Справа № 496/2663/19
Провадження № 2/496/122/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді Дранікова С.М.

за участю: секретаря Старостіної А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь позивача суму завданої матеріальної шкоди в розмірі 226 990,25 грн. та судові витрати по справі. Свої вимоги позивач мотивує тим, що між ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» і ОСОБА_3 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №3-01 від 18.08.2016 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобілю Infinity, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . 19.08.2016 року по Старокиївському шосе в м. Одеса сталась дорожньо-транспортна пригода, за участю ТЗ під керуванням ОСОБА_4 ; ТЗ DAF, д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 та ТЗ Mitsubishi, д.р.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 . Згідно умов договору страхування одним із страхових випадків, визначається подія, у разі якої внаслідок ДТП було завдано шкоду автомобілю страхувальника. Підставою для визначення розміру збитку є рахунок станції технічного обслуговування, рекомендованої страховиком. Відповідно до рахунків СТО вартість відновлюваного ремонту складає 226 990,25 грн. Згідно умов договору страхування ПрАТ «СК «ВУСО» сплатило на рахунок суму страхового відшкодування в розмірі 226 990,25 грн. Особою винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, було визнано ОСОБА_4 . Однак за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення було встановлено, що ОСОБА_4 діяв в умовах аварійної ситуації, між його діями та настанням ДТП відсутній причинно наслідковий зв`язок, разом з тим було встановлено, що саме водієм ОСОБА_1 , було створено аварійну ситуацію, крім того беззаперечно встановлено факт перевищення ОСОБА_2 допустимої швидкості, що мало наслідком зіткнення транспортних засобів Mitsubishi та Infiniti. Після виплати страхового відшкодування у позивача виникло право вимоги до винної особи щодо відшкодування завданої особи, а саме суми коштів в розмірі 226 990,25 грн., в зв`язку з чим позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій просив задовольнити позовні вимоги. В попередніх судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримав.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. У своєму відзиві відповідач також зазначає, що він рухався із м. Одеси в сторону м. Миколаїв на вантажному автомобілі ДАФ з напівпричепом, за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, на 23 км Старокиївського шосе, біля с. Світле, збирався здійснити маневр поворот ліворуч, увімкнувши сигнал повороту, пропустивши автомобіль Mitsubishi, та на той момент почав рух автомобіль Infiniti, із сторони с. Світле. Внаслідок чого вони зіткнулись. Руху автомобілю Mitsubishi відповідач ОСОБА_1 не заважав. В зіткненні автомобілів Mitsubishi та Infinity відповідач не винен, а тому позовні вимоги він не визнає та просить відмовити у позові.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, належним чином була повідомлена про дату та час розгляду справи. Однак надала відзив, відповідно до якого, просить відмовити у задоволенні позову, оскільки після ДТП водій автомобіля Infinity ОСОБА_4 пред`явив співробітникам поліції страховий поліс ПАТ «Київський страховий дім» код 124, АЕ/6819313 дійсний до 05.01.2017 року, про що співробітниками поліції було зафіксовано у схемі місця ДТП від 19.08.2016 року. Ні яких інших договорів страхування на місці ДТП у ОСОБА_4 не було. Автомобіль Infinity д/н НОМЕР_1 на час ДТП не був взагалі зареєстрований у ПАТ «Страхова компанія «ВУСО». Відповідач ОСОБА_2 є неналежним відповідачем по справі, оскільки на момент ДТП її цивільна відповідальність була застрахована у ПрАТ «Європейський страховий Союз» та на місці ДТП було надано співробітникам поліції договір страхування, який був зафіксований у схемі місця ДТП від 19.08.2016 року та протоколі. Відповідач вважає, що позов є безпідставним, та таким, що не підлягає задоволенню.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи,оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, між ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» і ОСОБА_3 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №3-01 від 18.08.2016 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобілю Infinity, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

19.08.2016 року по Старокиївському шосе в м. Одеса сталась дорожньо-транспортна пригода, за участю ТЗ під керуванням ОСОБА_4 ; ТЗ DAF, д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 та ТЗ Mitsubishi, д.р.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 .

Відповідно до рахунку-фактури №АП-00002718 від 05.10.2016 року вартість відновлюваного ремонту автомобіля Infinity FX35, д.н. НОМЕР_1 складає 223645,25 грн., та відповідно до рахунку-фактури №АП-00003400 від 24.11.2016 року до сплати нарахована сума у розмірі 3345 грн.

Згідно платіжного доручення №17429 від 17.10.2016 року позивачем здійснено виплату страхового відшкодування на користь страхувальника в розмірі 123645,25 грн.; згідно платіжного доручення №17593 від 18.10.2016 року 100000 грн.; згідно платіжного доручення №799 від 16.01.2017 року 3345 грн.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 15.11.2016 року ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Однак, постановою Апеляційного суду Одеської області від 16.12.2016 року було скасовано постанову Приморського районного суду м. Одеси від 15.11.2016 року, а провадження у справі закрито за відсутністю у діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Таким чином, винуватця ДТП встановити не вдалося.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 16.03.2020 року було призначено по справі судову експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання: У діях кого з водіїв (учасників ДТП) вбачаються порушення вимог Правил дорожньою руху згідно пояснень учасників ДТП та відомостей, що містяться в матеріалах справи, з технічної точки зору? Дії кого з водіїв, з технічної точки зору, знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку із настанням ДТП?

23.06.2020 року вказана цивільна справа повернулася на адресу суду без виконання.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 13.08.2020 року повторно призначено судову експертизу по справі. 19.10.2020 року на адресу суду надійшло клопотання експерта про надання додаткових вихідних даних, необхідних для проведення автотехнічної експертизи №20-5519, а 21.12.2020 року надійшло повідомлення №20-5519 про неможливість надання висновку експерта, оскільки в передбачений сорока п`яти денний термін з моменту направлення клопотання експертові не надані відповіді та не надані додаткові вихідні дані, а виконання експертизи без них неможливе. Таким чином, з боку суду прийняті всі можливі заходи для встановлення істини по справі.

12.01.2021 року на адресу суду надійшов лист від представника позивача, згідно якого вбачається, що у позивача відсутні зазначені експертом відомості, оскільки питання, які поставлені експертом стосуються дій учасників ДТП. Оскільки жоден із представників ПАТ «СК «ВУСО» не був ані учасником, ані свідком ДТП 19.08.2016 року, то надати достовірні відомості стосовно обставин події позивач не має об`єктивної можливості.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

У відповідності до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За вказаних обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що суду не надано доказів на підтвердження того, що саме неправомірними діями відповідача ОСОБА_1 або відповідача ОСОБА_2 було завдано майнової шкоди ОСОБА_3 , а рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях, тому позовна заява не підлягає задоволенню.

15.03.2021 року відповідачем ОСОБА_2 до суду було подано письмові пояснення, в яких вона також просить стягнути з позивача на її користь витрати на правничу допомогу у розмірі 15000 грн.

Частинами першою та другою статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

З огляду на те, що під час розгляду справи відповідач ОСОБА_2 разом з першою заявою по суті спору не подала суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які вона очікує понести у зв`язку з розглядом справи, суд відмовляє у відшкодуванні таких судових витрат.

Керуючись ст.ст. 993, 1166, 1191 ЦК України, ст.ст. 13, 81, 89, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо транспортної пригоди відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлений 06.05.2021 року.

Суддя С.М. Драніков