Справа № 639/2233/21
Провадження № 4-с/639/28/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2021 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі судді Рубіжного С.О., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на бездіяльність Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків),

ВСТАНОВИВ:

02 квітня 2021 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся ОСОБА_1 , в особі свого представника ОСОБА_2 , яка діє на підставі ордеру від 30.12.2020 року, із скаргою на бездіяльність Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в якій просив суд визнати неправомірною бездіяльність державних виконавців зняти арешт з всього нерухомого майна боржника ОСОБА_1 , відповідно до повідомлення про накладання заборони відчуження об`єктів нерухомого майна №10841 від 24.03.2008 р. винесеного Ленінським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції.

Так, Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 07 квітня 2021 року вищевказану скаргу було залишено без руху з підстав не зазначення особи чию бездіяльність оскаржує заявник, а також заявнику необхідно було зазначити яким судом було розглянуто справу, та викласти зміст рішення суду, вказати реквізити виконавчого документу (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина), вказати повні дані сторін виконавчого провадження, надати докази поважності причин пропуску строку звернення до суду з даною скаргою.

21 квітня 2021 року від представника заявника на адресу суду надійшла заява, яка на думку представника є усуненням недоліків вище вказаної ухвали суду.

Суд, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. (п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах»).

Відповідно до вищезазначених норм законодавства, судовий контроль здійснюється судом,який ухвалив рішення по справі відповідно до ЦПК України за скаргою сторони виконавчого провадження, відкритого на примусове виконання судового рішення .

Заявник у свої скарзі зазначає, що на все його майно накладено арешт на підставі повідомлення про накладання заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, №10841 від 24.03.2008 р. Ленінським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції.

При цьому на виконання ухвали на усунення недоліків в скарзі вказує номер виконавчого провадження № 6868835

Проте, як вбачається з відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на невизначене майно, все майно боржника накладено обтяження, у вигляді арешту нерухомого майна, яке зареєстровано 26.03.2008 року за № 6868835 Другою Харківською міською державною нотаріальною конторою (колишня Друга Харківська ДНК), підстава обтяження: повідомлення про накладання заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, №10841, 24.03.2008, Ленінський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, державний виконавець Довгий В.Є. Власник: ОСОБА_1 .

Таким чином, запис № 6868835 є номером реєстраційного обтяження.

Згідно ч.1 ст. 3 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції від 14.03.2007 р.) підлягають виконанню такі виконавчі документи: 1) виконавчі листи, що видаються судами, та накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду; 2) ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних та кримінальних справах у випадках, передбачених законом; 3) судові накази; 4) виконавчі написи нотаріусів; 5) посвідчення комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень цих комісій; 6) постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 7) рішення органів державної влади, прийняті з питань володіння і користування культовими будівлями та майном; 8) постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу; 9) рішення інших органів державної влади у випадках, якщо за законом їх виконання покладено на державну виконавчу службу; 10) рішення Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"

Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в порядку, встановленому законодавством.

Згідно ст.. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», чинного на час подання скарги, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до п. 5.6.2 Інструкції про проведення виконавчих дій,затвердженої Наказо Міністерства юстиції України N 74/5 від 15.12.99, (в редакції від 02.03.2008, що діяла на час накладання арешту )арешт застосовується:

для забезпечення збереження майна боржника, що підлягає наступній передачі стягувачеві або реалізації;

для виконання рішення про конфіскацію майна боржника;

при виконанні ухвали суду про накладення арешту на майно, що належить відповідачу і знаходиться у нього чи в інших осіб.

Державним виконавцем за постановою про відкриття виконавчого провадження або за постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження може бути накладений арешт у межах суми стягнення за виконавчими документами з урахуванням витрат, пов`язаних з проведенням виконавчих дій на виконання, навсе майно боржника або на окремо визначене майно боржника. У разі потреби постанова, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, надсилається державним виконавцем до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Пунктом 5.6.8. Інструкції визначено Про накладення арешту на нерухоме майно державний виконавець не пізніше наступного дня надсилає повідомлення

нотаріальному органу за місцезнаходженням нерухомого майна. Про накладення арешту на нерухоме майно, яке заставлено третім особам, останні також повідомляються державним виконавцем. Про накладення арешту на майно, яке підлягає реєстрації (наприклад, автотранспортні засоби тощо), державний виконавець повідомляє відповідні органи, які здійснюють таку реєстрацію.

Згідно Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (в редакції від 01.01.2008 р.) в розділі 29 п.250 зокрема міститься, що нотаріус за місцезнаходженням житлового будинку, будівлі, садиби, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи за місцем розташування земельної ділянки, а також у випадках, передбачених законодавством, за місцем реєстрації рухомого майна накладає заборону їх відчуження: за постановою державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Накладання заборони реєструється нотаріусами в реєстрі для реєстрації заборон. У цьому самому реєстрі реєструються повідомлення судових і слідчих органів, органів державної податкової адміністрації, а також органів державної виконавчої служби про накладання арешту на нерухоме майно. Про накладені заборони та арешти робиться запис в алфавітній книзі обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна. (п.252 Інструкції в редакції від 01.01.2008 р.)

Суд, проаналізувавши надану заяву, на виконання ухвали суду від 07.04.2021 року, дійшов висновку, що в ній фактично викладені такі ж самі обставини, що й у попередній заяві (скарзі), тобто недоліки які просив усунути суд не усунуті.

Не усунення даних недоліків позбавляє суд можливості прийняти до свого провадження дану скаргу, оскільки з неї не можливо встановити чи підсудна вона Жовтневому районного суду м. Харкова з урахуванням вимог ч.1 ст. 448 ЦПК України, також не можливо встановити на підставі якого документа було відкрито виконавче провадження хто є сторонами у виконавчому провадженні. Не зазначення даних обставин може привести до порушення правил підсудності та підвідомчості.

Також за відсутністю даних, чи є заявник стороною виконавчого провадження, залежить вирішення питання в порядку судового контролю або в порядку позовного провадження.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Згідно з ч.9 ст.10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Отже, з моменту отримання ухвали суду від 07.04.2021 року вказані недоліки так і не були усунуті, то суд вважає за необхідне, на підставі вимог ст. 185 ЦПК України повернути скаргу заявнику із усіма доданими до нею документами.

Суд, вважає необхідним роз`яснити заявнику, що він не позбавлений права повторно звернутися до суду зі скаргою після усунення недоліків. При цьому за відсутністю підстав розгляду питання в порядку судового контролю, визначеного розділом VІІ ЦПК України, має право звернутися до суду за захистом права з позовом в порядку цим Кодексом,

Керучись ст. ст.10, 185, 447, 448 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) - повернути заявнику.

Відповідно до ч.2 ст. 261 ЦПК України, ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 22.04.2021.

Суддя С.О. Рубіжний