Справа №569/6343/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2021 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О. О.

секретар судового засідання Дащук І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравцов Олександр Олександрович, Рівненський міський відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» (далі - відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравцов О.О., Рівненський міський відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим О.О. 25 березня 2020 року за №510, про стягнення з нього грошових коштів на користь відповідача в сумі 75 861 грн. 30 коп. та 758 грн. 61 коп.

Позовну заяву мотивує тим, що 25 березня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим О.О. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №510 про звернення з нього стягнення на користь відповідача в розмірі 75 861 грн. 30 коп. та 758 грн. 61 коп. за вчинення цього виконавчого напису. Однак, виконавчий напис не підлягає виконанню, так як він вчинений з порушенням діючого законодавства, зокрема: оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства; документи, які надані для вчинення виконавчого напису не свідчать про безспірність суми заборгованості; не надано доказів видачі кредиту та сплати заборгованості; не додано виписки з особового рахунку за кредитним договором; не надано розрахунку заборгованості; не надано оригінал кредитного договору.

Зазначає, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року та постановою Великої палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку новим розділом 2.

В судове засідання позивач не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дат та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. 05 травня 2021 року позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. 30 квітня 2021 року від відповідача надійшов відзив, в якому він просив відмовити у задоволенні позову та справу розглянути без участі відповідача.

У відзиві зазначає, що 23 квітня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №, у відповідності до якого останній отримав кошти у розмірі 66 250 грн. 00 коп. із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 0,01% річних. У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 умов вказаного кредитного договору утворилася кредитна заборгованість.

13 червня 2016 року між ПАТ «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено Договір факторингу №13/06/16, відповідно до якого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право Нового кредитора до позивача за кредитним договором № від 23 квітня 2014 року. Після укладання даного договору, «ОТП Банк» було направлено повідомлення про відступлення прав вимоги за кредитним договором. В подальшому, 29 січня 2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» було укладено Договір факторингу №29/01/19-2, відповідно до якого ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право Нового кредитора до позивача за кредитним договором № від 23 квітня 2014 року. 04 березня 2019 року позивачу було направлено цінним листом з описом вкладення повідомлення про відступлення прав вимоги грошових зобов`язань та вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором. У даній вимозі детально описувалися складові заборгованості, строки її погашення, пропозиція щодо добровільного врегулювання кредиту та наслідки не виконання умов вимоги, а саме: у разі залишення вимоги без задоволення ТОВ «ФК «Прайм Альянс» має намір звернуться до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Відтак, немає підстав для задоволення позову, оскільки оскаржуваний виконавчий напис вчинено відповідно до норм чинного законодавства, також нотаріусу подані всі документи, що підтверджують безспірність заборгованості, а саме: кредитний договір з розрахунком заборгованості боржника та вимогу про усунення порушення виконання зобов`язання за кредитним договором.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравцов О.О., Рівненський міський відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в судове засідання не з`явилися жодного разу, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися належним чином.

Позивачем в позовній заяві було заявлено клопотання про витребування від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравцова О.О. належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис №510 від 25 березня 2020 року, яке ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 31 березня 2021 року задоволено. Вказана ухвала була направлена приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Кравцову О.О., однак повернулася до суду не врученою з відміткою відділення поштового зв`язку про відсутність адресата.

Позивачем в позовній заяві було заявлено клопотання про витребування від Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) оригіналу виконавчого провадження №63211797, яке ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 31 березня 2021 року залишено без задоволення.

Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 23 квітня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №, відповідно до якого банк надав позичальнику споживчий кредит, а позичальник отримав його на наступних умовах: кредит на споживчі цілі в розмірі 66 250 грн. 00 коп.; на строк з 23 квітня 2014 року по 23 квітня 2019 року, зі сплатою 0,01% річних.

13 червня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк», як клієнтом, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», як фактором, було укладено Договір факторингу №13/06/16, відповідно до якого клієнт передає, а фактор приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості, фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта за плату відповідно до умов цього договору, за цим договором фактор одержує право вимагати від боржників належного виконання всіх зобов`язань за кредитними договорами, фактор має право на наступне відступлення (продаж) права грошової вимоги третім особам.

Згідно додатку 1 до Договору факторингу №13/06/16 від 13 червня 2016 року в реєстр прав вимоги №1 було включено кредитний договір №, боржником по якому є ОСОБА_1

29 січня 2019 року між та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», як клієнтом, та відповідачем, як фактором, було укладено Договір факторингу №29/01/19-2, відповідно до якого клієнт передає, а фактор приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами, права вимоги за якими належать клієнту на підставі Договору факторингу №13/06/16 від 13 червня 2016 року, та не було погашене до моменту підписання даного Договору, в розмірі портфеля заборгованості, фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта за плату відповідно до умов цього договору, за цим договором фактор одержує право вимагати від боржників належного виконання всіх зобов`язань за кредитними договорами.

Згідно додатку 1 до Договору факторингу №29/01/19-2 від 29 січня 2019 року в реєстр боржників було включено ОСОБА_1 за кредитним договором №, із загальною сумою заборгованості по кредиту 75 861 грн. 30 коп.

04 березня 2019 року відповідачем позивачу було направлено повідомлення про відступлення прав вимог та вимога про погашення кредитної заборгованості на підставі ст. 512, 516, 530 ЦК України.

25 березня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим О.О. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 510, про звернення стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором № від 23 квітня 2014 року, укладеним ним із первісним кредитором - Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк», право вимоги яким було відступлене до нового кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» відповідно до Договору факторингу №13/06/16 від 13 червня 2016 року, відповідно до якого ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» набуло право нового кредитора до позичальника за кредитним договором, 29 січня 2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм альянс» було укладено Договір факторингу №29/01/19-2 від 29 січня 2019 року, відповідно до якого ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право нового кредитора до позичальника за кредитним договором, строк платежу за яким настав, а боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводилося за період з 29 січня 2019 року по 28 лютого 2020 року, сума заборгованості складала 75 861 грн. 30 коп., в тому числі: заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) 56 292 грн. 18 коп.; заборгованість по відсоткам 19 569 грн. 12 коп. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача в розмірі 758 грн. 61 коп., які підлягали стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягала до стягнення 76 619 грн. 91 коп.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі №6-887цс17.

З тексту оспорюваного виконавчого напису від 25 березня 2020 року вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року за № 1172.

Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі «Перелік»).

Постановою Кабінету Міністрів №622 від 26 листопада 2014 року Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 25 березня 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та позивачем договір про надання споживчого кредиту № від 23 квітня 2014 року не був посвідчений нотаріально.

Інших документів, на підставі яких було вчинено оспорюваний виконавчий напис, окрім договорів факторингу з додатками, суду не подано, ухвала суду про витребування доказів не виконана, відтак наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Враховуючи зазначене, оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви та заяви про забезпечення позову в розмірі 1 362 грн. 00 коп.

Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравцов Олександр Олександрович, Рівненський міський відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравцова Олександра Олександровича від 25 березня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за №510 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» заборгованості за кредитним договором № від 23 квітня 2014 року в розмірі 75 861 грн. 30 коп. та 758 грн. 61 коп. плати за вчинення виконавчого напису.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 362 (одна тисяча триста шістдесят дві) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо в Рівненський апеляційний суд або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс», місцезнаходження: вул. Січових Стрільців, буд. 77, м. Київ, .

Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравцов Олександр Олександрович, місцезнаходження: вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 37/14, м. Київ.

Третя особа - Рівненський міський відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), місцезнаходження: вул. Замкова, буд.22а, м. Рівне, .

Повне судове рішення складено 05 травня 2021 року.

Суддя О.О. Першко