Справа № 766/5467/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.

за участю секретаря Романенко І.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики,

встановив:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що вона за договором позики передала позичальнику ОСОБА_4 гроші в сумі 1000 дол.США та останній зобов`язався повернути кошти до 31.07.2016 року. Однак, в зазначений термін і до теперішнього часу відповідач свого зобов`язання не виконав. В своє виправдання повідомляв про нестачу грошей, а потім зовсім перестав відповідати на дзвінки позивача. Відповідно до ст.625 ЦК України відповідач зобов`язаний сплатити позивачу 3% річних від суми боргу. Станом на 31.07.2016 року сума боргу становить 24800, грн. та 3% річних складає 1337,00 грн. Відповідно до індексів інфляції цін заборгованість становить 31098,85 грн. Загальна сума боргу відповідача станом на 01.03.2018 року становить 32435,85 грн. У зв`язку з цим, позивач просила стягнути з відповідача на свою користь вказану заборгованість та судові витрати в сумі 704,80 грн.

Ухвалою суду від 27.04.2018 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду від 15.06.2018 року розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників судового розгляду.

22.11.2018 року позивач ОСОБА_3 надала до суду заяву про збільшення позовних вимог, згідно якої просила постановити рішення, яким стягнути з ОСОБА_4 на свою користь борг за договором позики в сумі 36503,00 грн. та 3 % річних від суми боргу у розмірі 1883,25 грн., судові витрати у розмірі 4704,80 грн.

Ухвалою суду від 22.11.2018 року прийнято заяву ОСОБА_3 про збільшення позовних вимог.

14.08.2019 року відповідач надав до суду відзив, згідно якого запресує щодо змісту позовних вимог. Зазначив, що в період з 05.09.2009 року по 13.05.2016 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 , яка доводиться донькою позивачці. В період шлюбу, вони придбали квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 18.03.2016 року вони з дружиною уклали договір купівлі-продажу вказаної квартири між ними та родиною ОСОБА_6 у приватного нотаріуса ОСОБА_7 . Домовленість між відповідачем та його колишньою дружиною на той момент ОСОБА_8 стала написана ОСОБА_4 перед проведення нотаріальної угоди розписка на ім`я її матері позивача по справі про повернення 1000 доларів США. Однак, відразу після закінчення оформлення угоди про продаж квартири та коли з ними розрахувалися покупці, відповідач розрахувався з дружиною та вона не мала ніяких претензій щодо нього, однак розписку йому не повертала. На той час ОСОБА_4 працював старшим слідчим ГУНП в Херсонській області та до місця проживання позивача до м.Олешки не виїжджав, з ОСОБА_3 відповідач вже давно не спілкуються, тому останній позивача навіть не бачив. Окрім того, прости у борг у позивача не було приводу, адже ОСОБА_4 отримав кошти за продаж квартири. Відповідно до декларації, яка була надана до НАЗК дохід від відчуження нерухомого майна у 2016 році складав 149000 гривень. Відповідач вважає, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні та грошові кошти від позивача відповідач ніколи не отримував. Просив в позові відмовити.

Ухвалою суду від 20.11.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. Зазначив, що кошти у борг позивач відповідачу надав до 2016 року, не повернув, не відмовлявся від виконання боргових зобов`язань, тому на підтвердження наявності боргових зобов`язань перед позивачем відповідач власноруч написав 18.03.2016 року розписку про зобов`язання повернути борг у розмірі 1000 дол.США до 31.07.2016 року. Але зобов`язання не виконав.

Представник відповідача в судому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволені з підстав, викладених у відзиві. Зазначив, що розписку про повернення позивачу 1000 дол.США в термін до 31.07.2016 року він написав власноруч 18.03.2016 року та передав її дружині ОСОБА_9 з метою, щоб остання надала згоду на відчуження квартири для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу цієї квартири, хоча грошей не отримував. В останнє судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав

Судом встановлено, що відповідно до письмової розписки від 18.03.2016 року ОСОБА_4 зобов`язався повернути грошові кошти в сумі 1000,00 доларів США в термін до 31.07.2016 року, що підтверджує наявність боргових зобов`язань між сторонами.

Підтвердження сплати позики частково або повністю протягом встановленого договором строку або після його спливу відповідачем не надано.

Відповідно до вимог ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У відповідності до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором.

Відповідно до вимог ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно із ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Таким чином, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно, його борг складатиме: суму позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки Національного банку України (далі - НБУ) за весь строк користування позиченими коштами та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом.

Позивач зобов`язання за договором позики виконала в повному обсязі, надавши відповідачу кошти в сумі 1000,00 доларів США. Факт отримання вказаної грошової суми підтверджується розпискою, яка додається до матеріалів справи.

Наявність оригіналу розписки у позивача свідчить про невиконання відповідачем зобов`язань за договором позики.

Відповідно до ст.533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 підтвердила обставини викладені позивачем у позові, а саме, що відповідач на підтвердження наявних боргових зобов`язань перед позивачем написав розписку та передав її через неї позивачу.

ОСОБА_4 зобов`язання за вказаним договором не виконав, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1000,00 доларів США, що з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення складає 36503,00 грн та 3% річних від суми боргу становить 1883,25 грн.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що боргова розписка була ним написана для отримання від дружини ОСОБА_9 згоди на відчуження квартири, оскільки розписка, яка написана на ім`я ОСОБА_3 (тещі відповідача), свідчить про вже існуючий борг, визначена дата повернення боргу 31.07.2016 року і вона не має жодного відношення до його дружини та угоди купівлі-продажу.

Відповідач в судовому засіданні визнав, що йому як юристу були відомі наслідки такої розписки та залишення оригіналу розписки у дружини.

Крім того, суд враховує, що надана позивачем інформація про надані послуги мобільного зв`язку спростовує доводи відповідача про відсутність спілкування між ним та позивачем після завершення строку на повернення боргу.

Крім того, відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Підстави понесених витрат на правничу допомогу та їх розмір підтверджено договором про надання правової допомоги №43 від 24.09.2018 року; довідкою від 21.11.2018 року щодо оплати позивачем витрат на правову допомогу в розмірі 4000,00 грн.

Згідно зі ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Тому судові витрати позивача, які складаються з витрат на правничу допомогу у розмірі 4000 грн. та сплаченого при поданні позовної заяви судового збору у розмірі 704,80 грн., підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.12, 13,76, 81, 89, 141, 158, 259, 263-265, 355 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІН: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІН: НОМЕР_2 ) борг за договором позики в розмірі 36503,00 гривень та три відсотки річних від суми боргу у розмірі 1883,25 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІН: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІН: НОМЕР_2 ) судові витрати в загальній сумі 4704,80 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до Херсонського апеляційного суду з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п.15.5 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою Херсонського міського суду Херсонської області: https://court.gov.ua/sud2125/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.І.Майдан

Повний текст рішення суду виготовлений11.10.2021 року.

Суддя: С.І.Майдан