ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 594/1452/20Головуючий у 1-й інстанції Зушман Г.І.
Провадження № 22-ц/817/416/21 Суддя - доповідач - Храпак Н.М.
Категорія - 307020000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2021 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Парандюк Т. С., Щавурська Н. Б.,

за участю секретаря - Боднар Р.В.

та сторін: позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу №594/1452/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 04 лютого 2021 року, ухваленого суддею Зушман Г.І., повний текст якого складений 11 лютого 2021 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Більче-Золотецька сільська рада, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

у жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 , третя особа Більче-Золотецька сільська рада про визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після смерті її чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , для подання заяви до нотаріальної контори терміном 2 (два) місяці.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що вона пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини. Вказала, що строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини пропустила з поважних причин, так як хворіє гіпертонією, через що часто лікувалася стаціонарно і амбулаторно. Крім того, у зв`язку із введенням карантину на території України змушена була вести обмежений спосіб життя, а тому не мала змоги вчасно подати заяву про прийняття спадщини після смерті чоловіка.

Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 04 лютого 2021 року позов задоволено.

Визначено ОСОБА_1 , як спадкоємцю за законом, додатковий строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по справі на сплату судового збору в сумі 840,80 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 04 лютого 2021 року у цивільній справі №594/1452/20 та постановити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Більче-Золотецька сільська рада, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити, посилаючись на те, що воно є незаконним з мотивів недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначила, що вона звертала увагу суду і у своєму відзиві, і у підготовчому засіданні на той факт, що медична довідка від 01 жовтня 2020 року, на яку суд зіслався в рішенні є недопустимим доказом, оскільки в порушення вимог ст.83 ЦПК України не була подана як письмовий доказ, ні з позовною заявою, ні з відповіддю на відзив. Також, не є відомості, викладені в медичній довідці від 01 жовтня 2020 року, належними, достовірними та достатніми, з огляду на вимоги ст.ст.77, 79, 80 ЦПК України, оскільки такі не містять інформації про хворобу позивачки в період з 27 вересня 2019 року по 27 березня 2020 року шестимісячний строк з дня відкриття спадщини для подання спадкоємцем заяви нотаріусу про прийняття спадщини, не міститься інформації, що саме в цей період позивач перебувала на амбулаторному чи стаціонарному лікуванні і що саме через стан здоров`я вона не мала змоги подати заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Вказує, що вони ( ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ) в день смерті її батька дійшли згоди щодо того, що ОСОБА_2 бере на себе організацію та всі витрати по похованню батька, поминальних відправ в церкві (9, 40 днів та рік), встановлення пам`ятника, а позивач не претендує на єдине спадкове майно земельний пай, який залишиться його онукам та правнукам. Суд не взяв до уваги її доводи щодо такої їхньої домовленості і часткове визнання їх позивачем, не врахував її заперечень проти хворобливого стану останньої, адже, медичні діагнози, описані в медичній довідці, притаманні більшій частині людей літнього віку. Вважає, що у позивача були відсутні об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для своєчасного прийняття спадщини, а суд першої інстанції зробив безпідставний висновок про задоволення позову.

ОСОБА_4 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 04 лютого 2021 року без змін, посилаючись на те, що апеляційна скарга є амбітною і такою, яка несе викривлену і однобічну інформацію. Вважає, що всі пояснення, яким було дано оцінку в суді і винесено на підставі них рішення є справедливим, законним і обґрунтованим.

У судовому засіданні ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримала, зіславшись на доводи, викладені в ній.

ОСОБА_1 апеляційної скарги не визнала, вважаючи рішення суду обґрунтованим та законним.

Заслухавши пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що приватним нотаріусом Борщівського районного нотаріального округу 26 червня 2020 року листом №220/02-14 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_3 , яке складається із земельної ділянки, площею 1,99 га, що знаходиться на території Більче-Золотецької сільської ради, у зв`язку з пропуском строку, необхідного для прийняття спадщини (а.с. 7).

За даними нотаріуса, витягу зі Спадкового реєстру №60712155 та копії заяви позивачки про видачу свідоцтва про право на спадщину, до майна померлого ОСОБА_3 відкрито спадкову справу за №85/2020 на підставі заяви позивачки про видачу свідоцтва про право на спадщину від 26 червня 2020 року (а.с. 8-9).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис №60, виданого повторно 24 червня 2020 року Борщівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (а.с. 6).

Як вказано в Довідці №592 від 25 червня 2020 року, виданої виконкомом Більче-Золотецької сільської ради Борщівського району Тернопільської області, ОСОБА_3 , 1941 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві приватної власності належала: - земельна ділянка площею 1,99 га (кадастровий номер: :01:001:0719, яка знаходиться на території Більче-Золотецької сільської ради Борщівського району Тернопільської області. Серед малолітніх, неповнолітніх, недієздатних, обмежено дієздатних спадкоємців у ОСОБА_3 є дружина ОСОБА_1 (а.с. 10).

Спадкодавцю ОСОБА_3 належала земельна ділянка площею 1,99 га, розташована на території Більче-Золотецької сільської ради Борщівського району Тернопільської області, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Державного акта на право приватної власності на землю серія ТР №068644 (а.с. 32).

За даними свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 09 листопада 1991 року уклали шлюб, який було зареєстровано Більче-Золотецькою сільською Радою народних депутатів, про що було складено актовий запис за №28 (а.с. 5).

Згідно свідоцтва про народження, серія НОМЕР_3 , запис за №53 (а.с. 27) та свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_4 , запис за №15 (а.с. 28) спадкодавець ОСОБА_3 є батьком відповідачки ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки Більче-Золотецької сільської ради від 06 листопада 2020 року №1006, на день смерті ОСОБА_3 разом з ним по АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали дочка ОСОБА_2 та зять ОСОБА_6 . Заповітів ОСОБА_3 не складав (а.с. 34).

Згідно довідки Більче-Золотецької сільської ради від 06 листопада 2020 року №1007 ОСОБА_3 з 21 травня 1997 року був зареєстрований по АДРЕСА_2 в господарстві дружини ОСОБА_1 . В період з ІНФОРМАЦІЯ_4 до дня смерті був зареєстрований по АДРЕСА_1 в господарстві дочки ОСОБА_2 (а.с. 35).

06 липня 2020 року відповідачка ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, що підтверджується копією заяви (а.с. 30).

Згідно медичної довідки, виданої сімейним лікарем Більче-Золотецької амбулаторії загальної практики сімейної медицини від 01 жовтня 2020 року, хвора ОСОБА_1 перебуває на диспансерному обліку з діагнозом: ІХС. Стабільна стенокардія. Гіпертонічна хвороба ІІ ст. Гіпертензивне серце. Помірний КВР. Остехондроз хребта з помірно вираженим больовим синдромом. Хронічне безсоння. Періодично лікується стаціонарно та амбулаторно (а.с. 11).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дотримуючись загальних засад цивільного законодавства, таких як справедливість, добросовісність та розумність, та на забезпечення виконання завдань цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених, невизнаних прав та інтересів, надавши належну правову оцінку наявним у справі доказам та взаємовідносинам сторін, прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та визначення позивачці додатково два місяці для подання заяви до нотаріус, оскільки судом встановлені поважні причини неподання позивачкою заяви про прийняття спадщини померлого чоловіка ОСОБА_3 до нотаріуса у шестимісячний строк, зокрема те, що позивач ОСОБА_1 є непрацездатною особою, яка хворіє та наявність обмежень у зв`язку з карантином, який був введений Постановою КМУ від 11 березня 2020 року №211 на усій території України з 12 березня 2020 року.

Колегія суддів, з даним висновком суду першої інстанції погоджується, виходячи з такого.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо:

1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року №6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі №643/3049/16-ц (провадження №61-39398св18), від 11 листопада 2020 року у справі №750/262/20 (провадження №61-14038св20).

Таким чином, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Разом із тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного чи оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку.

У постанові Верховного Суду від 29 січня 2020 року у справі №489/1583/17 (провадження №61-29660св18) зроблено висновок про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які пов`язані, зокрема з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Отже, вичерпного переліку поважності причин нема, такі причини визначаються у кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Звертаючись у суд з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини позивач послалася на те, що встановлений законом строк для подачі до нотаріальної контори про прийняття спадщини пропустила з поважних причин, так як хворіє гіпертонією, через що часто лікується стаціонарно та амбулаторно. Крім того, є особою непрацездатною і у зв`язку із введенням карантину на території України змушена була вести обмежений спосіб життя, а тому не мала змоги вчасно подати заяву про прийняття спадщини після смерті чоловіка.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 на усій території України з 12 березня 2020 року дійсно був встановлений тотальний карантин та ряд заборон, в тому числі обмежено рух транспорту.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на диспансерному обліку з діагнозом: ІХС. Стабільна стенокардія. Гіпертонічна хвороба ІІ ст. Гіпертензивне серце. Помірний КВР. Остехондроз хребта з помірно вираженим больовим синдромом. Хронічне безсоння. Періодично лікується стаціонарно та амбулаторно, що підтверджується медичною довідкою, виданою сімейним лікарем Більче-Золотецької амбулаторії загальної практики сімейної медицини від 01 жовтня 2020 року.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про поважність причин пропуску звернення позивача з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, а тому не заслуговують на увагу доводи заявника, що у ОСОБА_1 були відсутні об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для своєчасного прийняття спадщини.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід залишити без задоволення, а рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 04 лютого 2021 року залишити без змін, оскільки висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції покласти на сторони в межах ними понесених.

Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 04 лютого 2021 року залишити без змін.

Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції покласти на сторони в межах ними понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 22 квітня 2021 року.

Головуючий

Судді