Справа № 283/1179/21
провадження №2/283/489/2021
У Х В А Л А

05 травня 2021 року суддя Малинського районного суду Житомирської області Ярмоленко В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) сільського населення Малинської міської територіальної громади, Малинської міської ради Житомирської області про поновлення на роботі, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

30.04.2021 року ОСОБА_1 звернулася до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою, вимогами якої просить визнати неправомірними розпорядження міського голови №193-к від 02.04.2021 року та наказ голови комісії з реорганізації №Т-15к від 02.04.2021 року; поновити позивача на роботі на посаді директора Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) сільського населення Малинської міської територіальної громади; стягнути з Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) сільського населення Малинської міської територіальної громади на свою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 06.04.2021 року до дня поновлення на роботі; стягнути солідарно з відповідачів моральну шкоду у розмірі 10 тис. грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви, приходжу до висновку про залишення її без руху з наступних підстав.

З поданої позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що вона не відповідає вимогам ч. 4 ст. 177 ЦПК України, зокрема, позивачем не додано документу, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Так, зі змісту прохальної частини позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 просить стягнути, в тому числі, моральне відшкодування у розмірі 10 тис. грн.

Разом з цим, суд роз`яснює наступне.

Згідно з частиною третьою статті 23 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Аналіз цієї норми дає підстави зробити висновок про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб.

Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою. Таким чином, позовна вимога про відшкодування моральної шкоди грошима або майном є майновою, а вимога про відшкодування моральної шкоди в інший (немайновий) спосіб є немайновою вимогою.

Зазначений висновок узгоджується з позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 28 листопада 2018 року у справі №761/11472/15-ц.

Отже, за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди має справлятися судовий збір в розмірі, встановленому Законом.

Таким чином, позовна заява не може бути прийнята до розгляду судом, оскільки позивачем не надано доказів сплати судового збору, або документів, які б свідчили про наявність пільг щодо сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем судовий збір становить 1% ціни позову, але не менше 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 вказаного закону, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У зв`язку з вищевикладеним, відповідно до ч. 1, ч.2 ст. 185 ЦПК України позов ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху, позивачеві необхідно сплатити судовий збір у розмірі 908,00 грн., за наступними реквізитами:

отримувач коштів ГУК у Житомирській області/ТГ м. Малин 22030101

код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37976485 Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)

рахунок отримувача UA0006829

код класифікації доходів бюджету 22030101

Наведені недоліки слід усунути.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

На підтвердження сплати судового збору позивачеві необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до частини 1 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, вказані недоліки позовної заяви перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі, а тому вона підлягає залишенню без руху.

Роз`яснити позивачу, що в іншому разі позовна заява буде вважатися неподаною і буде їй повернута.

Керуючись ст. 185 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 до Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) сільського населення Малинської міської територіальної громади, Малинської міської ради Житомирської області про поновлення на роботі, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн. - залишити без руху, надавши їй строк п`ять днів з дня отримання ухвали, для усунення вказаних недоліків.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя