Справа №463/2413/20
Провадження №2/463/230/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Нора Н.В.

з участю секретаря судових засідань Козак О.В.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_4 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ), третьої особи без самостійних вимог: Третьої Львівської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) (місце знаходження: 79019, м.Львів, проспект Чорновола, 39) про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування, -

встановив:

Позивач ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування. Просила визначити, що ОСОБА_5 на час його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 належала 1/2 ідеальна частина квартири загальною площею 22,1 кв.м., житловою площею 11,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності на 1/2 частину квартири загальною площею 22,1 кв.м., житловою площею 11,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 . Стягнути з відповідача на її користь 1681,60 грн. судового збору

Позов мотивує тим, що квартира загальною площею 22,1 кв.м., житловою площею 11,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрована на праві спільної сумісної власності за ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . Оскільки квартира належить співвласникам на праві спільної сумісної власності, то відповідно розмір часток таких в квартирі не визначено. Так як між співвласниками відсутні будь-які домовленості щодо розміру часток, вони однаково володіли та користувалися житлом, то позивач вважає, що частки співвласників у праві на квартиру у відповідності до положень ст.372 ЦК України є рівними та становлять по 1/2 частки.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , чоловік позивача ОСОБА_2 та відповідно батько неповнолітнього ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому на момент смерті майно, в тому числі на 1/2 ідеальну частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Оскільки ОСОБА_5 особистого розпорядження на випадок своєї смерті не зробив, то спадкування його майна відбувалось за правилами спадкування за законом, тобто в порядку черговості. Спадкоємцями першої черги померлого ОСОБА_5 є лише його неповнолітній син ОСОБА_3 , оскільки дружина ОСОБА_2 відмовилась від прийняття спадщини на користь сина ОСОБА_3 , а батьки померлого ОСОБА_5 про прийняття спадщини у встановлені законодавством строки не заявили.

30.07.2015 року ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, на підставі чого було зареєстровано спадкову справу за №504/2015 після смерті ОСОБА_5 . Однак, свідоцтва про право на спадщину нотаріусом не видано, натомість листом за №649/02-14 від 03.03.2020 року позивачу ОСОБА_2 рекомендовано звернутись до суду для визначення частки померлого у спільній сумісній власності та визнання за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4 , оскільки інший співвласник квартири ОСОБА_4 в нотаріальну контору не звертався та необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину документи не надав, що унеможливлює видачу ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно (Ѕ частину квартири).

З метою захисту спадкових прав неповнолітнього ОСОБА_3 та неможливістю їх захисту в позасудовому порядку, позивач звернулась до суду з відповідним позовом, який просить задоволити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, передбачених в позові.

Відповідач у судове засідання з розгляду даної справи не з`явився, хоча про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. У зв`язку із неявкою відповідача, який був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, без поважних причин в судове засідання, оскільки про поважність причин неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, то зі згоди представника позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування умов, передбачених ст.280 ЦПК України.

Представник третьої особи в суддове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Крім того, на вимогу суду скерував належним чином засвідчену копію спадкової справи №504/2015 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 .

Ухвалою судді від 15.05.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, а провадження по справі - відкрито.

Ухвалою суду від 03.09.2020 року закрито підготовче провадження по справі, а справу призначено до судового розгляду по суті.

Заслухавши пояснення представника позивача, оглянувши матеріали справи та додані до неї письмові документи, а також матеріали спадкової справи №504/2015 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 (належним чином засвідчена копія, яка знаходиться в матеріалах справи), ухвалюючи рішення відповідно до ст.ст.265,280-282 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задоволити виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_4 зареєстрована на праві спільної сумісної власності за ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , що стверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №201846115 від 26.02.2020 року та довідкою, виданою 17.11.2016 року ЛОР ОКП «БТІ та ЕО» (а.с.12-14).

У зв`язку із смертю співвласника квартири ОСОБА_5 , спадкоємець останнього неповнолітній ОСОБА_3 , позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права щодо оформлення спадщини після померлого у зв`язку із невизначенням частки спадкодавця у квартирі.

Частка у праві спільної сумісної власності, згідно вимог ч. 1 ст. 1226 ЦК України, спадкується на загальних підставах.

Згідно ч.1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно із ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду

Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

У відповідності до положень пункту 12 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК).

Згідно роз`яснень, наданих Пленумом ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ в п. 3.4 Інформаційного листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013року «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування», у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

З матеріалів справи та пояснень представника позивача, даних в судовому засіданні, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 та померлий ОСОБА_5 спільно приватизували квартиру АДРЕСА_4 , однаково володіли та користувались житлом, між ними не було укладено ніяких угод відносно власності на квартиру. Сторона відповідача в судове засідання для дачі особистих пояснень з метою спростування вказаних обставин не з`явилася, відзиву на позов не подала. А тому суд невбачаючи підстав для відступу від принципу рівності часток, вважає, що їхні частки як співвласників у спільній сумісній власності є рівними.

Беручи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку, що померлому ОСОБА_5 (на час його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ) належала 1/2 ідеальна частина квартири загальною площею 22,1 кв.м., житловою площею 11,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть останнього серії НОМЕР_2 , виданого 18.02.2015 року Личаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції (а.с.10), після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема на частку в квартирі АДРЕСА_4 . Оскільки за життя ОСОБА_5 особистого розпорядження на випадок своєї смерті не зробив, то спадкування його майна відбувалось за правилами спадкування за законом.

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 , в графі батько зазначено - ОСОБА_5 (а.с.55 на звороті).

02 червня 2007 року ОСОБА_6 уклала шлюб із ОСОБА_5 , після реєстрації шлюбу прізвище змінила на ОСОБА_5 що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 (а.с.11). Крім того, згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 ОСОБА_8 01 липня 2016 року уклала шлюб із ОСОБА_9 , після реєстрації шлюбу прізвище змінила на ОСОБА_8 (а.с.18).

Як вбачається з матеріалів спадкової справи №504/2015 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 та про що також зазначено в матеріалах позовної заяви, спадкоємцями 1 черги померлого ОСОБА_5 є дружина померлого - ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 у зв`язку із реєстрацією шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_8 ), неповнолітній син ОСОБА_3 та батьки померлого - ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Однак, згідно матеріалів вищезазначеної спадкової справи батьки померлого ОСОБА_5 про прийняття спадщини у встановлені законодавством строки не заявили, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини після померлого сина. Така заява про прийняття спадщини за законом подана лише дружиною померлого ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_7 року в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3 (а.с.50). Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_5 дружина померлого ОСОБА_13 відмовилась від належної їй частки спадкового майна за законом в користь сина померлого - ОСОБА_3 , про що подала відповідну заяву (а.с.51). Відтак, ОСОБА_3 є єдиним спадкоємцем померлого ОСОБА_5 за законом, який висловив свою волю, через законного представника - матір, на прийняття спадщини шляхом подачі відповідної заяви. Інших спадкоємців не встановлено.

Оскільки невизначення частки померлого ОСОБА_5 в квартирі та непредставлення другим співвласником - відповідачем ОСОБА_4 нотаріусу відповідних правовстановлюючих документів на квартиру перешкоджало оформленню позивачу (неповнолітньому ОСОБА_3 ), як єдиному спадкоємцю 1 черги за законом, своїх спадкових прав у нотаріуса, тому суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності на 1/2 частину квартири загальною площею 22,1 кв.м., житловою площею 11,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 .

У відповідності до положень ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат. Так як позов задоволено в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати у вигляді 1681,60 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст.10,12,13,76-80,259,263,264,273,280-282,354,355 ЦПК України, ст.ст.13,15,16,368,372,1216,1217,1218,1258 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_4 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ), третьої особи без самостійних вимог: Третьої Львівської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) (місце знаходження: 79019, м.Львів, проспект Чорновола, 39) про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_5 на час його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 належала 1/2 ідеальна частина квартири загальною площею 22,1 кв.м., житловою площею 11,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності на 1/2 частину квартири загальною площею 22,1 кв.м., житловою площею 11,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , 1681,60 грн. (одна тисяча шістсот вісімдесят одна гривня шістдесят копійок) судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду з позовом.

На рішення суду відповідачем може бути подано до Личаківського районного суду м.Львова письмову заяву про перегляд заочного рішення в порядок і строки, передбачені ст.284 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку в порядок та строки, передбачені ст.ст.354,355 ЦПК України, п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено та підписано - 30 квітня 2021 року.

Суддя: Нор Н. В.