Справа № 539/2496/20
Провадження № 2-п/539/7/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

в складі головуючого судді Даценка В.М.,

при секретарі Шрейтер С.О.,

представника відповідача - адвоката Мельниченка С.О.,

представника позивача адвоката Ілащука І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лубни заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 02.12.2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення помилково перерахованих коштів,

ВСТАНОВИВ :

Заочним рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 02.12.2020 року, ухваленим по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення помилково перерахованих коштів, позовні вимоги були задоволені та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 150708 грн помилково перерахованих коштів, 568,24 грн 3% річних, а також судовий збір в розмірі 1512 грн.

18.02.2021 року до суду надійшла заява відповідача по справі ОСОБА_1 поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та про перегляд заочного рішення суду від 02.12.2020 року.

Як поважну причину пропуску строку подачі заяви про перегляд заочного рішення вказує те, що після отримання копії рішення помилково звернулися з апеляційною скаргою на нього, та після роз`яснення судом апеляційної інстанції норм процесуального права подали заяву про перегляд заочного рішення. Як підставу для перегляду заочного рішення вказує те, що не змогла взяти участь в судових засіданнях при розгляді справи через те, що проживає не за місцем реєстрації, а у м.Києві. При розгляді справи позивач не надав доказів безпідставності набуття відповідачем грошових коштів. На те, що кошти не були безпідставно перераховані позивачем вказують цілеспрямованих 6 платежів на її рахунок протягом тривалого проміжку часу, а також той факт, що після перерахування позивач не вживав передбачені законом заходи щодо повернення таких коштів.

В судовому засіданні представник відповідача адвокат Мельниченко С.О., вимоги заяви підтримав, просив задовольнити.

Представник позивача адвокат Ілащук І.М. - проти задоволення заяви заперечує.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши учасників судового процесу, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Доводи заявника про поважність причин пропуску строку для звернення з заявою про перегляд заочного рішення є обґрунтованими, оскільки матеріали справи містять відомості про отримання відповідачем копії заочного рішення 19.12.2020 р. та подання апеляційної скарги ОСОБА_1 до Полтавського апеляційного суду, яка була повернута 05.02.2021р. на підставі ухвали Полтавського апеляційного суду від 01.02.2021р. з роз`ясненням норм ст.ст. 284-287 ЦПК України. 18.02.2021р. ОСОБА_1 звернулася в суд з заявою про перегляд заочного рішення. Таким чином, суд вважає поважними причини пропуску процесуального строку для звернення з заявою про перегляд заочного рішення, а тому він підлягає поновленню.

Разом із тим, суд не знаходить підстав для задоволення поданої заяви.

У відповідності до ч. 3 ст. 287 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення: залишити заяву без задоволення, або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох наведених умов.

Судом встановлено, що розгляд справи проводився в заочному порядку, в зв`язку з неявкою відповідача.

При цьому виклик відповідача до суду двічі здійснювався за місцем її реєстрації, встановленого в законному порядку. Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.26) поштова кореспонденція була повернута за закінченням строку зберігання, а наступна повістка вручена матері відповідача (а.с.40).

Відповідно до ч.4 ст.130, п.4 ч.8 ст.128, ч.3 ст.130 ЦПК України у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.

Таким чином, відповідачка була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи.

Доводи ОСОБА_1 про те, що вона не отримувала кореспонденцію суду, оскільки фактично не проживає за місцем реєстрації судом відхиляються. Так, встановлено, що відповідно до договору оренди об`єкта нерухомості від 06.08.2017 року відповідачка винаймає житло в м.Києві, однак такі обставини не звільняють її від обов`язку отримувати кореспонденцію за місцем реєстрації. Відповідачкою не зазначені об`єктивні обставини, які б могли перешкоджати виконати цей обов`язок (неприязні стосунки з родичами, які отримали кореспонденцію, тощо). При цьому суд враховує, що аналогічно направлена кореспонденція з рішенням суду була вчасно прийнята та опрацьована відповідачкою.

Разом із тим, суд вважає, що заявницею не надано докази, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Предметом спору у справі є стягнення безпідставно перерахованих коштів відповідно до ст.1212 ЦК України.

При розгляді справи судом встановлено, що у березні-квітні 2018 року позивач 6 платежами перерахував на картковий рахунок відповідачки 150 708 грн. При цьому докази набуття коштів відповідачкою на достатній підставі суду не надано.

За змістом постанови КЦС ВС від 14.04.2020 року у справі № 495/2442/16-ц, під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Обов`язок доказування правомірності набуття коштів лежить на особі, яка отримала ці кошти.

У набувача коштів виникає зобов`язання повернути грошові кошти, якщо вони не пов`язані жодними договірними правовідносинами щодо такого майна.

Враховуючи наведені обставини у справі та зміст норм права, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову.

Разом із тим, в заяві про перегляд заочного рішення відповідачка не посилається на будь-які інші докази, які б могли мати істотне значення для правильного вирішення цього спору.

Зміст доводів заявника зводиться до переоцінки вже зібраних доказів, а тому не дає підстави для скасування заочного рішення.

При цьому наведене тлумачення норм чинного законодавства щодо відсутності помилки в здійсненні банківської операції при 6 транзакціях не спростовує загальний висновок суду щодо відсутності доказів набуття коштів відповідачкою на достатній підставі.

Враховуючи викладене, підстави для задоволення заяви відсутні.

Керуючись ст.ст. 280-288 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса : АДРЕСА_1 ) про перегляд заочного рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 02.12.2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення помилково перерахованих коштів- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 13.05.2021.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду В.М.Даценко