Справа №491/597/19
УХВАЛА

29 квітня 2021 року Ананьївський районний суд Одеської області

у складі головуючого у справі судді Желяскова О.О.,

за участю секретаря судового засідання Гула О.Р.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду, в місті Ананьїв Одеської області, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРАГРОСОЮЗ ЛТД» до ОСОБА_1 та ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «АГРОС-ЮГ» про визнання договору оренди землі недійсним, та визнання укладеним договору між ОСОБА_1 та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРАГРОСОЮЗ ЛТД»

В С Т А Н О В И В:

До Ананьївського районного суду Одеської області звернулося ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРАГРОСОЮЗ ЛТД» з позовною заявою до ОСОБА_1 та ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «АГРОС-ЮГ» про визнання договору оренди землі недійсним, та визнання укладеним договору між ОСОБА_1 та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРАГРОСОЮЗ ЛТД».

Ухвалою суду від 10 липня 2019 року у справі відкрито провадження, прийнято рішення про здійснення її розгляду за правилами загального позовного провадження, розпочато проведення у справі підготовчого судового провадження.

29 квітня 2021 року представники позивача у підготовче судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили.

Проте, 20 квітня 2021 року на адресу суду надійшла заява директора ТОВ «УКРАГРОСОЮЗ ЛТД» ОСОБА_2 (а.с.231-232), який діє в порядку самопредставництва юридичної особи, повноваження якого підтверджені випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.11), відповідно до якої представник позивача просив суд залишити без розгляду позовну заяву ТОВ «УКРАГРОСОЮЗ ЛТД» до ОСОБА_1 та ПП «АГРОС-ЮГ» про визнання договору оренди землі недійсним, та визнання укладеним договору між ОСОБА_1 та ТОВ «УКРАГРОСОЮЗ ЛТД».

Крім того, з вказаної заяви вбачається, що позивачу відомо про призначення підготовчого судового засідання у справі на 29 квітня 2021 року.

Відповідач ОСОБА_1 29 квітня 2021 року у підготовче судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, про дату час та місце проведення судового засідання повідомлялася, шляхом направлення на її адресу судової повістки (а.с.210).

Представник відповідача ПП «АГРОС-ЮГ» - адвокат Свида Катерина Володимирівна, повноваження якої підтверджені копією ордера серії ОД №537611 від 5 серпня 2019 року (а.с.234), 29 квітня 2021 року у підготовче судове засідання не з`явилася, проте 29 квітня 2021 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_3 (а.с.233) в якій вона зазначила, що їй відомо про те, що позивачем подано заяву про залишення позову без розгляду, на її думку це є правом позивача та думка відповідача в даному випадку не має значення. Також, в заяві ОСОБА_3 зазначила, що відповідач вважає, що з позивача мають бути стягнуті судові витрати понесені відповідачем ПП «АГРОС-ЮГ» у зв`язку з розглядом справи.

Суд бере до уваги положення частини 1 статті 197 ЦПК України відповідно до якої підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи.

При цьому, згідно положень частини 2 статті 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

З системного аналізу зазначених норм вбачається, що законодавцем визнано, що для проведення підготовчого судового засідання явка учасників справи не є обов`язковою.

Частиною 2 статті 198 ЦПК України визначено, що суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках: 1) визначених частиною другою статті 223 цього Кодексу; 2) залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача; 3) в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 197 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

Частиною 2 статті 223 ЦПК України визначено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

При цьому, як зазначалося, в суду наявні відомості про належне сповіщення учасників справи, пунктом 10 частини 2 статті 197 ЦПК України до питань які вирішує суд у підготовчому провадженні віднесено вирішення заяв та клопотань учасників справи, враховуючи викладене суд вважає за можливе провести підготовче судове засідання за відсутності учасників справи.

При цьому, у відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вивчивши матеріали справи та заяву представника позивача про залишення позовної заяви без розгляду приходить до висновку, що вказана заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 5 частини 3 статті 2 ЦПК України одним з основних принципів цивільного судочинства визначено диспозитивність.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, якою дано визначення принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 статті 13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Реалізація принципу диспозитивності знайшла своє відображення у пункті 1 частини 2 статті 49 ЦПК України, відповідно до якого позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог).

Зі змісту наведених норм вбачається, що як ініціація перед судом судового розгляду спору, так і припинення такого розгляду є беззаперечними правами позивача, окрім виключень наведених в частині 6 статті 49 ЦПК України, які узгоджуються з реченням 2 частини 3 статті 13 ЦПК України. Так, згідно пункту 4 частини 1 статті 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і така відмова прийнята судом.

При цьому, ЦПК України також містить інститут залишення позовної заяви без розгляду, який відрізняється від інституту закриття провадження у справі, зокрема, наслідками (ст.256 та ч.2 ст.257 ЦПК України).

Так, пунктом 5 частини 1 статті 257 ЦПК України визначено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що вона носить імперативний (спрямовуючий дії суду) характер, та фактично встановлює обов`язок суду постановити ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, при подачі позивачем відповідної заяви до початку розгляду справи по суті.

При цьому, вивченням матеріалів справи встановлено, що станом на 29 квітня 2021 року провадження у справі за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРАГРОСОЮЗ ЛТД» до ОСОБА_1 та ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «АГРОС-ЮГ» про визнання договору оренди землі недійсним, та визнання укладеним договору між ОСОБА_1 та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРАГРОСОЮЗ ЛТД» знаходиться на стадії підготовчого провадження, у зв`язку з чим заява представника позивача про залишення позовної заяви без розгляду підлягає задоволенню.

Суд звертає увагу на те, що згідно частини 3 статті 257 ЦПК України в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету.

В силу положень п. 4 ч. 1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» судом не повертається позивачу сплачена при зверненні до суду сума судового збору.

Водночас представником ПП «АГРОС-ЮГ» - адвокатом Свида К.В. в заяві від 29 квітня 2021 року зазначено, що з позивача мають бути стягнуті судові витрати понесені відповідачем ПП «АГРОС-ЮГ» у зв`язку з розглядом справи. Також, ОСОБА_3 зазначила, що попередній розрахунок зазначених витрат наведено у відзиві на позовну заяву, а докази їх здійснення та обґрунтування будуть подані до суду протягом 5 днів.

Згідно частини 5 статті 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відповідно до положень частини 6 статті 142 ЦПК України у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Враховуючи викладене, в разі подання представником відповідача доказів понесених відповідачем витрат пов`язаних із розглядом справи питання щодо їх розподілу може бути розглянуте після ухвалення даного рішення.

Керуючись ст.ст.2, 13, 49, 257, 258-261, 351-353 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРАГРОСОЮЗ ЛТД» до ОСОБА_1 та ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «АГРОС-ЮГ» про визнання договору оренди землі недійсним, та визнання укладеним договору між ОСОБА_1 та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРАГРОСОЮЗ ЛТД», - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що в силу положень ч.2 ст.257ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Копію ухвали направити учасникам справи.

У відповідності до положень ч.2 ст.261 ЦПК України ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

У відповідності до положень ч.2 ст.352, ч.1 ст.353, ч.1 ст.354 ЦПК України (в редакції після 15 грудня 2017 року) з урахуванням положень п.15.5 ч.1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції після 15 грудня 2017 року) ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги через місцевий суд.

При цьому, роз`яснити, що учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Роз`яснити, що у відповідності до положень пункту 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя: О.О.Желясков

Ухвала набула законної сили "_____"_________________20_____року.