Справа № 565/1751/20
Провадження № 2-др/565/1/21
ДОДАТКОВЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 квітня 2021 року м. Вараш
Кузнецовський міський суд Рівненської області у складі головуючої судді Бренчук Г.В., з участю секретаря судового засідання Панчук Г.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кузнецовського міського суду Рівненської області заяву представника відповідача ОСОБА_1 про стягнення судових витрат у цивільній справі за позовом Обслуговуючого кооперативу «ЖБК Енергетик» до ОСОБА_2 , державного реєстратора Виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області Овечко Ірини Михайлівни про скасування рішення державного реєстратора та припинення права власності,
Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 12 квітня 2021 року відмовлено у задоволенні позову Обслуговуючого кооперативу «ЖБК Енергетик» до ОСОБА_2 , державного реєстратора Виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області Овечко Ірини Михайлівни про скасування рішення державного реєстратора та припинення права власності.

До суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 , у якій вона просить стягнути з Обслуговуючого кооперативу «ЖБК Енергетик» на користь ОСОБА_2 судові витрати на правничу допомогу по даній справі в розмірі 10 000 грн. 00 коп. та надала докази на їх підтвердження.

Сторони та їх представники для розгляду заяви про стягнення судових витрат не з`явилися. Представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 подала до суду заяву у якій просить судовий розгляд справи здійснювати без її участі та участі відповідача ОСОБА_2 , заявлені вимоги про стягнення судових витрат підтримують в повному обсязі та просять суд задоволити.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків.

25 січня 2021 року між Адвокатським об`єднанням «ВАШЕ ПРАВО» та ОСОБА_2 укладено договір про надання правничої допомоги № 167. За умовами договору адвокатське об`єднання прийняло на себе зобов`язання надавати ОСОБА_2 правову допомогу у справі № 565/1751/20. Пункт 1 розділу 2 вказаного договору передбачає, що вартість правової допомоги адвокатське об`єднання визначає спільно з клієнтом в додатковій угоді до цього договору після одержання замовлення на надання правової допомоги та виставляє клієнту відповідний рахунок.

12 квітня 2021 року між адвокатським об`єднанням та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду до договору про надання правничої допомоги від 25 січня 2021 року № 167. За цією додатковою угодою сторони домовились, що вартість правничої допомоги за вказаним договором, наданої під час розгляду справи в суді першої інстанції становить 10 000 грн.

Пунктом 3 угоди передбачено, що клієнт оплачує 100 % гонорару протягом одного місяця після ухвалення судом першої інстанції рішення по суті.

12 квітня 2021 року між адвокатським об`єднанням та ОСОБА_2 складено та підписано акт виконаних робіт (наданих послуг), відповідно до якого клієнт прийняв (отримав) правову допомогу у формі: попереднього опрацювання матеріалів, законодавчої бази; формування правової позиції, консультування; підготовки процесуальних документів по справі; участі у судовому розгляді справи від відкриття провадження до ухвалення судом 1-ї інстанції рішення.

Частиною 1 ст. 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячиз конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 3436), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

На підтвердження судових витрат на правничу допомогу адвоката представником позивача за зустрічним позовом надано:

- договір про надання правничої допомоги №167 від 25 січня 2021 року;

- додаткову угоду до договору про надання правничої допомоги від 25 січня 2021 року №167;

- акт виконаних робіт (наданих послуг) від 12 квітня 2021 року.

Документів про оплату витрат на професійну правничу допомогу адвоката, оформлених у встановленому законом порядку суду не надано, відтак відсутні підстави для задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення таких витрат.

Аналогічні висновки викладені також у постанові Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі №748/41/20.

Керуючись ст. 15, 133, 137, 141, 265, 270 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 про про ухвалення додаткового рішення у справі № 565/1751/20 щодо розподілу судових витрат - відмовити.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду. Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Кузнецовський міський суд Рівненської області.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В.Бренчук