Справа № 446/2337/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2021 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Бакай І. А.

за участі секретаря судового засідання Новосад І.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Кам'янка-Бузька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області (місце реєстрації: вул. Шевченка, 2, м. Кам`янка-Бузька Львівської області) про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання права приватної власності в порядку спадкування в цілому на житловий будинок, який відносився до колишнього колгоспного двору, та розташований по АДРЕСА_1 , в тому числі на 1/3 частину будинковолодіння в порядку спадкування згідно закону, після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також на земельну ділянку, загальною площею 0,6000 га, цільове призначення якої ведення особистого підсобного господарства ,яка належала померлому ОСОБА_2 на підставі державного акту серії ЛВ № 000403, виданого 15.11.1997 року на підставі рішення виконкому Желдецької сільської ради Народних депутатів від 12.06.1997 року № 32

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 78 років, помер ОСОБА_2 , дід позивача, про що в книзі реєстрації актів про смерть 07.02.2012 року, зроблено відповідний актовий запис під № 6, у зв`язку із чим на належне йому майно відкрилась спадщина, яка складається із майна про що зазначено вище в позові.

Позивач в підготовче судове засідання не з"явився, але подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача подав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ч.4ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

За вимогами ст.ст. 328-330 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону.

Відповідно до положеньст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують своє право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

На підставі досліджених доказів, а саме свідоцтва про народження позивача, а також свідоцтва про шлюб, судом встановлено факт родинних зв`язків спадкоємця ОСОБА_1 та спадкодавця ОСОБА_2 як онукою та дідом.

Згідно із свідоцтва про право власності жилий будинок, виданого 05.06.1991 року та зареєстрованого в книзі реєстрації під № 5 та виданого на підставі рішення виконкому Кам`янка-Бузької районної ради Народних депутатів від 24.05.1991 року № 113, вбачається, що покійному ОСОБА_2 на праві особистої власності належить будинок, який розташоване в АДРЕСА_1 .

Із вказаного свідоцтва вбачається, що зазначене у ньому будинковолодіння належало колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_2 .

Окрім цього спадкодавцю належала земельна ділянка, загальною площею 0,6000 га, цільове призначення якої ведення особистого підсобного господарства ,яка належала померлому ОСОБА_2 на підставі державного акту серії ЛВ № 000403, виданого 15.11.1997 року на підставі рішення виконкому Желдецької сільської ради Народних депутатів від 12.06.1997 року № 32.

Щодо вимог позову в часті визнання права власності на майно колишнього колгоспного двору то суд враховує наступні положення законодавства.

Згідно із ст. ст.120,121,123 ЦК Української РСР(1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

15 квітня 1991 року було припинено існування колгоспного двору і разом з припиненням колгоспного двору було ліквідовано колгоспну власність в звязку з набранням чинності Закону України «Про власність», яким передбачено право спільної власності громадян, гарантії захисту права власності, правомірності володіння майном.

Відповідно до роз`ясненень Пленуму Верховного Суду України, які викладені в п. 6 постанови від 22 грудня 2005 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (із змінами та доповненнями), положення ст. ст. 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону.

До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, які регулювали власність цього двору.

Судом безспірно встановлено встановлено, що житловий будинок який увійшов до спадкової маси після смерті ОСОБА_2 відносився до суспільної «колгоспний двір».

Порядок реєстрації права власності на житлові будинки регулювався Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою наказом Міністерства комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року (далі - Інструкція), яка втратила чинність 13 грудня 1992 року.

Пунктом 20 Інструкції, передбачалось, що у випадках включення в міську (селищну) смугу сільських населених пунктів або у випадках їх перетворення в міста або селища міського типу: а) при наявності погосподарських книг сільської ради депутатів трудящих бюро технічної інвентаризації складає списки будинків та домоволодінь, які належать громадянам або колгоспним дворам;б) окремо складаються списки на будинки та домоволодіння, належні державним, кооперативним та громадським установам, підприємствам і організаціям. На підставі рішення виконкому місцевої ОСОБА_3 депутатів трудящих про оформлення права власності на будинок (домоволодіння) власникові видається свідоцтво про це (додатокN2, 2-а), або реєстраційне посвідчення (додатокN3, 3-а);в) при відсутності погосподарських книг сільської депутатів трудящих бюро технічної інвентаризації, в кожному окремому випадку, за заявою зацікавленої особи провадить обслідування в порядку, передбаченому пп. 10-12 цієї Інструкції. Обслідування провадиться також у випадках, коли записи, що є в погосподарських книгах, викликають у бюро технічної інвентаризації сумнів у їх достовірності.

Якщо зібрані матеріали підтверджують належність будинку заявнику, питання про оформлення права власності вирішується в порядку, передбаченому в п. 13 цієї Інструкції.

Зі змісту положень ЦК Української РСР та Інструкції випливає, що право власності особи на збудований у селі будинок до 13 грудня 1992 року могло підтверджуватись записом у погосподарській книзі чи свідоцтвом про право власності, виданим на підставі рішення виконавчого комітету місцевої ради депутатів трудящих про оформлення права власності на будинок.

Крім цього, визначення суспільної групи господарства було урегульовано Технічними вказівками по веденню книжок погосподарського обліку в сільських радах, затвердженими Центральним статистичним управлінням при СРСР 27 червня 1972 року, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням при СРСР 13 квітня 1979 року № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при СРСР 12 травня 1985 року № 5-24/26.

За змістом п. 20 Вказівок суспільна група господарства переважно встановлюється залежно від роду занять глави сім`ї. Глава сім`ї визначається в кожному конкретному випадку повнолітніми членами сім`ї за їхньою взаємною згодою. Залежно від роду занять глави сім`ї - господарство відноситься до суспільної групи колгоспників, робочих, службовців, кустарів чи селян-одноосібників. Виняток із загального правила складають господарства, в яких проживають працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять глави сім`ї, відносяться до господарства колгоспників.

Так, згідно із довідки виданої Желдецьким Старостинським округом Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області, відповідно до даних погосподарської книги, вбачається, що згідно запису по господарської книги № 219, станом на 15.04.1991 року по АДРЕСА_1 . у даному господарстві станом на той час, були членами колгоспного двору та зареєстровані:

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 - голова двору

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 - дружина;

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 - дочка

Тобто право на отримання частки в майні колгоспного двору належало зазначеним особам по 1/3 частині.

Судом встановлено, що Позивач, ОСОБА_1 на день смерті ОСОБА_2 постійно проживала разом із ним за адресою АДРЕСА_1 .

Поряд із цим, судом на підставі заяв від 18.11.2020 року встановлено, що в користь ОСОБА_1 від права на частки в майні колгоспного двору відмовились ОСОБА_5 тітка позивача та ОСОБА_3 баба позивача.

Спадщину, яка відкрилась внаслідок смерті ОСОБА_2 прийняла його онука ОСОБА_1 , оскільки на день смерті постійно проживала разом із ним, що підтверджується довідкою виданою № 583 від 16.11.2020 року.

Позивачу, при зверненні до нотаріуса, внаслідок відсутності оригіналів правовстановлюючих документів відмовлено, а отримати дублікат правовстановлюючого документу, позивач не може, оскільки видача дубліката нотаріально посвідченого документу, відповідно до ст. 53 ЗУ «Про нотаріат» здійснюється нотаріусами тільки у разі втрати або зіпсування документа, і видаються виключно власнику фізичній або юридичній особі, за доручення яких або щодо яких вчинялись нотаріальні дії.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

За змістом частини другої статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

Таким чином Позивачем вірно обрано спосіб захисту свого цивільного права, яке підлягає захисту судом.

Обставин, які б вказували, що на спадкове майно окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено. Інших спадкоємців, чиї права та інтереси можуть бути порушені немає.

У зв`язку із вищенаведеним, суд приходить до переконання, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.12,81,263-265 ЦПК України, ст.ст.328-330,1258,1273,1276 ЦК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності в порядку спадкування на в цілому на житловий будинок, який відносився до колишнього колгоспного двору, та розташований по АДРЕСА_1 , в тому числі на 1/3 частину будинковолодіння в порядку спадкування згідно закону, після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , право власності в порядку спадкування на земельну ділянку, загальною площею 0,6000 га, цільове призначення якої ведення особистого підсобного господарства, яка належала померлому ОСОБА_2 на підставі державного акту серії ЛВ № 000403, виданого 15.11.1997 року на підставі рішення виконкому Желдецької сільської ради Народних депутатів від 12.06.1997 року № 32

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Камянка-Бузький районний.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 )

Відповідач: Кам`янка-Бузька міська рада Львівської області (місце реєстрації: вул. Шевченка, 2, м. Кам`янка-Бузька Львівської області).

Суддя І.А.Бакай