Справа № 463/8138/20 Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І.
Провадження № 22-ц/811/3628/20 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Симець В.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 10 вересня 2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

у вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», треті особи: приватний виконавець Клименко Роман Васильович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мажуга Владислав Юрійович, про визнання виконавчого напису недійсним та таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 10 вересня 2020 року справу передано на розгляд до Подільського районного суду м. Києва.

Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 , в апеляційній скарзі покликається на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для розгляду справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Апелянт стверджує, що судом не здійснено повного та всебічного з`ясування обставин справи, не досліджено та не перевірено джерело походження інформації щодо місця проживання позивача, зазначеної у виконавчому написі № 358 від 13.02.2020 року, а саме: АДРЕСА_1 , оскільки така адреса позивачу невідома і він ніколи за нею не проживав. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які документи, в яких ОСОБА_1 власноручно вказував про фактичне проживання в місті Києві, відтак такий висновок, на думку апелянта, є помилковим. Вказує, що в позовній заяві позивач зазначив своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де він і зареєстрований, що підтверджується паспортом громадянина України, інформацією, наданою Головним управлінням Державної міграційної служби у Львівській області на адвокатський запит, а також іншими доказами, які містяться в матеріалах справи. Вважає, що суд невірно надав перевагу інформації, яка міститься у виконавчому написі № 358 від 13.02.2020 року та постанові про відкриття виконавчого провадження стосовно його адреси проживання. З наведених підстав просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до Личаківського районного суду м. Львова.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Передаючи справу на розгляд до Подільського районного суду м. Києва,суд першої інстанції виходив з того, що місцем виконання оскаржуваного виконавчого напису є місце фактичного проживання боржника, яке знаходиться поза межами територіальної юрисдикції Личаківського районного суду м. Львова і належить до юрисдикції Подільського районного суду м. Києва.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Право кожного на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його прав та обов`язків цивільного характеру передбачено і п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ч. 4 ст. 10 ЦПК України.

У розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод термін «суд, встановлений законом» поширюється не лише на правову основу створення чи законності існування суду (складу суду), але й на положення щодо його компетенції та повноважень і на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність (рішення Європейського суду з прав людини у справах: «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року, «Лавентс проти Латвії» від 7 листопада 2002 року та «Занд проти Австрії» від 12 жовтня 1978 року).

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддя має перевірити належність справи до юрисдикції та підсудності суду.

Підсудність - це розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду.

Територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду.

Відповідно до ч.2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Стаття 28 ЦПК України передбачає випадки підсудності справ за вибором позивача.

Відповідно до ч. 12 ст. 28 ЦПК України позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Згідно з ч.16 ст. 28 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Таким чином, позови до юридичних осіб про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, можуть бути пред`явлені або за місцезнаходженням юридичної особи згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань або за місцем виконання виконавчого напису нотаріуса.

При визначенні підсудності даної категорії справ зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання або перебування позивача не слід брати до уваги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншого суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З матеріалів справи вбачається, що 13 лютого 2020 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мажугою Владиславом Юрійовичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 358 про стягнення з ОСОБА_1 14 323,11 грн. (а.с. 6).

Постановою Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Р.В. від 02 квітня 2020 року відкрито виконавче провадження № 61707758 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мажуги В.Ю. № 358 від 13 лютого 2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ (ч. 2 ст. 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії вчиняються державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Частина 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника фізичної особи, за місцезнаходженням боржника юридичної особи або за місцезнаходженням боржника.

Зважаючи на те, що постанова приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 02 квітня 2020 року у виконавчому провадженні № 61707758 не оскаржувалася сторонами виконавчого провадження та не скасована, а відтак є чинною, що свідчить про те, що виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мажуги В.Ю. № 358 від 13 лютого 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 14 323,11 грн. виконується у виконавчому окрузі міста Києва, територією якого є місто Київ.

З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», яке є відповідачем в даній справі, є м. Київ, вул. Січових Стрільців, 37-41 (а.с. 104).

Враховуючи те, що і місцезнаходження відповідача, і місце виконання виконавчого напису, є м. Київ, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що дана справа не підсудна Личаківському районному суду м. Львова.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , яка за територіальною підсудністю належить до Личаківського районного суду м. Львова, не заслуговують на увагу, оскільки позов до юридичної особи про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню пред`являється за місцезнаходженням відповідача або за місцем виконання виконавчого напису.

Оскільки виконавче провадження № 61707758 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мажуги В.Ю. № 358 від 13 лютого 2020 року відкрито приватним виконавцем в м. Києві, місцем виконання виконавчого напису є саме м. Київ.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, які достатньо мотивовані.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржувана ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 10 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення постанови.

Постанова складена 29.04.2021 року.

Головуючий: Шеремета Н. О.

Судді: Ванівський О.М.

Цяцяк Р.П.