Справа № 569/5408/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2021 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Кучиної Н.Г.,

при секретарі судового засідання Добровчан К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, в якому просить суд ухвалити рішення, яким визнати право власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що січня 20 січня 1994 року квартира АДРЕСА_1 була приватизована на ім`я ОСОБА_3 (її дід), ОСОБА_4 ( її баба), ОСОБА_5 ( її мама).

Після її народження вона та її батьки проживали за адресою : АДРЕСА_2 разом з її бабою та дідом.

19 грудня 1991 року шлюб між її батьками було розірвано, вона з мамою ОСОБА_6 продовжувала проживати по АДРЕСА_3 з її дідусем ОСОБА_3 та бабою ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 її мама, ОСОБА_5 , померла. Після смерті її матері ІНФОРМАЦІЯ_2 призначено ОСОБА_3 її опікуном в зв`язку з ухиленням її батька ОСОБА_7 від виконання батьківських обов`язків.

21 квітня 1998 року Рівненським міським судом прийнято рішення, яким її батька позбавлено відносно неї батьківських прав.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її бабуся ОСОБА_4 . На момент її смерті вона проживала разом з бабусею та дідом в їх квартирі АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер її дід ОСОБА_8 .І На момент його смерті вона проживала разом з дідом в їх квартирі АДРЕСА_1 .

Після смерті мами ніхто із заявою про прийняття спадщини не звертався та не було відкрито спадкової справи. В фактичне володіння та розпорядження спадковим майном вступили вона, її дід ОСОБА_3 та баба ОСОБА_4 , тобто лише вони успадкували 1/3 частку після смерті матері. Таким чином, дід та баба набули по 4/9 частки квартири і вона набула 1/9 частки.

Після смерті бабусі ніхто із заявою про прийняття спадщини не звертався та не було відкрито спадкової справи. В фактичне володіння та розпорядження спадковим майном вступили вона та її дід. Таким чином, вона та дід набули по 2/9 частки квартири і вона вже мала 1/3 частки, а дід - 2/3 частки.

Після смерті її дідуся єдиним її близьким родичем був її рідний дядько, син померлого, ОСОБА_9 , який мешкав постійно із сім`єю в республіці Білорусь.

Її дядько ОСОБА_9 помер в 2016 році. Після його смерті залишилася його дружина - ОСОБА_2 , яка є відповідачем по даній справі.

Просить позов задоволити.

Представником позивача подано суду заяву, в якій вона просить справу розглянути без участі позивача та без її участі, позов підтримує повністю і просить задоволити його.

Представник відповідача подано суду заяву, в якій він просить справу розглянути без участі відповідача та без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Згідно частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та задоволення позову у зв`язку з цим, суд враховує наступне.

Згідно ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини, що визнаються сторонами по справі.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 приватизована на ім`я ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом на нерухоме майно від 20 січня 1994 року та витягом про державну реєстрацію прав від 23.03.2012 року.

Свідоцтвом про народження № НОМЕР_1 підтверджується, що батьками мами позивача були ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Свідоцтвом про народження № НОМЕР_2 підтверджується, що батьками позивача були ОСОБА_10 та ОСОБА_6 .

19 грудня 1991 року шлюб між батьками позивача було розірвано.

23 жовтня 1992 року мама позивача вдруге вийшла заміж та стала носити прізвище ОСОБА_5 .

Витягом із Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища матері позивача - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мала прізвища - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 мати позивачки, ОСОБА_5 , померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Після смерті матері позивача 01.10.1997 року відповідно до розпорядження міського голови №1656-р призначено ОСОБА_3 її опікуном в зв`язку з ухиленням її батька ОСОБА_7 від виконання батьківських обов`язків.

24 жовтня 2004 року позивач вийшла заміж за ОСОБА_14 та змінила прізвище на « ОСОБА_15 », що підтверджується свідоцтвом про одруження, серії НОМЕР_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла бабуся позивачки, ОСОБА_4 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер дід позивача, ОСОБА_3 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 .

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.2 ст.370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Таким чином, ОСОБА_3 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 були власниками квартири АДРЕСА_1 і кожному з них належало по 1/3 частки.

Після смерті матері позивача ніхто із заявою про прийняття спадщини не звертався та не було відкрито спадкової справи. В фактичне володіння та розпорядження спадковим майном вступили позивач, її дід, ОСОБА_3 та її баба, ОСОБА_4 , тобто лише вони успадкували 1/3 частку після смерті матері. Таким чином, дід та баба набули по 4/9 частки квартири і вона набула 1/9 частки.

Після смерті бабусі ніхто із заявою про прийняття спадщини не звертався та не було відкрито спадкової справи. В фактичне володіння та розпорядження спадковим майном вступили позивач та її дід ОСОБА_3 . Таким чином, позивач та дід набули по 2/9 частки квартири і позивач вже мала 1/3 частки, а дід - 2/3 частки.

Після смерті діда позивачки, ОСОБА_3 єдиним близьким родичем був мій рідний дядько, син померлого, ОСОБА_9 , який також помер в 2016 році. Після його смерті залишилася його дружина - ОСОБА_2 , яка є відповідачем по даній справі і яка не заперечила проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є не по руш ним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений уйого здійсненні.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщ о це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Згідно ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або подав заяву до нотаріальної контори у встановлені законом строки, вважається таким, що прийняв спадщину.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З`ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами дослідженими у судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позову.

На підставі вищевикладеного, та враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Керуючись ст.ст.12,82,200,263,265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майнозадовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рівненського міського суду Н.Г. Кучина