Справа № 524/73/21
Провадження № 2/524/1364/21
28 квітня 2021 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря судового засідання Кулинич М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кременчуці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Кременчуцька товарна біржа про визнання дійсним договору купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 на земельній ділянці загальною площею 500 кв.м, укладеного 19.02.1999, зареєстрованого на Кременчуцькій товарній біржі під №2-176, ухвалив таке рішення.
Свої вимоги позивач мотивував тим, що 19.02.1999 між ним та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу будинку з надвірними будівлями. Вказаний договір укладено на Кременчуцькій товарній біржі, а його право власності зареєстровано КП "КМБТІ". У зв`язку із змінами в законодавстві, на даний час він позбавлений можливості вільно розпоряджатись належним йому майном, оскільки договір купівлі-продажу не було нотаріально посвідчено.
ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА
Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Відзив суду не надіслала.
ПОЯСНЕННЯ ТРЕТЬОЇ ОСОБИ
Третя особа в судове засідання не з`явилась, пояснень суду не надала.
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ ПО СПРАВІ
23.03.2021 судом закрито підготовче провадження.
ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
19.02.1999 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 . Договір зареєстрований Кременчуцькою товарною біржею в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 2-176
На підставі вказаного договору КП "КМБТІ" проведено державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на будинок, що підтверджується відміткою на договорі купівлі-продажу та копією довідки від 23.11.2020 за вих..61/5009.
Відповідно до статті 15 Закону України «Про товарну біржу»( в редакції від 16.02.1993)не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.
Право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речей набувачеві, а так само здача транспортній організації для відправки набувачеві і здача на пошту для пересилки набувачеві речей, відчужених без зобов`язання доставки. До передачі речей прирівнюється передача коносаменту або іншого розпорядчого документа на речі (стаття 128 ЦК України (в редакції від 27.12.1996).
Відповідно до частини першої статті 45, статті 47 ЦК України (в редакції від 27.12.1996) Недодержання форми угоди, якої вимагає закон, тягне за собою недійсність угоди лише в разі, якщо такий наслідок прямо зазначено в законі. Нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Згідно зі статтею 224 ЦК Української РСР (в редакції від 27.12.1996) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.
Статтею 227 ЦК України(в редакції від 27.12.1996) передбачено, що Договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.
В ст.76 -81 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
ОЦІНКА СУДУ
Суд враховує те, що за спірним договором купівлі-продажу сторони виконали свої зобов`язання в повному обсязі, угода оформлена в письмовій формі, зареєстрована в бюро технічної інвентаризації, але не посвідчена нотаріально, як того вимагала стаття 227 ЦК УРСР.
Також, суд приймає до уваги те, що законодавець на час виникнення спірних правовідносин не вимагав нотаріального посвідчення договору відчуження нерухомості у разі укладання такого договору на товарній біржі.
Матеріали справи підтверджують те, що позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідач за адресою: АДРЕСА_2
На переконання суду, при вчиненні договору купівлі-продажу будинку дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності відбувся, сторони договору мали необхідний обсяг цивільної дієздатності та вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 . Отже, правочин був реальним і вчинений у формі, дозволенній чинним законодавством України на момент його вчинення.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Аналогічний висновок під час розгляду подібного спору Верховний Суд зробив у постанові від 12 вересня 2018 року в справі № 522/50/16-ц.
У зв`язку із наведеним, з метою захисту прав позивача на мирне володіння своїм майном, суд вважає за можливе задовольнити позов та визнати дійсним договір купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 , укладений 19.02.1999 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований Кременчуцькою товарною біржею в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 2-176
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 908 грн.
Керуючись ст. 10, 12, 81, 141, 158, 258 - 259, 263 - 265, 280-284 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу будинку - задовольнити.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 , укладений 19.02.1999 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований Кременчуцькою товарною біржею в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 2-176
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. АДРЕСА_1 судові витрати в сумі 908 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.Д.Андрієць