РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2021 року

м. Рівне

Справа № 570/833/19

Провадження № 22-ц/4815/409/21

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Гордійчук С.О.,

суддів: Боймиструк С.В., Ковальчук Н.М.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянув в порядку письмового спрощеного позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Цуняка В.Й. на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 09 грудня 2020 року, ухваленого в складі судді Красовського О.О., повний текст якого виготовлено 11.12.2020 року, у справі № 570/833/19

в с т а н о в и в :

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої в ДТП.

Позов обгрунтований тим, що 10.09.2018 р. о 00:20 на 197 км+500 м автодороги Городище-Рівне-Старокостянтинів, в с. Прогрес Острозького району Рівненської області, сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю двох транспортних засобів: 1) «Honda Jazz» державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та 2) «Citroen Berlingo» державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Зіткнення відбулося в результаті порушення ОСОБА_2 п.11.3,11.4 Правил дорожнього руху України. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Позивачу як власнику автомобіля «Citroen Berlingo» державний номерний знак НОМЕР_2 завдано матеріальну шкоду в розмірі 87939,52 грн.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 09 грудня 2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди - задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 87 939, 52 грн. за шкоду, спричинену дорожньо-транспортною пригодою, 10 079, 40 грн. - судових витрат, а всього 98 018 (дев`яносто вісім тисяч вісімнадцять) грн. 92 коп.

Рішення суду мотивовано тим, що оскільки право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред`явлена безпосередньо до винної особи, навіть, якщо його цивільно-правова відповідальність застрахована, то вважав за можливе стягнути таку шкоду із винної особи

В поданій на рішення апеляційній скарзі відповідач вважаючи його незаконним, необґрунтованим та постановленим без достатніх правових підстав просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що суд дійшов помилкового висновку про те, що він повинен відшкодовувати майнову шкоду як винна особа у ДПТ у повному обсязі, оскільки його автомобіль на момент ДТП був застрахований у ПАТ «Київський страховий дім» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вважає, що боржником у деліктних зоборв`язаннях в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди.

Відзив на пеляційну скаргу не надходив.

Згідно із ч. 1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 352 ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам судове рішення не відповідає.

Встановлено, що 10.09.2018 р. о 00:20 на 197 км+500 м автодороги Городище-Рівне-Старокостянтинів, що на території с. Прогрес Острозького району Рівненської області водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Honda Jazz» державний номерний знак НОМЕР_1 порушив п. п.11.3,11.4 Правил дорожнього руху України та допустив зіткнення із автомобілем «Citroen Berlingo» державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Позивачу завдано матеріальну шкоду, в зв`язку із пошкодженням належного йому автомобіля у розмірі 87939,52 грн.

Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 26.11.2018 р. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та встановлено, що зіткнення відбулося в результаті порушення ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до висновку експерта №86 від 01.10.2018 року, вартість транспортного засобу - автомобіля «Citroen Berlingo», державний номерний знак НОМЕР_2 до моменту його пошкодження у ДТП складала 135 988, 10 грн., а ринкова вартість автомобіля після ДТП складає 48048,58 грн. грн.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про страхування», ЦК України та іншими законодавчими актами.

Згідно із частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Відповідно до статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Відступаючи від правового висновку Верховного Суду України, наведеного у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2808цс15, згідно з яким право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред`явлена безпосередньо до винної особи, навіть, якщо його цивільно-правова відповідальність застрахована, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) вказала, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

За таких обставин, у разі якщо позивач (особа, якій завдана шкода) не звертався до страховика відповідача (завдавач шкоди) та не отримував його відмову у виплаті страхового відшкодування, а пред`явив відразу вимогу до особи відповідальної за шкоду, то відсутні передбачені законом підстави для задоволення його позовних вимог.

Убачається, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 при використанні транспортного засобу - автомобіля «Honda Jazz» за страховим полісом обов`язкового страхування АК8298310 від 10.09.2018 року була застрахована у ПАТ «Київський страховий дім».

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Встановлено, що позивач (особа, якій завдана шкода) не звертався до страховика відповідача (завдавач шкоди) та не отримував його відмову у виплаті страхового відшкодування.

З огляду на викладене, а також те, що позивач вимагав відшкодування шкоди тільки із завдавача, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована на підставі договору страхування цивільно-правової відповідальності зі страховиком, висновок суду про те, що шкода має бути відшкодована тільки заподіювачем у повному обсязі, не беручи до уваги обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування в межах ліміту, є неправильним.

За таких обставин, враховуючи, що позивач із позовними вимогами до страховика - ПАТ «Київський страховий дім» про стягнення майнової шкоди не звертався, а також те що не отримав її відмову у задоволенні заяви про виплату страхового відшкодування, апеляційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

За правилом частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що суд зробив висновок про задоволення вимог апеляційної скарги судові витрати, понесені у зв`язку із розглядом справи у суді апеляційної інстанцій у розмірі грн підлягають відшкодуванню позивачем на користь відповідача, який здійснював оплату судового збору .

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, ст.ст.1166,1188, 1194 ЦК України, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Цуняка В.Й. задовольнити.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 09 грудня 2020 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої в ДТП відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати, понесені у зв`язку із розглядом справи у суді апеляційної інстанції в сумі 1319,10 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 06 травня 2021 року

Головуючий :

Судді :