Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/1502/20
Провадження № 2/542/72/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2021 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Шарової-Айдаєвої О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Рибки Ю.О.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника третьої особи - сектору - служби у справах дітей виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради в особі Виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради - Кас`яненко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Нові Санжари в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Новосанжарська районна державна адміністрація, Служба у справах дітей, сектор - служба у справах дітей виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради в особі Виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

23 листопада 2020 року ОСОБА_1 (надалі також - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою до ОСОБА_2 (надалі також - відповідач, ОСОБА_2 ), третя особа: Новосанжарська районна державна адміністрація, служба у справах дітей, в якій просила:

-позбавити ОСОБА_2 батьківських прав, щодо неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі не менше 1/3 з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 23.11.2020 і до повноліття кожного з дітей;

- стягнути з ОСОБА_2 , аліменти на двох синів на користь ОСОБА_1 , за минулий час, а саме: за останні 11 місяців у розмірі не менше 1/3 з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

23 листопада 2020 року суд звернувся до Новосанжарської об`єднаної територіальної громади із запитом про надання відомостей про реєстрацію місця проживання відповідача (а.с.26).

Отримавши довідку про реєстрацію місця проживання особи щодо ОСОБА_2 (а.с. 27), суд ухвалою від 04 грудня 2020 року прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі, вирішив розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження (а.с. 28).

28 грудня 2020 року позивачем ОСОБА_1 до канцелярії суду подано уточнену позовну заяву (а.с.33-41), за змістом якої позивач просила:

- позбавити ОСОБА_2 батьківських прав, щодо неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі не менше 1/3 з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 23.11.2020 і до повноліття кожного з дітей;

- стягнути з ОСОБА_2 , аліменти на двох синів на користь ОСОБА_1 , за минулий час, а саме: за останні 11 місяців у розмірі не менше 1/3 з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку;

- стягнути суму сплаченого судового збору з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за подачу позову;

- повідомити відповідні компетентні органи про факти незаконного обігу наркотичних засобів, а саме: реалізації, придбання і споживання їх відповідачем;

- при необхідності вийти за межі позовних вимог, що пов`язана із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна заява.

Прохальна частина відповідної уточненої позовної заяви також містила клопотання про витребування доказів: про витребування від Органу опіки та піклування смт Нові Санжари висновку про можливість позбавлення батьківський прав ОСОБА_2 по відношенню до неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також про витребування від Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні імені О.Ф. Мальцева історії хвороби ОСОБА_2 із зазначенням причин госпіталізації; від Новосанжарської центральної районної лікарні історії хвороби ОСОБА_2 із зазначенням причин госпіталізації.

Ухвалою від 26 січня 2021 року суд клопотання позивача про витребування доказів задовольнив: зобов`язав Полтавську обласну клінічну психіатричну лікарню імені О.Ф. Мальцева надати до суду: витяг з історії хвороби ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із зазначенням діагнозу захворювання та причин його госпіталізації, а також зобов`язав КНП «Новосанжарська центральна районна лікарня» Полтавської області надати до суду витяг з історії хвороби ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із зазначенням діагнозу захворювання та причин його госпіталізації (а.с. 61-62).

В судовому засіданні 26 січня 2021 року представник третьої особи - Служби у справах дітей Новосанжарської РДА - надав до суду Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 57-58).

Ухвалою суду від 02 лютого 2021 року продовжено строк підготовчого провадження у справі № 542/1502/20 до 90 днів (а.с. 70).

25 лютого 2021 року суд своєю ухвалою залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, сектор-службу у справах дітей виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради в особі Виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради та зобов`язав сектор - службу у справах дітей виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради в особі Виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради надати до 15 березня 2021 року до суду висновок про можливість позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , по відношенню до неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 105-106).

15 березня 2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 118-119).

20 квітня 2021 року від позивача до суду надійшла уточнена позовна заява, в прохальній частині якої ОСОБА_1 просила:

- витребувати від сектору - служби у справах дітей виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради висновок про можливість позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , по відношенню до неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5

- позбавити ОСОБА_2 батьківських прав, щодо неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК) в узгодженому розмірі 1500 грн на кожну дитину, а разом: 3000 грн щомісячно, починаючи стягнення із квітня 2021 року і до повноліття кожного з дітей;

- стягнути суму сплаченого судового збору з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за подачу позову;

- при необхідності вийти за межі позовних вимог, що пов`язана із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна заява.

З огляду на викладене, позивач, подавши до суду відповідну уточнену позовну заяву, фактично, відмовилась від позовної вимоги щодо стягнення з ОСОБА_2 , аліментів на двох синів на користь ОСОБА_1 , за минулий час, а саме: за останні 11 місяців у розмірі не менше 1/3 з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, уточнила розмір аліментів, які вона просить стягнути з відповідача на утримання їх дітей, та період з якого вони мають стягуватись з відповідача. А також позивач відмовилась від заявленої в прохальній частині позовної заяви вимоги про повідомлення відповідних компетентних органів про факти незаконного обігу наркотичних засобів, а саме: реалізації, придбання і споживання їх відповідачем.

Аргументи учасників справи

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначено, що батько ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо дітей, жорстоко поводиться з ними, є хронічним алкоголіком (наркоманом).

Зокрема, позивачкою акцентовано на тому, що ще до розлучення в грудні 2019 року відповідач створив нестерпні умови існування для дітей й дружини та вигнав їх взимку із будинку, де вони проживали однією сім`єю, примусив знятись з реєстрації в січні 2020 року. З цього періоду ОСОБА_1 із синами почала проживати у будинку своїх батьків, де в подальшому зареєструвалась, а саме: в АДРЕСА_1 .

Під час спільного проживання відповідач грубо поводився із дітьми, обмежував їх у їжі, примушував дітей, в залежності від його мінливих релігійних поглядів, дотримуватись правил поведінки, що встановлені для певної релігії.

ОСОБА_1 вказано, що з моменту розлучення з ОСОБА_2 (з квітня 2020 року) останній не приймав участі у вихованні дітей, не навідував їх, не цікавився їх здоров`ям, їх успіхами, не відвідував дітей у дошкільному закладі, який відвідують сини, не приймав участі в їх лікуванні.

Додатково позивачкою зазначено, що кошти на утримання дітей ОСОБА_2 надає не систематично, натомість, зловживає алкогольними та наркотичними засобами.

Враховуючи викладені обставини, спираючись на норми сімейного законодавства, позивач звернулась до суду із позовом про позбавлення батька ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - ОСОБА_2 його батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 04 грудня 2020 року відповідачу надавався строк для надання до суду відзиву на позов разом з усіма доказами. Ухвала суду від 04.12.2020 разом з копією позовної заяви з додатками направлялась на зареєстровану адресу відповідача та отримана останнім, що вбачається з наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 32).

Відповідач своїм правом подати відзив на позов не скористався, з огляду на що суд прийшов до висновку про можливість вирішити спір за наявними матеріалами.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала, надала пояснення, аналогічні тим, що викладені у позовній заяві.Просила позов з урахуванням наданих до суду уточнень задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання, призначене на 29 квітня 2021 року не з`явився, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином (а.с. 162-164) шляхом направлення повістки на його зареєстровану адресу, яка повернулась до суду із зазначенням причини невручення - «адресат відсутній за вказаною адресою».

З огляду на положення пункту 4 частини 8 статті 128 ЦК України, повістка вважається такою, що вручена, відповідачу, отже останній вважається повідомленим про час, дату та місце судового засідання.

Від відповідача 25 лютого 2021 року до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, у якій він також проти задоволення позовних вимог щодо позбавлення батьківства не заперечував, вказавши, що заперечує проти стягнення з нього аліментів (а.с. 79).

У підготовчому судовому засіданні, що відбулось 25 лютого 2021 року, відповідач також зазначив, що проти позовних вимог щодо позбавлення батьківства він не заперечує, однак заперечує щодо позовних вимог про стягнення з нього аліментів, оскільки він самостійно і добровільно перераховує на користь позивачки кошти на утримання дітей, на підтвердження чого надав до суду платіжні доручення (а.с. 83-100).

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської області в судове засідання, призначене на 29 квітня 2021 року не з`явився. Від отримання повістки Новосанжарська РДА Полтавської області, Служба у справах дітей, відмовилась. Причина відмови - «реорганізація та приєднання до нової РДА» (а.с. 148).

До моменту реорганізації уповноважений представник Служби у справах дітей Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської області у судовому засіданні 26 січня 2021 року надав до суду висновок Служби у справах дітей Новосанжарської РДА Полтавської області від 26.01.2021 № 01/02-03 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 .

Представник третьої особи сектору-служби у справах дітей виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради, позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 просила задовольнити, надавши до суду висновок від 12.03.2021 № 692/02-18 (а.с. 115).

Частиною 1 статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на викладене, суд вирішив розгляд справи здійснювати за даної явки та на підставі документів, наявних в матеріалах справи.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника третьої особи, заслухавши у судовому засіданні пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом

З матеріалів справи вбачається, що 08 травня 2015 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 , укладено шлюб Лелюхівською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області, про що видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 10), та повторне свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с. 11).

В шлюбі у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народились сини - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 08 серпня 2015 року вбачається, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , про що складено відповідний актовий запис за № 51. Його батьками вказані: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_1 (а.с. 17).

Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 15 серпня 2017 року вбачається, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 , про що складено відповідний актовий запис за № 41. Його батьками вказані: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_1 (а.с. 19).

Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 28 січня 2020 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був розірваний. Визначено місце проживання малолітніх дітей - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12-13).

Відповідно до довідки Лелюхівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області № 637/02-26 від 03.09.2020, ОСОБА_1 зареєстрована та постійно проживає на терирорії Лелюхівської сільської ради у домоволодінні матері ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , і має наступний склад сім`ї: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с. 23).

Отже, діти - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - проживають разом з їх матір`ю у домоволодінні їх бабусі.

В свою чергу, відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи № 1169/11-12 від 01.12.2020 ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 27).

Згідно з довідкою Комунального закладу Новосанжарський заклад дошкільної освіти № 1 «Сонечко» Новосанжарської селищної ради Полтавської області від 12.10.2020 вих. 01-09/39 вбачається, що сини ОСОБА_1 - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 відвідують КЗ Новосанжарський заклад дошкільної освіти № 1 «Сонечко» і їх батько останнім часом не приймає участь у вихованні дітей, не цікавиться навчанням та вихованням синів (а.с. 22).

З акта обстеження умов проживання гр. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , та дітей ОСОБА_3 й ОСОБА_4 , який складено комісією в складі начальника Служби у справах дітей Новосанжарської РДА Медведєвої Т.В., завідуючим сектора опіки та піклування ССД Новосанжарської РДА Кас`яненко О.І., головним спеціалістом сектору опіки та піклування ССД Новосанжарської РДА Моцак А.Ю. встановлено, що для виховання та розвитку дітей створено такі умови: є окремі кімнати з обладнаними спальними місцями, ігровим куточком, діти відвідують дитячий садок «Сонечко». Колишній чоловік - ОСОБА_2 часто вчиняє скандали, веде себе неадекватно, вчиняє сварки з дружиною, повністю самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, дітям не допомогає, не цікавиться їх життям (а.с. 59).

Висновком про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітніх дітей та стягнення аліментів, складеним Службою у справах дітей Новосанжарської РДА 26.01.2021 № 01/02-03 встановлено, що батько дітей за місцем їх проживання не з`являється, з дітьми не бачиться, не телефонує, ніякої участі у вихованні, утриманні дітей не бере, не вітає з днем народженням, не займається їх духовним, фізичним та моральним розвитком, не цікавиться станом здоров`я дітей. ОСОБА_2 постійно зловживає алкогольними напоями, вживає наркотики, часто має неадекватну, агресивну поведінку. Така нестабільна поведінка є досить небезпечною та неприпустимою по відношенню до дітей.

З огляду на викладене Служба у справах дітей Новосанжарської РДА вказала на доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 відносно його малолітніх дітей - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідно до висновку про можливість позбавлення батьківських прав від 12.03.2021 № 692/02-18, сектор-служба у справах дітей виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради поклався на розсуд суду при прийнятті рішення щодо позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 відносно його дітей (а.с. 115).

Враховуючи те, що батько ОСОБА_2 ухиляються від здійснення своїх батьківських обов`язків щодо синів, а саме: не проживає з ними, не займається їх вихованням, не цікавиться їх життям, не забезпечує їх лікуванням та не відвідує дітей, має агресивну поведінку, зловживає алкогольними напоями та наркотичними засобами, за час спільного проживання із дітьми грубо з ними поводився, їх мати, ОСОБА_1 , звернулась до суду із позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо синів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та стягнення з нього аліментів на утримання дітей.

Надаючи оцінку вимогам позивача, суд виходить з наступного.

Норми права, які підлягають застосуванню

Згідно з частиною третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Щодо позовних вимог про позбавлення батьківства

Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58).

У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно зі статтю 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно із статтею 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.

Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів

Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини 1 статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з частиною 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частиною 2 статті 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Держаний бюджет України на 2021 рік», у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня становить 1921 гривня.

Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Висновки щодо правозастосування

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що ОСОБА_2 в порушення положень статті 150 СК України належним чином не виконує обов`язки щодо виховання та розвитку малолітніх дітей - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у тому числі не виконує обов`язків по вихованню дітей, ухиляється від їх виховання, не приймає участі у їх житті.

Судом встановлено, ОСОБА_1 зареєстрована та постійно проживає на території Лелюхівської сільської ради у домоволодінні матері ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , і має наступний склад сім`ї: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с. 23). В свою чергу, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 27).

Отже, відповідач проживає окремо від дітей, а діти проживають разом з їх матір`ю у домоволодінні їх бабусі.

Той факт, що відповідач не приймає участі у вихованні та навчанні дітей, не турбується про їх здоров`я та життя, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Довідкою Комунального закладу Новосанжарський заклад дошкільної освіти № 1 «Сонечко» Новосанжарської селищної ради Полтавської області від 12.10.2020 вих. 01-09/39 повідомлено, що сини ОСОБА_1 - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , відвідують КЗ Новосанжарський заклад дошкільної освіти № 1 «Сонечко» і їх батько останнім часом не приймає участь у вихованні дітей, не цікавиться навчанням та вихованням синів.

Служба у справах дітей Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської області дійшла висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітніх синів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , що підтверджується наданим до суду висновком від 26.01.2021 № 01/02-03 (а.с. 57-58), складеним на час функціонування відповідної служби.

Зі змісту вказаного висновку судом встановлено, що батько дітей за місцем їх проживання не з`являється, з дітьми не бачиться, не телефонує, ніякої участі у вихованні дітей не бере, не вітає з днем народженням, не займається їх духовним, фізичним та моральним розвитком, не цікавиться станом здоров`я дітей. ОСОБА_2 постійно зловживає алкогольними напоями, вживає наркотики, часто має неадекватну, агресивну поведінку. Така нестабільна поведінка є досить небезпечною та неприпустимою по відношенню до дітей.

Відомостей, що спростовують викладені у висновку факти, відповідачем не спростовані.

Натомість у заяві від 25 лютого 2021 року, яка надійшла до суду, відповідач вказав, що проти позбавлення батьківства він не заперечує (а.с. 79).

У судовому засіданні 25 лютого 2021 року відповідач також не заперечував проти позовної вимоги щодо позбавлення батьківства відносно його синів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Факт ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх обов`язків відносно синів підтверджується також показами допитаних в якості свідків гр. ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_6 .

Зокрема, свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що позивачку знає з самого дитинства, на час розгляду справи у суді вона з позивачкою проживають в одному селі - с. Забрідки.

Свідком ОСОБА_5 вказано, що відповідач зловживає алкогольними напоями та наркотичними речовинами, демонструє агресивну поведінку до оточуючих та своїх дітей. Як батько, не приймає участі у вихованні дітей. До розлучення із позивачкою жорстоко поводився із дітьми - муштрував їх, примушував до поведінки, яка притаманна тій або іншій релігійній конфесії, в залежності від його мінливих релігійних поглядів, забороняв дітей водити у дитячий садок.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що є приятелем відповідача. Вказав, що з 2015 року ОСОБА_2 зловживає наркотичними засобами та алкогольними напоями. Під час відвідування сім`ї до розлучення позивачки із відповідачем він помічав пригнічений стан дітей, діти часто були заплакані, відповідач їх зачиняв в окремій кімнаті, не дозволяючи з неї виходити, суворо карав дітей. Свідок ОСОБА_6 зазначив, що діти жалілись на батька, у зв`язку із вживання наркотичних засобів відповідач має багато боргів, з дому почали пропадати коштовності та речі. Свідок вказав на нестандартні, як на його думку, методи виховання дітей, пов`язані із жорстоким поводження з дітьми.

Суд також зазначає, що відповідач в судове засідання з розгляду справи по суті не з`являвся, з огляду на що повідомлені свідками обставини ним не спростовані.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що протягом тривалого часу батько ОСОБА_2 не цікавиться ані інтересами своїх синів, ані станом їх здоров`я, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, їх виховання, не займається їх підготовкою до самостійного життя. Батько - ОСОБА_2 - переклав свої батьківські обов`язки на колишню дружину ОСОБА_1 , з якою проживають сини, а отже, систематично не виконує батьківські обов`язки по вихованню і розвитку дитини, покладені на нього статтею 150 Сімейного кодексу України.

Зазначені обставини, як кожна окремо, так і в своїй сукупності, можна розцінювати як ухилення ОСОБА_2 від виховання дітей, в зв`язку з чим, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення його батьківських прав відносно сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Надаючи оцінку позовній вимозі про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн щомісячно на кожну дитину, починаючи з квітня 2021 року і до досягнення ними повноліття, суд зазначає наступне.

При вирішенні цієї позовної вимоги суд враховує матеріальне становище дітей, які є неповнолітніми, та не мають самостійного заробітку чи доходу, а також те, що діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають з матір`ю та перебувають на її утриманні. Відповідачем даного факту не спростовано.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Новосанжарській районній філії Полтавського обласного центру зайнятості, де отримує допомогу в розмірі 1200 грн.

Поряд з цим, із довідки про доходи № 1443 4141 3734 0416 ОСОБА_2 (а.с. 80) судом встановлено, що за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 відповідач отримав пенсію в загальній сумі 31 741 грн 32 коп.

Відповідно до довідки про доходи, виданої Управлінням ВД ФССУ у Полтавській області Великобагачанське відділення УВД (а.с. 81), встановлено, що ОСОБА_2 у період з березня 2020 по лютий 2021 року отримав страхові виплати в розмірі 84 490 грн 84 коп.

Зважаючи на матеріальне становище відповідача, наявність у нього можливості утримувати своїх малолітніх дітей, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог про стягнення аліментів в повному обсязі.

Відповідно до вимог частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

З матеріалів справи вбачається, що у період з лютого 2020 року по лютий 2021 року ОСОБА_2 здійснювались перерахування коштів на користь ОСОБА_1 із призначенням платежів - аліменти на ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Згідно з уточненої позовної заяви, яка надійшла до суду 20 квітня 2021 року, позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій формі щомісячно, починаючи стягнення з квітня 2021 року, оскільки відповідач добровільно перераховував кошти на дітей включно по березень 2021 року.

Зважаючи на позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення аліментів не з дати подачі до суду позовної заяви, а з квітня 2021 року, суд приходить до висновку про те, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивача аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн на кожну дитину, щомісячно, починаючи стягнення з квітня 2021 року і до досягнення дитьми повноліття.

Згідно зі статтею 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи викладене, позовна заява ОСОБА_1 з урахуванням її уточнень, підлягає задоволенню у повному обсязі.

Розподіл судових витрат

Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень статті 141 ЦПК України.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 6 статті 141 ЦПК України передбачено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 є особою з інвалідністю ІІ групи, що посвідчується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 713572 (а.с. 82), та відповідно до пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» він звільняється від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

З огляду на викладене, судові витрати, понесені ОСОБА_1 під час сплати судового збору в розмірі 840 грн 80 коп., повинні бути їй компенсовані за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 259, 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Новосанжарська районна державна адміністрація, Служба у справах дітей, сектор - служба у справах дітей виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради в особі Виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн (одна тисяча п`ятсот гривень), щомісячно, починаючи стягнення з квітня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн (одна тисяча п`ятсот гривень), щомісячно, починаючи стягнення з квітня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Сплачений ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , судовий збір у розмірі 840 грн 80 коп. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок) компенсувати їй за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи до Полтавського апеляційного суду через Новосанжарський районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_6 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_7 ;

третя особа: Новосанжарська районна державна адміністрація, служба у справах дітей, вул. Центральна, 23, смт Нові Санжари, Полтавська область, 39300;

третя особа: Сектор-служба у справах дітей виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради в особі Виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради, місцезнаходження: вул. Центральна, 23, смт Нові Санжари, Полтавської області, .

Повний текст рішення виготовлено 07 травня 2021 року.

Суддя О.О. Шарова-Айдаєва