Провадження № 2/686/5716/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

25.10.2021

Хмельницький міськрайонний суд

у складі: головуючого судді - Салоїд Н.М.,

з участю секретаря судового засідання - Лоб І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницький цивільну справу за позовом

Акціонерного товариства «Акцент-банк»

до

ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором

встановив:

У серпні 2021 року акціонерне товариство «Акцент-банк» звернулося з позовом до ОСОБА_1 , який обґрунтовує тим, що 31.01.2016 року ОСОБА_1 приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-банку з метою укладання кредитного договору № б/н та отримання кредитної картки. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг А-банку відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає договір.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту. встановленого банком, відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг.

Однак відповідач належним чином умов договору не виконував, внаслідок чого станом на 14.08.2021 року утворилась заборгованість в розмірі 19 766,45 грн., що складається з заборгованості за тілом кредиту 13 328,88 грн., заборгованості за відсотками нарахованими за користування кредитом в сумі 6 437,57 грн. Просить стягнути заборгованість в примусовому порядку та судовий збір.

В судове засідання представник позивача не з`явився, повідомлений про час і місце судового розгляду у передбаченому законом порядку. Подав заяву про розгляд справи за відсутності повноважного представника, заявлені вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час і місце судового розгляду у встановленому законом порядку.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Разом з поданням 25.08.2021 року позовної заяви позивач подав також клопотання про розгляд справи за відсутності позивача і відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи.

Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду від 30 серпня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 14.09.2021 року справу призначено до судового розгляду.

25.10.2021 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення суду по суті заявлених вимог.

3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Перевіривши доводи позивача, викладені у поданій заяві, дослідивши докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з таких мотивів.

Судом установлено, що 31 січня 2016 року між АТ «Акцент-банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір шляхом підписання Заяви-анкети у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Вказана Заява-анкета містить текст за змістом якого особа, що її заповнює дає згоду, що вказана Заява-анкета разом з пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають договір надання банківських послуг.

Відповідно до наявної у справі довідки АТ «Акценбанк» відповідачу було відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 та 31.01.2016 року видано одну кредитну картку терміном дії до листопада 2019 року.

Як вбачається з наданої позивачем виписки по рахунку відповідача та довідки виданої банком кредитний ліміт протягом строку кредитування збільшувався та зменшувався, і станом на 28 квітня 2021 року було зменшенео кредитний ліміт до 13 328.88 грн.

Як вбачається з наданої позивачем виписки по рахунку відповідача, відповідач користувався виданими йому позивачем платіжною карткою, використовувала кошти позивача, частково вносив позивачеві кошти на погашення кредитної заборгованості.

В матеріалах справи наявний наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором, укладеним між АТ «А-БАНК» і відповідачем, згідно якого у ОСОБА_1 станом на 14.08.2021 року утворилась заборгованість в розмірі 19 766,45 грн., що складається з заборгованості за тілом кредиту 13 328,88 грн., заборгованості за відсотками нарахованими за користування кредитом в сумі 6 437,57 грн.

Позивачем було надано суду в якості доказів витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в «А-Банку».

Суд, відхиляє зазначені докази, оскільки вони не містять ані підпису позичальника, ані дат їх складення, що унеможливлює встановлення того, чи дійсно саме на ці умови погоджувався позичальник, укладаючи договір з банком.

В постанові від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17-ц Велика Палата Верховного Суду вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Надані позивачем Правила надання банківських послуг А-Банку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина 1 статті 634 ЦК України).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. З огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК України).

Що стосується тіла кредиту.

Оскільки позивач дійсно надав відповідачу кошти за кредитним договором на умовах строковості і платності, однак такі кошти були не повністю повернуті відповідачем, тому тіло кредиту на суму 13 328,88 грн., і їх слід стягнути з відповідача на користь позивача. Що стосується стягнення відсотків за користування кредитом в розмірі 6 437,57 грн., суд вважає, що стягненню вони не підлягають, оскільки із позичальником при укладанні договору їх розмір погоджений не був, такі відсотки нараховувались кредитором поза межами строку дії платіжної картки. Вказані обставини підтверджуються наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитом.. Окрім того, ці обставини підтверджуються довідками, наданими позивачем про термін дії платіжної картки та розміру кредитного ліміту, з яких убачається, що відповідачеві ОСОБА_1 31.01.2016 року було видано одну платіжну картку за № НОМЕР_1 із строком дії до листопада 2019 року та розмір кредитного ліміту протягом строку кредитування збільшувався та зменшувався, а станом на 28.04.2021 року становив 13 328,88 грн.

Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Згідно з частиною 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Надані позивачем витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умов та Правил надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання Банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у справі - в анкеті-заяві позичальника або довідці, які безпосередньо підписані останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття ним запропонованих умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

З урахуванням вказаних вище норм права та оскільки сторони не погоджували відсоткову ставку, так як умови відповідачем не підписані, відсутні підстави стверджувати, що сторони обумовили у письмовому вигляді умови щодо їх сплати, а тому слід відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості по відсотках за безпідставністю.

Тому підлягає стягненню з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 13 328,88 грн.

Судові витрати у справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви до суду в сумі 2 270,00 грн.

Оскільки позов задоволено частково, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме в сумі (13 328,88 грн. х 2 270 грн. : 19 766,45 грн. = 1530,7 грн.).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 5, 7, 10, 12, 13, 17, 18, 81, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 258, ст. ст. 259, 263 - 268, ч. 1, 2 ст. 273, ч. 1 ст. 352, ст. 354, ЦПК України, ст. 526, ч. 1 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611, ст. 1054 ЦК України, суд -

ухвалив :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства "Акцент-банк" заборгованість за кредитним договором б/н від 31.01.2016 року в сумі 13 328,88 грн. та 1530,7 грн. судового збору, а всього 14 859,58 грн. (Чотирнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят дев`ять грн. п`ятдесят вісім коп.).

У задоволенні решти вимог відмовити.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 30 днів з часу його проголошення до Хмельницького міськрайонного суду.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем Хмельницькому апеляційному суду через Хмельницький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 25.10.2021 року.

Позивач: Акціонерне товариство «А-банк», , 49074 м. Дніпро, вул. Батумська, 11.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя: