ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2021 року

м.Суми

Справа №591/8762/13-ц

Номер провадження 22-ц/816/1507/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Собини О. І.

сторони справи:

позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 19 листопада 2013 року в складі судді Янголя Є.В., ухваленого у м. Суми,

в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду із позовом у жовтні 2013 року, АТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути на свою користь з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №б/н від 26.08.2010 року в розмірі 26822,77 грн та судові витрати.

Свої вимоги мотивує тим, що 26.08.2010 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір, за умовами якого позивач надав позичальнику кошти у розмірі 5000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, що може бути змінений банком, зі сплатою 30 % річних за користування кредитними коштами. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, складає між ним та банком договір, який є договором приєднання, що підтверджується підписом у заяві. Позичальник взяті на себе кредитні зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого, станом на 31.07.2013 року, виникла заборгованість - 26822,77 грн, яка складається з: 12996,66 грн - заборгованість за тілом кредиту; 9173,24 грн - заборгованість за відсотками; 2899,40 грн - заборгованість по комісії; штрафи: 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 1253,47 грн - штраф (процентна складова). Відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань, що і стало підставою звернення до суду.

Заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 19.11.2013 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 26822,77 грн та 268,23 грн в рахунок відшкодування судових витрат.

Ухвалюючи вказане рішення, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами у справі було досягнуто домовленості у належній формі щодо істотних умов кредитного договору, тому банк має право на стягнення заборгованості по кредиту у заявленому розмірі.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 01.09.2021 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати.

При цьому вказує, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення вимог позову, оскільки позивачем не було доведено факту укладання кредитного договору і узгодження його основних на інших умовах. Вказує, що кредитних коштів не отримував, кредитний договір не підписував.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Вказує, що відповідачем було підписано довідку про умови кредитування, яка містить всі істотні умови кредитного договору, а саме відсоткова ставка в розмірі 30 % річних, розмір і порядок застосування неустойки, тому судом постановлене законне та обґрунтоване рішення.

Відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Як вбачається із цивільної справи, що 26.08.2010 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 відбулось підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с. 10-11).

Крім того, при укладенні кредитного договору - 26.08.2010 року ОСОБА_1 було підписано довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка містить істотні умови кредитування, а саме: розмір відсоткової ставки за користування кредитними коштами - 2,5 % у місяць або 30 % річних, визначено порядок щомісячної сплати платежів, нарахування та розмір комісії, а також пені, яка обраховується наступним чином: пеня (1) + пеня (2), де пеня (1) = (базова відсоткова ставка за договором) / 30 - нараховується за кожен день прострочення кредиту, пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 30 грн на місяць, нараховується 1 раз на місяць, при наявності прострочення за кредитом або відсотками 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму більше 50 грн, та штрафу за порушення строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань передбачених договором більше ніж на 30 днів у розмірі 500,00 грн + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісії. Також довідкою передбачено нарахування комісії за отримання балансу на чек у банкоматах в розмірі 0,10 грн та комісія за безготівковий платіж в системі Приват24 в розмірі 3% від суми операції (а.с. 12).

На підставі вказаної анкети-заяви відповідачу було видано кредитні карти остання № НОМЕР_1 терміном дії до листопада 2014 року .

Додані банком до позовної заяви витяг з Умов та правил надання банківських послуг відповідачем не підписані (а.с. 14 - 20).

Користування ОСОБА_1 кредитними коштами підтверджується випискою по його картковому рахунку за період з 26.08.2010 року по 30.10.2019 року, долученою банком до відзиву на апеляційну скаргу.

Представлений до позову банком розрахунок кредитної заборгованості станом на 31.07.2013 року складає 26822,77 грн, з яких: 12996,66 грн - заборгованість за кредитом; 9173,24 грн - заборгованість за відсотками; 2899,40 грн - заборгованість по комісії; 1753,46 грн - штрафи (а.с. 7-9).

Відповідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

За приписами ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Крім того, за змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Отже, кредитний договір укладається в письмовій формі, в якому його сторонами погоджується розмір кредиту, умови його надання, повернення, сплати процентів за користування кредитом, застосування неустойки, у разі неналежного виконання зобов`язання.

Таким чином, між сторонами у справі 26.08.2010 року було укладено кредитний договір в належній формі, шляхом підписання ОСОБА_1 анкети-заяви та довідки про умови кредитування, у якій сторонами було погоджено, зокрема, розмір відсоткової ставки за користування кредитними коштами на рівні 30 % річних, строк дії кредитного договору, порядок погашення заборгованості, застосування неустойки (штрафів, пені), за порушення грошового зобов`язання.

Згідно зі ст. 526, ч. 1 ст. 530 ЦПК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що крім повернення тіла кредиту, відповідач має обов`язок перед банком зі сплати заборгованості за відсотками та неустойкою у вигляді штрафу, розмір яких було обраховано відповідно до умов кредитного договору, що підтверджується підписаною відповідачем анкетою-заявою та довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» від 26.08.2010 року.

Доводи апеляційної скарги протилежного спростовуються матеріалами справи та не доведені відповідачем у відповідності до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України.

Що стосується вимог банку про стягнення заборгованості за комісією, то оскільки в розрахунку заборгованості банком приведено нарахування сум комісії та пені без уточнення нарахування вказаних сум, при цьому вимог про стягнення заборгованості за пенею позивачем не заявлено, що позбавляє апеляційний суд можливості перевірити правильність нарахування заборгованості за комісією, тому, враховуючи принцип змагальності у цивільному судочинстві, вимоги банку про стягнення заборгованості за комісією є недоведеними та не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості за комісією, через невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, на підставі ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про відмову у задоволенні цих вимог та стягнення з відповідача на користь банку 23923,37 грн заборгованості за кредитним договором б/н від 26.08.2010 року, яка складається з:

12996,66 грн - заборгованість за кредитом; 9173,24 грн - заборгованість за відсотками; 1753,46 грн - штрафи.

В іншій оскарженій частині рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для його скасування в цій частині немає.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи межі задоволення позову та апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат підлягає зміні, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 239,24 грн у відшкодування фактично понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання позову. Також, з банку на користь держави, враховуючи обставину звільнення відповідача від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, підлягає стягненню 43,49 грн за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а), г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 376, 381-382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 19 листопада 2013 року в частині стягнення заборгованості за комісією скасувати, в частині розподілу судових витрат - змінити.

Викласти абзац другий резолютивної частини заочного рішення у такій редакції:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» 23923,37 грн заборгованості за кредитним договором б/н від 26.08.2010 року, яка складається з: 12996,66 грн - заборгованість за кредитом; 9173,24 грн - заборгованість за відсотками; 1753,46 грн - штрафи.

У задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за комісією відмовити.

В іншій оскаржуваній частині заочне рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» 239,24 грн у відшкодування фактично понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання позову.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на користь держави 43,49 грн судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: О.Ю. Кононенко

О.І. Собина