Справа № 369/5774/21
Провадження №2/369/4008/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2021 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Дубас Т.В.,

при секретарі Мазурик Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Федько Тараса Вікторовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права спільної сумісної власності та поділ майна,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває вищезазначена справа.

Через канцелярію суду представником позивача було подано до суду заяву про забезпечення позову.

З метою забезпечення позову просить суд:накласти арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 348,8 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24) право власності на який зареєстровано за ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 );

Накласти арешт на земельну ділянку, кадастровий номер :01:003:0368, загальною площею 0,0368 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24) право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 );

Заборонити ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) вчиняти будь-які дії щодо передання в орендне або інше користування третім особам житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 348,8 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24 та земельної ділянки, кадастровий номер :01:003:0368, загальною площею 0,0368 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24).

В обґрунтування заяви зазначає, що з 26.06.2004 по 30.04.2019 ОСОБА_6 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 .

Шлюб між сторонами було розірвано у 2019 році, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , виданим Хорошевським відділом РАГС Управління РАГС Москви від 26.06.2019.

Так, за час вказаного шлюбу подружжям на підставі договору купівлі-продажу 30.09.2016 було придбано наступне нерухоме майно: житловий будинок АДРЕСА_2 , та земельну ділянку, кадастровий номер :01:003:0368, загальною площею 0,0368 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначене майно, за рішенням подружжя було зареєстровано за ОСОБА_4 , що підтверджується Інформаційною довідкою № 244656632 від 16.02.2021.

Як слідує з позовних вимог, Позивач просить визнати за ним право власності на 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 348,8 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24) та 1/2 частини земельної ділянки, загальною площею 0,0368 га (кадастровий номер :01:003:0368), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24).

В свою чергу, існують обґрунтовані підстави вважати, що в разі не накладення арешту на зазначене вище майно та забороні вчиняти певні дії відносно вказаного майна, це унеможливить виконання ухваленого у майбутньому рішення, з наступних підстав.

Позивачу стало відомо, що Відповідачка, має намір самостійно та без погодження із ним відчужити Майно на користь третіх осіб, що здійснюється нею у зв`язку з направленням Позивачем претензій орендарям Майна, які внаслідок цього вирішили достроково припинити договір оренди, укладений з Відповідачкою.

Така поведінка Відповідачки, викликає у Позивача обґрунтовані підстави стверджувати, що ще до винесення судового рішення у цій справі вона вчинить дії, направлені на відчуження Майна, яке належить йому на праві спільної сумісної власності.

Єдиною можливістю запобігти невиконанню судового рішення у даній справі є накладення арешту на Майно, з метою майбутнього виконання судового рішення в примусовому порядку для запобігання неефективному судочинству.

Окрім того, є необхідність і у винесенні судової заборони Відповідачці щодо передання цього Майна в орендне користування третім особам, оскільки такі дії нею вже вчинялись раніше шляхом передання в оренду гр. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Представник позивача зазначає, що накладення арешту на майно не спричинить завдання відповідачці жодної шкоди, а тому застосування заходів зустрічного забезпечення наразі є безпідставним та передчасним. За будь-яких обставин, в разі встановленні інших обставин та/або надання доказів на підтвердження цим обставинам, суд не позбавлений можливості додатково вирішити питання про зустрічне забезпечення шляхом постановления відповідної ухвали.

Враховуючи вищевикладене, просить заяву задовольнити.

Сторони в судове засідання не з`явились, оскільки не повідомлялись про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, що не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, вивчивши матеріали справи та заяви про забезпечення позову приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією із причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Встановлено, що предметом спору є визнання за позивачем права власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 348,8 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24) та 1/2 частини земельної ділянки, загальною площею 0,0368 га (кадастровий номер :01:003:0368), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24).

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Також слід зазначити, що статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення ст. ст. 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до ч. 3 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. При цьому ухвалою про забезпечення позову суд не може вирішувати спір по суті.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

При цьому, накладення арешту на спірне майно до вирішення спору по суті не призведе до обмеження прав відповідачів на володіння та користування майном, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача.

При вирішенні питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення слід зазначити наступне.

Регламентація питання про зустрічне забезпечення позову здійснюється положеннями ст. 154 ЦПК України. Зокрема вказаною нормою передбачено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

З аналізу наведеної норми вбачається, що єдиним критерієм застосування судом зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. При цьому можливість таких збитків має бути ретельно досліджена судом, визначено їх потенційний розмір, оцінено співмірність застосованих заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення.

З огляду на викладене та враховуючи межі заявлених вимог, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо вжиття заходів забезпечення позову у даній справі шляхом накладення арешту на майно та забороною вчиняти певні дії.

Враховуючи предмет позову та вимоги чинного законодавства, суд вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову та накласти арешт нажитловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 348,8 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24) право власності на який зареєстровано за ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 );

Накласти арешт на земельну ділянку, кадастровий номер :01:003:0368, загальною площею 0,0368 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24) право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 );

Заборонити ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) вчиняти будь-які дії щодо передання в орендне або інше користування третім особам житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 348,8 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24 та земельної ділянки, кадастровий номер :01:003:0368, загальною площею 0,0368 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24).

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення поданої заяви.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Федько Тараса Вікторовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права спільної сумісної власності та поділ майна - задовольнити.

Накласти арешт нажитловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 348,8 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24) право власності на який зареєстровано за ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 );

Накласти арешт на земельну ділянку, кадастровий номер :01:003:0368, загальною площею 0,0368 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24) право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 );

Заборонити ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) вчиняти будь-які дії щодо передання в орендне або інше користування третім особам житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 348,8 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24 та земельної ділянки, кадастровий номер :01:003:0368, загальною площею 0,0368 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24).

Відповідно до норм Закону України "Про виконавче провадження" ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом. Строк пред`явлення ухвали до виконання в межах строків, визначених Законом України «Про виконавче провадження» для пред`явлення виконавчого документа.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Інформація про стягувача: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Інформація про боржника: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Копію даної ухвали направити заявнику для пред`явлення до виконання та сторонам для відома.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали до Київського апеляційного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Суддя Т.В. Дубас