в АТ «Універсал Банк». До заяви були додані, зокрема документи, що підтверджують перебування ОСОБА_1 на обліку в центрі зайнятості станом на 09.10.2020 та довідку АТ «Приватбанк» (а. с.16-17).

08 грудня 2020 року направлена відповідь ЦВ ДВС № 19.25-36/81973 від 08 грудня 2020 року на адресу адвоката скаржниці ОСОБА_4 в якій зазначено, що постановою про арешт коштів № 55791418 від 06 жовтня 2020 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту, або звернення стягнення на які заборонено. У зв`язку з непогашеним боргом, який станом на 08 грудня 2020 року становить 235 239 грн 32 коп. (з урахуванням виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій) у посадових осіб ЦВ ДВС у м. Черкаси ЦМУЮ (м. Київ) відсутні повноваження для зняття арештів з майна та коштів ОСОБА_1 (а. с. 19).

У відповідності до довідки АТ КБ «Приватбанк» виданої на ім`я ОСОБА_1 станом на 28 жовтня 2020 року вона мала у вказаному банку картковий рахунок ( НОМЕР_2 )залишок коштів на якому, на дату видачі довідки, становив 5 540 грн 92 коп. Крім того, вказано, що на даний рахунок ОСОБА_1 отримує зарплатні виплати, також на даний рахунок можуть здійснюватися будь-яка виплата (переказ). Тип рахунку картка для виплат Голд (а. с. 6).

Згідно виписки по рахунку № ( НОМЕР_2 )у АТ КБ «Приватбанк» від 28 жовтня 2020 року за період від 01 січня 2020 року по 28 жовтня 2020 року здійснювалися виплати по заробітній плата за період з 17 січня 2020 року по 15 травня 2020 року в сумі 12 635 грн 47 коп., а за період з 03 червня 2020 року по 23 жовтня 2020 року виплати соціального фонду в сумі 24 774 грн 40 коп. (а.с. 7).

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно до приписів ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до вимог ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією бо бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно із ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника), якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Виходячи зі змісту ст. 451 ЦПК України скарга підлягає задоволенню лише при встановленні, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця прийняті або вчинені не у відповідності до вимог закону, поза межами повноважень суб`єкта оскарження, і права чи свободи заявника були порушені.

За змістом ст. ст. 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби ( державних виконавців), та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець має право, зокрема накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей (ч. 7 ст. 18 цього Закону).

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника). Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» заборонено звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до ст. 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до ст. 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про теплопостачання», ст. 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому п. 10 ч. 1 ст. 34 цього Закону.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

З наведених норм права вбачається, що судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому, ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Такий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19-ц.

Як вбачається з матеріалів справи, боржник ОСОБА_1 , маючи непогашений борг за зведеним виконавчим провадженням, що перебуває на виконанні ЦВ ДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ), № 55791418 з примусового виконання виконавчого листа № 2-424/1 від 01 серпня 2011 року, виданого Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 236 661 грн 77 коп., звертаючись 07.10.2020 до державного виконавця вище вказаного відділу з заявою про зняття арешту з її банківських карток (без посилання на їх номери), а вказуючи лише банки АКТ «КБ «ПриватБанк» та «Монобанк», не надала останньому документи на підтвердження того, що відкриті у наведених у заяві банках карткові рахунки боржника мають спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на кошти, що знаходяться на таких рахунках, заборонено законом (а.с. 13).

У свою чергу представник ОСОБА_1 адвокат Гарбазей Д. О., звертаючись 11.12.2020 до державного виконавця з заявою про зняття арешту який був накладений постановою про арешт коштів від 06.102020: у вигляді допомоги по безробіттю на рахунку № НОМЕР_1 НОМЕР_2 в АТ КБ «ПриватБанк»; на грошові кошти на картковому рахунку № НОМЕР_3 в АТ КБ «ПриватБанк»; на рахунку Монобанк № НОМЕР_4 в АТ «Універсал Банк» не надав останньому документи на підтвердження того, що зазначені в заяві рахунки боржника мають спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на кошти, що знаходяться на такому рахунку, заборонено законом. При цьому, долучені ним до заяви документи відображають інформацію станом на жовтень 2020 року (а.с. 16-17).

На момент звернення ОСОБА_1 з приведеною скаргою до суду інформації від АТ КБ «Приватбанк», щодо статусу коштів і рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_1 , до державного виконавця не надходило.

Згідно довідки АТ КБ «Приватбанк», від 28 жовтня 2020 року виданої на ім`я ОСОБА_1 , про яку суд зазначав раніше, остання у вказаному банку має картковий рахунок на який отримує заробітні виплати, а також на нього може бути зарахована будь-яка виплата (переказ) призначення платежу поповнення рахунку.

Водночас, з виписки по рахунку № ( НОМЕР_2 )у АТ КБ «Приватбанк» від 28 жовтня 2020 року за період від 01 січня 2020 року по 28 жовтня 2020 року вбачається, що на даний картковий рахунок зараховувались кошти як заробітна плата, так і соціальні виплати. За відсутності відомостей про зняття коштів не можна достеменно встановити які ж саме кошти були списані з наведеного рахунку.

Також АТ «КБ «ПриватБанк», на яке Законом України «Про виконавче провадження» покладено обов`язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника на рахунку НОМЕР_2 виконало. Зазначене свідчить про те, що банк також не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.

При цьому судова колегія звертає увагу, що постановою старшого державного виконавця ЦВ ДВС у м. Черкаси ЦМУ МЮ (Київ) Гайдай Т. О. від 06 жовтня 2020 року, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, містить застереження, щодо коштів на які може бути накладено арешт, зокрема: крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 244 022 грн 16 коп. Наведені обставини та правові норми які регулюють правовідносини, що являються предметом оскарження фактично виключають дії державного виконавця поза межами наданих йому повноважень.

Окремо колегія суддів зауважує, що формуючи вимоги поданої ОСОБА_1 скарги та порушуючи питання про визнання протиправними дій виконавця щодо відсутності дій із скасування арешту на грошові кошти у виді допомоги по безробіттю боржника ОСОБА_1 на рахунку в АКТ «КБ «Приватбанк» ( НОМЕР_2 ), а також взаємопов`язані вимоги скарги про скасування арешту на грошові кошти, не містять конкретизованого посилання на постанову державного виконавця, яка і слугувала підставою його накладення, а її чинність виключає дії виконавця, щодо скасування арешту. Наведене робить таку вимогу непридатною до її виконання.

Крім того, вимога щодо зобов`язання старшого державного виконавця ЦВ ДВС у м. Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) Гайдай Т. О. повернути списані кошти на цей самий рахунок не є ефективним способом захисту, який дає можливість забезпечити поновлення порушеного права, зокрема реальну можливість його виконання.

Отже, суд першої інстанції в порушення вимог закону, прийшов до помилкового висновку про задоволення скарги, за відсутності достатніх правових підстав та у відповідності до заявлених вимог скарги.

Водночас, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу та містять обґрунтовані підстави для скасування оскаржуваної ухвали суду.

Виходячи з викладеного, внаслідок порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ним було постановлено помилкову ухвалу, що відповідно до ст. 376 ЦПК України є підставою для її скасування та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 268, 367, 369, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) задовольнити.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 січня 2021 року скасувати.

В задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання протиправними дії та бездіяльності державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гайдай Тетяни Олександрівни відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26 квітня 2021 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: О. В. Карпенко

Л. В. Нерушак