Справа № 202/8671/19
(2/199/453/21)
РІШЕННЯ

Іменем України

27.04.2021 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Остапенко А.В., за участі сторін ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з даним позовом про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

У підтвердження заявлених вимог зазначила, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_5 з 03 жовтня 2014 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. Вона постійно мешкала з чоловіком, та була зареєстрована за адресою постійного проживання: АДРЕСА_1 . С чоловіком вона проживала періодично, на час своєї смерті він за вказаною адресою був відсутній, оскільки на деякий час їздив до своєї матері в Харківську область. Перед її смертю він мешкав з нею.

Після смерті чоловіка позивач 01.08.2019 року звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з неможливістю встановлення кола спадкоємців, які прийняли спадщину шляхом сумісного проживання зі спадкодавцем. У зв`язку з викладеним позивач просила суд ухвалити рішення, яким встановити факт сумісного проживання зі спадкодавцем - ОСОБА_5 на час відкриття спадщини.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити, надала пояснення аналогічні викладеним у позові. При цьому стверджувала, що спадкодавець проживав періодично з нею, періодично з матір`ю, пенсію отримував у Харківській області

Відповідач у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог, пояснивши, що позивач є її сестрою, а спадкодавець за життя залишив на її імя заповіт, де заповів їй будинок. Крім будинку до складу спадщини входить і земля, яку на думку відповідача має успадкувати позивач.

Треті особи до судового засідання не з`явились, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином. Допитана в рамках виконання окремого доручення суду Находкинським міським судом Приморського краю РФ третя особа ОСОБА_4 заперечувала проти позовних вимог позивача, посилаючись на те, що постійним місцем проживання її батька було с. Берестове Харківської області, де він отримував пенсію, що можуть підтвердити сусіди, родичі, соціальні та медичні працівники. Вона постійно підтримувала зв`язок з батьком, періодично телефонувала та писала йому, тому володіє інформацією.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд, вислухавши пояснення позивача та відповідача у судовому процесі, дослідивши письмові докази по справі, матеріали спадкових справ, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач та ОСОБА_5 знаходились у шлюбі з 03 жовтня 2014 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. У свідоцтві про смерть ОСОБА_5 серії НОМЕР_1 , виданого 28.11.2018 року Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зазначено місце смерті спадкодавця - Харківська область, Близнюківський район, село Берестове. Відповідно до даних паспорта ОСОБА_5 місцем його реєстрації є АДРЕСА_2 . Згідно інформації Берестівської сільської ради Близнюківського району Харківської області від 10.06.2019 року спадкодавець ОСОБА_5 з 13.05.2015 року і до дня смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2

Згідно з довідкою, виданою відділом обліку проживання фізичних осіб управління у сфер державної реєстрації департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровське міської ради від 19.12.2018 року за № 14/5-12483, відповідно до даних будинкової книги, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 24.11.1978 року до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 . Склад зареєстрованих осіб на день смерті ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) - 2 особи: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований з 20.01.2006 року по теперішній час та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована з 06.11.2014 року по теперішній час.

Також слід зазначити, що згідно матеріалів спадкової справи № 199/2018, заведеної Близнюківською державною нотаріальною конторою Харківської області, щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є спадкоємцем ОСОБА_7 за заповітом, посвідченим секретарем виконавчого комітету Берестівської сільської ради народних депутатів Близнюківського району Харьківської області та проживав разом з померлою і на день її смерті за адресою: АДРЕСА_2 ..

За свого життя ОСОБА_5 склав заповіт від 13.04.2006 року, посвідчений державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори Черненко І.М., відповідно до якого належну йому частину житлового будинку з господарськими будівлями, спорудами та земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 заповів ОСОБА_2 .

Відповідно до ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Аналогічна позиція викладена у п. 9 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13. Так, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини.

Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позивачем належними та допустимими доказами не підтверджені обставини, викладені у позові, сама позивач у судовому засіданні підтвердила факт того, що її чоловік на день своєї смерті проживав за адресою: Харківська область, Близнюківський район, село Берестове, де також отримував пенсію. Дані обставини були підтверджені також поясненнями доньки померлого ОСОБА_4 . Будьяких інших доказів проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини позивач не надала. Отже, виходячи з вищевикладеного, позов задоволенню не підлягає.

Крім того, суд вважає, що відповідачем по справі має бути донька спадкодавця ОСОБА_4 , яка є спадкоємцем першої черги та оспорює право позивача на спадкування, проте в якості відповідача вказана особа до участі у справі залучена не була.

З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до вимог ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне судові витрати у вигляді судового збору віднести за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, ст.1268 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В :

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , - відмовити.

Судові витрати у вигляді судового збору віднести за рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня виготовлення повного рішення.

Суддя: