Справа № 350/446/21
Номер провадження 2/350/259/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2021 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Пулика М.В.,

секретаря судового засідання Юречко Т.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період навчання та додаткових витрат, суд -

ВСТАНОВИВ:

У своїй позовній заяві позивачка просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на її утримування 5000 гривень щомісячно до закінчення навчання. Стягнути з відповідача на її користь 20550 гривень додаткових витрат. Судові витрати стягнути з відповідача.

В основу своїх позовних вимог позивачка зіслалася на те, що відповідач є її батьком. Після того, як батьки розлучилися, вона перебуває повністю на утриманні матері. На даний час вона навчається в Івано-Франківському базовому медичному коледжі на III курсі за спеціалізацією «Сестринська справа». Вартість навчання становить 41100 грн., по 13700 грн., в рік. Оскільки вона навчається на денній формі навчання, то, працювати та забезпечувати себе самостійно не може. ЇЇ навчання потребує значних витрат на придбання літератури, методичних матеріалів, щоденного витрачання коштів на харчування та транспорт, оренду житла. Вона сама не має можливості все це оплачувати, вказані кошти оплачує мати, яка не має стабільної та високооплачуваної роботи. 30.09.2019 її матір`ю ОСОБА_3 оплачено за навчання 13700 грн., 21.08.2020 року оплачено також 13700 грн., таку ж суму необхідно буде внести за 2021 навчальний рік. Таким чином, додаткові витрати, які слід стягнути із відповідача складають - 20550 грн. (6850 половина вартості навчання за 1 рік х на 3 роки).

У судове засідання позивачка не прибула, направила до суду заяву, якій свої позовні вимоги підтримала повністю, справу просить розглянути у її відсутності.

Представник відповідача - адвокат Родіков І.С. у судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнав частково, не заперечує проти стягнення аліментів на період навчання в сумі 1400 гривень на місяць. У стягненні додаткових витрат просив відмовити.

За таких обставин суд вважає необхідне справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, передбаченому ст. 247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Відповідно до ст.ст.1-4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами 2 і 3 ст. 150 СК України встановлено обов`язок батьків піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

З копії свідоцтва про народження дитини (а.с.9) та копії рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 27 червня 2014 року (а.с.10) вбачається, що позивачка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 доводиться дочкою відповідача, і після розлучення батьків залишена на проживання з матір`ю.

Відповідно до довідки №194-Е від 03 березня 2021 року (а.с.11) ОСОБА_1 навчається в Івано-Франківському базовому медичному коледжі на III курсі за спеціалізацією «Сестринська справа» на контрактній основі, терміни закінчення - червень 2022 року.

Відповідно до договору № 106 від 30.07.2019 року (а.с.12) вартість навчання становить 41100 грн., тобто п 13700 грн. в рік.

Копією квитанцій від 30.09.2019 № 61.48.1/31088885 (а.с.13) підтверджено, що ОСОБА_3 внесла оплату за навчання студента ОСОБА_1 - 13700 гривень, а квитанцією від 21.08.2020 №0.0..1 (а.с.15) підтверджено, що ОСОБА_1 оплачено 13700 гривень за навчання.

Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

При цьому, СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи дочці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

За роз`ясненнями, що містять в п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежне від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно зі ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачем позов в частині стягнення з нього аліментів визнано частково, останній згідний на стягнення з нього аліментів у сумі 1400 гривень на місяць, у свою чергу, відповідачка не довела, що за своїм матеріальним становищем відповідач може сплачувати аліменти на період її навчання в розмірі заявлених позовних вимог, тому врахувавши обставини, визначені ст.182 СК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на навчання дочки у твердій грошовій сумі, однак у меншому розмірі, ніж вона просить.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Що стосується вимоги позивачки про стягнення з відповідача 20550 гривень додаткових витрат суд виходить з наступного.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Разом з тим, статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання).

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року № 6-1296цс15.

За таких обставин, вимога про стягнення половини понесених витрат позивачкою, згідно квитанції від 21.08.2020 №0.0..1 в сумі 13700 гривень до задоволення не пілдягає, як і не підлягає до задоволення вимога про стягнення половини суми майбутньої оплати за навчання.

Разом з тим, судом встановлено, що витрати в сумі 13700 гривень були понесені матір`ю позивачки 30 липня 2019 року, тобто в період коли позивачка була неповнолітньою.

Відповідно до змісту статей 11, 15 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав - закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів міститься у статті 16 ЦК України.

Особа, права якої порушено може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права, визначеним законом або договором. Спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини або інші способи захисту, що дозволяють відновити порушене право.

В контексті завдань цивільного судочинства (стаття 2 ЦПК України), звернення до суду є способом захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Тому особа (позивач) повинна довести (а суд - встановити), що їй належать права, свободи або законні інтереси, за захистом яких вона звернулася до суду. Права, свободи та законні інтереси, які належать конкретній особі (особам) є предметом судового захисту.

Отже, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

У розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Аналіз вказаних норм матеріального та процесуального права дає підстави стверджувати, що захисту в суді підлягає не будь яке право особи, а саме порушене.

Звертаючись до суду з позовом, особа повинна довести як те, що її права були дійсно порушеними, так і особу, яка їх порушила.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених законом випадках.

Враховуючи наведене, у суду відсутні підстави для задоволення вимог позивачки, щодо стягнення з відповідача на її користь додаткових витрат пов`язаних з оплатою її навчання, які понесені її матір`ю в період, коли вона була неповнолітньою. Право на пред`явлення такого позову належить особі, яка понесла додаткові витрати на дитину.

За таких обставин, в задоволенні цієї частини позову, також слід відмовити.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст.141 ЦПК України.

Відповідно до положень ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 908 грн., від сплати якого позивачка звільнена при пред`явленні позову.

Понесення позивачкою судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України підтверджується: квитанцію № 266143 від 09.03.2021 про оплату за складання позовної заяви на суму 2000 грн.

Керуючись ст.ст. 182, 191, 199, 200 СК України, ст.ст.2, 4, 12, 13, 81, 141, 247, 259, 263 - 265, 268, 273, 430 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка продовжує навчання у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень щомісячно, починаючи з 15 березня 2021 року та продовжувати до закінчення дитиною навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років.

Виконання даного рішення у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 - 2000 гривень витрат на професійну правничу допомогу та на користь Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 908 гривень (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783 Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача - UA0026001 код класифікації доходів бюджету - 22030106).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: