Справа № 159/5184/21
Провадження № 2/159/1222/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайсуд Волинської обл.

в складі: головуючого - судді Логвинюк І.М.,

при секретарі судового засідання Щесюк Н.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного (усного) провадження в м. Ковелі Волинської обл. цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

07.09.21 р. до суду надійшов вказаний вище позов, у якому позивач просить визнати виконавчий напис, зареєстрований 01.06.21 р. у реєстрі за № 4 287 приватним нотаріусом Київського міськнотокругу Бригідою В.О. (далі нотаріус), таким, що не підлягає виконанню. У обґрунтування позовних вимог вказує, що 01.06.21 р. нотаріусом було вчинено виконавчий напис № 4 287 про стягнення з нього на користь відповідача заборгованості в розмірі 30 534 грн (далі оспорюваний напис). 12.08.21 р. приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Шульженком І.С. (далі виконавець) було відкрито виконавче провадження № 66485474 (далі ВП) на підставі оспорюваного напису. Покликаючись на ст. ст. 50, 57, 88 Закону України «Про нотаріат», пп. 3.1 п. 3 Гл. 16 Розд. II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі Порядок), затвердженого Наказом МЮ України від 22.02.12 р. № 296/5, зазначає, що вказана у оспорюваному написі сума грошових вимог розрахована неправильно; вона не є безспірною; відповідачем не було подано нотаріусу документи, визначені п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі Перелік), затвердженого постановою КМ України № 1 172 від 29.06.99 р., а тому оспорюваний напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Підстав вчиняти виконавчі написи на підставі кредитних договорів, укладених у простій формі, не було. Оспорюваний напис вчинено у порушення пп. 3.5 п. 3 Гл. 16 Розд. II Порядку; п. п. 1, 2 Переліку. Зазначає, що за постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.03.15 р. у справі № 826/20 084/14а визнано нечинною постанову КМ України № 662 від 26.11.14 р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині змін, що внесені у п. Переліку і доповнено Перелік новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та

строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. За постановою Київського апеляційного адмінсуду від 22.02.17 р. у справі № 826/20 084/14 про визнання нечинним та скасування п. п. 1, 2 постанови КМ України № 662 від 26.11.14 р., розділ Переліку, затвердженого постановою КМ України № 1 172 від 29.06.99 р. «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин» визнано незаконним та нечинним. Зобов`язано КМ України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною постанови КМ України № 662 від 26.11.14 р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Покликаючись на п. 10.2 постанови Пл. ВАС України від 20.05.13 р. № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», зазначає, що ухвалою від 06.03.17 р. у справі № 826/20 084/14 р. ВАС України відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного адмінсуду від 22.02.17 р. та до закінчення касаційного розгляду зупинив її виконання. Касаційний розгляд справи було закінчено постановленням ухвали ВАС України від 01.11.17 р. у справі № 826/20 084/14, якою залишено без змін постанову Київського апеляційного адмінсуду від 22.02.17 р.. Тобто на момент вчинення оскаржуваного напису дія постанови Київського апеляційного адмінсуду від 22.02.17 р. у справі № 826/20 084/14 була відновлена. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адмінсуду від 22.02.17 р. у справі № 826/20 084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21.03.17 р. № 23; резолютивну частину ухвали ВАС України від 01.11.17 р. у справі № 826/20 084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 24.11.17 р. № 92 Тому нотаріусом при вчиненні оскаржуваного напису 01.06.21 р. не було враховано, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи за кредитними договорами, укладеними у простій письмовій формі, нечинні. Кредитний же договір між сторонами вчинений у простій письмовій формі, не входить до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Покликаючись на судову практику, зазначає, що з наведеного переліку документів для одержання виконавчого напису вбачається відсутність документів, які можуть підтверджувати безспірність заборгованості. Тому оспорюваний напис вчинено з порушенням вимог п. 3.5 п. 3 Гл. 16 розд. II Порядку, а саме: за відсутності документів, передбачених Переліком, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а саме: за відсутносі нотаріально посвідченого оригіналу кредитного договору. він також заперечує суму грошових вимог, зазначених у оскаржуваному написі, так як розмір грошових вимог не є безспірним та ця сума розрахована неправильно, а у нотаріуса були відсутні документи, визначені п. 1 Переліку. Покликаючись на п. 19 ст. 34, ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», пп. 1.1., 1.2 п. 1, пп. 3.1, 3.2 п. 3, пп. 2.1 п. 2 Гл. 16 розд. II Порядку, судову практику, зазначає, що при вчиненні оспорюваного напису нотаріус не отримував від сторін первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, розписки, чеки тощо), тому не мав підстав вважати, що розмір його заборгованості, суми простроченої заборгованості, комісії, боргу за процентами та строкова заборгованість, є безспірними. Так з оспорюваного напису не вбачається, на підставі якого розрахунку він був вчинений. Обов`язковим документом для подачі відповідачем нотаріусу є засвідчена виписка з рахунку. Відповідачем не було подано нотаріусу зазначеної вище сукупності документів для перевірки безспірності заборгованості, а ним сума заборгованості оспорюється. Оспорюваний напис вчинено без повідомлення його як боржника про наявність боргу та вчинення напису. Просить позов задовольнити.

Позивач також звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, що задоволена ухвалою суду від 13.09.21 р..

Ухвалою суду від 13.09.21 р. відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами спрощеного (усного) позовного провадження.

Копію вказаної вище ухвали суду з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідачем отримано під розпис 20.09.21 р., третьою особою - нотаріусом 22.09.21 р..

За станом на 13.10.21 р. відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав, а третя особа - будь - яких своїх пояснень чи інших заяв по суті справи.

У судове засідання позивач не з`явився, хоча є належно повідомленим. Про причини неявки суду не повідомив. Заяви про відкладення розгляду справи до суду не подав.

У судове засідання представник відповідача також не з`явився, хоча відповідач є належно повідомленим. Про причини неявки свого представника суду не повідомив. Заяви про відкладення розгляду справи до суду не подав.

У судове засідання третя особа також не з`явилась, хоча є належно повідомленою. Про причини неявки суду не повідомила. Заяви про відкладення розгляду справи до суду не подала. Попередньо подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

На думку суду розгляд справи можливий у відсутності осіб, які не з`явились.

Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підставні та підлягають до повного задоволення.

За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За змістом ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що позивач проживає у м. Ковелі Волинської області з 2007 р., що стверджується копією його паспорта № НОМЕР_1 ; копією довідки № 14.35/7 340 від 19.12.19 р., про реєстрацію місця проживання особи, виданою виконкомом Ковельської міськради Волинської області.

11.07.20 р. між сторонами у розглядуваній справі було укладено кредитний договір «Стандарт» № 0 433 7 944, за умовами якого відповідач надав позивачеві кредит на визначених у кредитному договорі умовах. Кредитний договір не є нотаріально посвідченим.

26.05.21 р. відповідач звернувся до нотаріуса третьої особи у справі - із заявою про вчинення виконавчого напису, зазначивши, що між сторонами укладено вказаний вище кредитний договір та за ним за станом на 26.05.21 р. виникла заборгованість в загальній сумі 30 184 коп., що складається із простроченої заборгованості та суми процентів за користування кредитом. Позивачеві як боржникові ним 12.04.21 р. надсилався лист з вимогою виконання умов кредитного договору у строк до 12.05.21 р..

До такої заяви відповідачем нотаріусу, як слідує із її змісту, було подано:

-оригінал кредитного договору від 11.07.20 р.,

-засвідчена виписка з рахунка позивача за кредитним договором,

-довідка про надання пароля на підписання кредитного договору,

-документи стягувача та його представника,

-копія повідомлення про порушення зобов`язання за кредитним договором,

-докази належного повідомлення боржника про намір стягувача стягнути заборгованість засобом вчинення виконавчого напису.

Однак за матеріалами виконавчого напису, наданого суду третьою особою у справі, в дійсності, нотаріусу було надано:

-кредитний договір,

-виписка з рахунка позивача за кредитним договором,

-дані про відповідача,

-копія повідомлення відповідача позивачеві від 12.04.21 р. про вимогу сплати заборгованості за кредитним договором в сумі 30 184 грн у строк до 12.05.21 р. та намір, у випадку несплати, звернутись за вчиненням виконавчого напису.

Третьою особою у справі - приватним нотаріусом 01.06.21 р. було вчинено оспорюваний виконавчий напис (реєстровий № 4 287 ) в порядку безспірного стягнення із позивача суми заборгованості на користь відповідача у розглядуваній справі, що виникла за період з 25.07.20 р. по 12.05.21 р., і складається з:

- 9 800 грн простроченої заборгованості за сумою кредиту;

- 20 384 грн заборгованості по несплачених відсотках за користування кредитом. Зазначено, що виконавчий напис виданий на підставі ст. ст. 87 91 Закону України «Про нотаріат», п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМ України від 29.06.99 р. № 1 172; що він набирає законної сили з дати його вчинення і має бути пред`явлений до примусового виконання протягом 3 х років з дня його вчинення.

Наведене вище стверджується копією оспорюваного напису.

За змістом ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється КМ України.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

П. 2 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченою угодою, що передбачає сплату грошових сум, подаються, зокрема, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Отже безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, та сам нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

Зазначена вище правова позиція викладена у постанові ВС України від 20.05.15 р. № 6 - 158цс15.

Разом з тим відповідно до правової позиції ВС України, що була висловлена ним у постанові від 05.07.17 р. у справі 6 - 887цс17: "З урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат", захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум. Це право існує доти, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору не повинен обмежуватись лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст. ст. 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

В ході розгляду справи встановлено, що на час звернення відповідача у розглядуваній справі до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, позивач як боржник та позичальник за вказаним вище кредитним договором мав заборгованість, чого він сам не заперечує, зазначаючи у позовній заяві лише про оспорювання її розміру.

Відповідно до змісту Переліку, а саме: Глави «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», міститься Розд. 2 «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

За ним для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Однак із виписки з рахунка позивача за кредитним договором, не слідує, що розмір заборгованості позивачем нараховано правильно; яким є строк повернення боргу, чи не виникали та чи не вирішувались між сторонами спори за цим кредитним договором.

Та обставина, що позивачем отримано надіслане відповідачем 12.04.21 р. письмове повідомлення вимога про погашення заборгованості за кредитним договором, не стверджена жодним чином.

Тому доводи позивача про те, що на час видачі оспорюваного напису розмір заборгованості не був очевидно безспірним, йому не було відомо про вимогу відповідача як стягувача про визначену ним дату погашення заборгованості за кредитним договором, знайшли своє ствердження в суді.

Крім того суд враховує, що надана відповідачем нотаріусу виписка з рахунка не містить таких реквізитів як: номер особового рахунку; строку погашення кредиту; дату здійснення останньої (попередньої) операції; дату здійснення поточної операції

Тому суд вбачає підстави для повного задоволення позовних вимог.

Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. З відповідача на користь позивач слід стягнути понесені ним судові витрати у справі у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст. ст. 10, 12, 81, 89, 141, 263 - 268 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений 01.06.21 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, що зареєстрований у реєстрі за № 4 287, про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованості за кредитним договором від 11.07.20 р., та витрат, пов`язаних із вчиненням цього виконавчого напису, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і. н. НОМЕР_2 , паспорт № НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

відповідач - товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», юридична адреса: 01133, м. Київ, бульв. Лесі Українки, 26, фо. 407, ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, адреса: 02068, м. Київ, просп. Григоренка, 15, прим. 3.

Головуючий:І. М. Логвинюк