Провадження № 22-ц/802/553/21 Категорія: 70 Доповідач: Данилюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Киці С. І., Шевчук Л. Я.,

розглянувши в місті Луцьку в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на повнолітню дитину за апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Терлецького Олександра Миколайовича на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 березня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона разом із відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, за час якого у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася спільна дитина син ОСОБА_4 . 24.09.2001 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано, неповнолітній син залишився проживати разом з позивачкою та проживає з нею по даний час. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області в рамках розгляду цивільної справи № 2-1959/08 було вирішено стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн. щомісячно починаючи з 23.01.2008 року. Крім того, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.08.2013 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було позбавлено батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.10.2019 року було змінено розмір аліментів, що стягувалися із відповідача на підставі судового рішення в цивільній справі № 2-1959/08 та присуджено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили. На даний час стягнення з відповідача аліментів на утримання їх спільного сина припинено, у зв`язку з досягненням ОСОБА_6 18-річного віку. Зазначає, що їх син на момент подачі даного позову є студентом ІІ-го курсу факультету фізичної культури та спорту Східноєвропейського національного університету ім. Лесі України денної форми навчання за державним замовленням. У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 навчається на денній формі навчання, він позбавлений можливості працювати та мати самостійний заробіток. У свою чергу, матеріальне становище позивачки позбавляє її можливості утримувати сина та нести витрати, пов`язані із його навчанням та дозвіллям, одноосібно, а тому в неї виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. Вказує, що витрати, необхідні ОСОБА_4 для забезпечення належного рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини становлять близько 6000 грн на місяць та складаються із, зокрема, проїзду до навчального закладу та навпаки, харчування, придбання сезонного одягу та засобів особистої гігієни, витрат на дозвілля тощо. Крім того, ОСОБА_3 є гравцем команди по міні-футболу «Любарт», яка приймає участь в турнірах на рівні Волинської області, а також є щорічним учасником Другої ліги чемпіонату та кубку України з футзалу. Тому витрати, пов`язані зі своєю участю в команді «Любарт» складаються із постійного доїзду на тренування (три рази на тиждень) та на різноманітні турніри (один-два рази на тиждень), харчуванні під час виїзних матчів тощо. У свою чергу, відповідач є здоровим, працездатним, на обліку у лікарів не перебуває. Разом з тим, їй відомо, що відповідач наразі проживає у м. Вроцлав Республіки Польща, де працює та отримує достойний заробіток. Просить суд присудити стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною 23-ох років за умови продовження нею навчання.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Терлецький О. М., подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати, в задоволенні позову відмовити, оскільки рішення є необґрунтованим, прийняте з грубим порушенням принципів судочинства.

Відзив на апеляційну скаргу в даній справі не подавався.

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи як малозначна відповідно до норм ч. 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Апеляційний суд в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що за час шлюбу в подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 народився їх спільний син ОСОБА_4 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

З довідки № 12/3065, виданої 22.12.2020 року Волинським національним університетом імені Лесі Українки, убачається, що ОСОБА_3 є студентом ІІ-го курсу факультету фізичної культури, спорту та здоров`я денної форми навчання за державним замовленням освітнього ступеня «бакалавр» Волинського національного університету ім. Лесі України.

Згідно довідки виданої головою Футзального клубу «Любарт», ОСОБА_3 є гравцем клубу «Любарт», який виступає у Чемпіонаті України та Кубку України з футзалу 2020/2021 років, а також є гравцем Юнацької збірної України з футзалу.

Згідно довідки про доходи № 200, виданої 01.03.2021 Волинським національним університетом імені Лесі Українки, ОСОБА_3 за лютий 2021 року не отримував доходу (стипендії).

Із листа Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області № 0300-0210-7/8463 від 18.02.2021 року ОСОБА_3 на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області, як отримувач пенсії не перебуває. В реєстрі зареєстрованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування інформація по ОСОБА_3 відсутня.

Відповідно до ст. 8 Закону України від «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199,200,201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Положеннями ч.ч. 1,3 ст.199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Аналіз ст.ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

СК України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1500 грн., суд першої інстанції врахував вище зазначені вимоги закону, матеріальне становище дитини і платника аліментів та рівності обов`язку батьків щодо утримання дитини, яка продовжує навчання.

З матеріалів справи вбачається, що син сторін ОСОБА_4 навчається на денній формі навчання, а тому об`єктивно позбавлений можливості працевлаштування. Крім того, загальновідомими є обставинами, які не потребують доказування, що останній повинен харчуватися, існує щоденна потреба у засобах гігієни, одязі, взутті. І, оскільки він на даний час не спроможний себе забезпечити, то саме на батьків покладається такий обов`язок.

Обов`язок піклуватися та матеріально забезпечувати повнолітнього сина сторін, який навчається, не може бути перекладено винятково на матір дитини.

Дитина сторін проживає разом з позивачем, а тому всі витрати на проживання, харчування та навчання лежить на позивачці.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_2 є здоровим, працездатним, на обліку у лікарів не перебуває. Відповідач на даний час проживає у м. Вроцлав Республіки Польща, де працює та отримує заробіток. Наявність у відповідача на утриманні двох малолітніх дітей не звільняє його від обов`язку утримання свого сина від іншого шлюбу.

Так, в ході розгляду справи відповідачем не було надано жодних належних та допустимих доказів того, що останній позбавлений можливості надавати допомогу на утримання повнолітнього сина, який, у зв`язку із навчанням таку допомогу потребує.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання у розмірі 1500 грн. Доводи апеляційної скарги в цій частині не спростовані і не заслуговують на увагу.

Доводи апеляційної скарги були предметом дослідження судом першої інстанції, обставини, на які покликається представник відповідача в апеляційній скарзі, враховані судом при визначенні розміру аліментів. Отже, такі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а також про невідповідність висновків суду обставинам справи. Рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного, враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно залишити без змін.

За змістом ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 374, 375, 381-382, 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Терлецького Олександра Миколайовича залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 березня 2021 року в даній справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді