Справа №639/748/21
Провадження №2/639/981/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі

головуючого судді - Баркової Н.В.,

за участю секретаря - Волкової С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача КП «Харківські теплові мережі» звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до відповідача ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 , в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за послуги теплопостачання в загальній сумі 33 720,01 грн. та стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.02.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання. Призначено судове засідання. Залучено до участі у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання. в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 .

У судове засідання 11.05.2021 року представник позивача КП «Харківські теплові мережі» - Гура Я.В. не з`явився, надав письмову заяву, в якій просив залишити позов без розгляду та повернути сплачений судовий збір.

Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, надала відзив на позов.

Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, надав письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступних висновків.

Цивільні справи розглядаються судом виключно в порядку, встановленому ЦПК України, яким в тому числі встановлено вимоги до форми та змісту заяви, з якою особа має право звернутись до суду.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку цивільного судочинства.

Разом з тим, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Відповідно до ст. ст. 1, 2 ГК України, під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

У вирішенні питання про те, чи можна вважати правовідносини і відповідний спір - господарськими, слід керуватися ознаками, наведеними у статті 3 ГК України. Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, урегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського й цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

За змістом частин першої та другої статті 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до ЦК України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Питання щодо закриття провадження у справі регулюється ст. 255 ЦПК України, перелік підстав, визначених цією статтею є вичерпним.

Зокрема, відповідно до п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

При цьому суд зазначає, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У зв`язку з наведеним, закриття провадження в справі з підстав, передбачених законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач КП «Харківські теплові мережі» обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідачу ОСОБА_1 на праві власності належали нежитлові приміщення третього поверху № ХLIХ, 14-:-24, 15А, 15Б, 15В, які розташовані в житловому будинку літ. «3-А», загальною площею 284,3 кв.м., що знаходяться в будинку АДРЕСА_1 . Позивач зазначає, що вказані нежитлові приміщення належали відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу № 5480-В-С від 24.05.2017 року. Одночасно, позивач надав до матеріалів справи копію договору купівлі-продажу від 08.06.2017 року, на підставі якого саме ФОП ОСОБА_1 в подальшому передала у власність вищевказані нежитлові приміщення ОСОБА_2 (третя особа).

Всі зазначені вище обставини свідчать про те, що між сторонами існують не цивільно-правові, а господарські правовідносини, пов`язані з функціонуванням та оплатою послуг за договором теплопостачання нежитлових приміщень третього поверху № ХLIХ, 14-:-24, 15А, 15Б, 15В, які розташовані в житловому будинку літ. «3-А», загальною площею 284,3 кв.м., що знаходяться в будинку АДРЕСА_1 і належали на праві власності саме ФОП ОСОБА_1 , що підтверджується відповідними правовстановлюючими документами.

Таким чином суд приходить до висновку про те, дана справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, що є підставою для закриття провадження на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Згідно з ч.2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. згідно з платіжним дорученням №936 від 29.01.2021 року (а.с. 1).

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Отже в даному випадку у зв`язку із закриттям провадження у справі сплачена сума судового збору підлягає поверненню позивачу.

Разом з тим, передбачених законом підстав для залишення позову без розгляду за заявою представника позивача суд не знаходить, враховуючи, що розпочався розгляд справи по суті, отже сплинув строк звернення із заявою про залишення позову без розгляду, передбачений п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України..

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 10, 11, 12, 13, 19, 13, 255, 257, 260, 261, 353 ЦПК України, ст.ст.1, 2, 55 ГК України,ст. 20 ГПК, Законом України «Про судовий збір»,суд,-

УХВАЛИВ:

Провадження у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання закрити.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Новобаварському районі м. Харкова повернути позивачу Комунальному підприємству «Харківські теплові мережі», ЄЖРПОУ:31557119 юридична адреса: м. Харків, вул. Мефодіївська, буд. 11, з державного бюджету сплачений судовий збір за платіжним дорученням №936 від 29.01.2021 року на суму 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 11.05.2021 року.

Суддя Н.В.Баркова