Справа № 464/2085/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Чорна С.З.
Провадження № 22-ц/811/2806/20 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Мельничук О.Я.

секретаря: Симець В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 11 серпня 2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

у червні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» звернулося до суду із заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

В обґрунтування заяви покликається на те, що рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 18 травня 2016 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Рантьє» заборгованість за кредитним договором у розмірі 60 942,77 грн. та судовий збір у розмірі 1378 грн., а всього 62 320,77 грн. На виконання рішення суду Сихівським районним судом м. Львова видано виконавчий лист № 464/2085/16-ц від 11 липня 2016 року, строк пред`явлення до виконання якого до 12 липня 2019 року. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова замінено стягувача у вищезазначеному виконавчому листі з Товариства з обмеженою відповідальністю « Факторингова компанія «Рантьє» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс». Зазначає про те, що відсутність у нього ухвали про заміну стягувача у виконавчому листі із відміткою про набрання законної сили, позбавляла можливості звернутися з виконавчим документом до органу державної виконавчої служби для виконання рішення суду. Таким чиним, заявник не зміг пред`явити виконавчий документ до виконання у зв`язку із закінченням строків його пред`явлення ще до отримання ухвали про заміну сторони виконавчого провадження із відміткою про набрання нею законної сили, що, на його думку, є поважними причинами пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання. З наведених підстав просить поновити строк пред`явлення до виконання виконавчого листа № 464/2085/16-ц, виданого Сихівським районним судом м. Львова 11 липня 2016 року.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 11 серпня 2020 року у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» відмовлено.

Ухвалу суду оскаржило Товариство з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс», в апеляційній скарзі покликається на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з порушенням норм матеріального права та процесуального права. Апелянт стверджує, що справа розглядалася без участі його представника, ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 19 листопада 2018 року заявник не отримував, дізнався про неї 22 квітня 2020 року з Єдиного державного реєстру судових рішень. Зазначає, що відсутність у нього ухвали про заміну стягувача у виконавчому листі із відміткою про набрання законної сили позбавляла можливості звернутися з виконавчим документом та такою ухвалою до органу виконавчої служби для виконання рішення суду. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно не врахував, що заявник не міг пред`явити виконавчий документ до виконання до отримання ухвали суду з відміткою про набрання нею законної сили. З наведених підстав просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким поновити строк пред`явлення до виконання виконавчого листа № 464/2085/16-ц від 11 липня 2016 року, виданого Сихівським районним судом міста Львова.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Постановляючи оскаржувану ухвалу та відмовляючи у задоволенні заяви ТзОВ «Нью Файненс Сервіс» про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд першої інстанції виходив з того, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання закінчився, а зазначені заявником причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання суд вважав неповажними.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з огляду на таке.

Згідно з ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Зазначене конституційне положення відображено і у ст. 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах.

Судом встановлено, що заочним рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 18 травня 2016 року, справа № 464/2085/16-ц, задоволено позов ТзОВ «ФК «Рантье» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ФК «Рантье» 60942.77 заборгованості за кредитним договором та 1378 гривень судового збору (а.с. 53-54).

Рішення не оскаржувалося та набрало законної сили.

Копія рішення супровідним листом направлена ТзОВ «Рантьє», та отримана позивачем 30.05.2016 року, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення 790 (а.с.56).

07.07.2016 року представник за довіреністю ТОВ «ФК «Рантьє» звернувся до суду із заявою про видачу рішення у справі та виконавчих листів, що свідчить про те, що ТОВ «ФК «Рантьє» безспірно було відомо про ухвалення Сихівським районним судом м. Львова заочного рішення суду за результатами розгляду позову ТзОВ «ФК «Рантье» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

Видача Сихівським районним судом м. Львова 11.07.2016 року виконавчого листа у справі №464/2085/16 підтверджується заявою ТзОВ Нью Файненс Сервіс» від 13.11.2018 року про заміну стягувача у виконавчому листі №464/2085/16, виданому 11.07.2016 року (а.с.65-66).

Разом з тим, 22.10.2018 року, більш ніж через два роки після ухвалення заочного рішення, про наявність якого ТОВ «ФК «Рантьє» було відомо ще у липні 2016 року, представник за довіреністю ТОВ «ФК «Рантьє» повторно звернувся до суду із заявою про видачу рішення у справі та виконавчих листів.

23.10 2018 року Сихівський районний суд м. Львова на адресу ТОВ «ФК «Рантьє» направив копію заочного рішення суду від 18.05.2016 року та виконавчий для пред`явлення його до виконання (а.с. 63), отримання яких 29.10.2018 року підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення (а.с.64).

Матеріалами справи підтверджується, що 28.02.2017 між ТзОВ «Фінансова компанія «Серет», яке 29.06.2017 змінило найменування на ТзОВ «Нью Файнес Сервіс» та ТзОВ «Факторингова компанія «Рантье» укладений договір факторингу № 28/02-1, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № Л69.188.31345 від 11.09.2014, укладеним з ОСОБА_1 , перейшло до ТзОВ «Нью Файненс Сервіс» (а.с. 41-44).

Зазначений договір долучено як додаток до заяви представника ТзОВ ««Нью Файненс Сервіс», яка надійшла до суду 13.11.2018 року (а.с. 65) про заміну стягувача у виконавчому листі № 464/2085/16, виданого Сихівським районним судом м. Львова 11.07.2016 року.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 19 листопада 2018 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Серівс» про заміну стягувача у справі №464/2085/16 задоволено (а.с. 87-88).

Замінено стягувача у справі № 464/2085/16 з ТзОВ «ФК «Рантьє» на його правонаступника ТзОВ «Нью Файненс Сервіс».

Відтак, судом апеляційної інстанції на підставі вищенаведених доказів встановлено, що виконавчий лист на виконання рішення Сихівського районного суду м. Львова від 18.05.2016 року в справі №464/2085/16 за позовом ТОВ «ФК «Рантьє» до ОСОБА_1 про стягнення 60942.77 грн. заборгованості за кредитним договором та 1378 грн. судового збору видавався судом ще 11.07.2016 року, про видачу судом виконавчого листа ще 11.07.2016 року було відомо і ТзОВ «Нью Файненс Сервіс», однак в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази пред`явлення стягувачем виконавчого листа до виконання.

Докази оскарження договору факторингу № 28/02-1 від 28 лютого 2017 року чи ухвали Сихівського районного суду м. Львова від 19 листопада 2018 року, в матеріалах справи відсутні, а колегією суддів не встановлені.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ст. 431 ЦПК).

Питання звернення судових рішень до виконання було врегульоване статтею 368 ЦПК України (в редакції чинній на час видачі виконавчого листа).

Звертаючись до суду із заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та оскаржуючи ухвалу, постановлену за наслідками розгляду такої заяви, заявник ТзОВ «Нью Файненс Сервіс», обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, покликається на те, що про ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 19.11.2018 року ТзОВ «Нью Файненс Сервіс» стало відомо лише 12.05.2020 року, тобто, після закінчення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, яким заявник вважає три роки, а до вирішення судом питання про заміну стягувача у виконавчому листі ТзОВ «Нью Файненс Сервіс» не мало можливості подати виконавчі листи до виконання у встановлені законом строки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, повинен з`ясувати питання, чи втрачено оригінал виконавчого листа, чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили, щодо причин пропуску пред`явлення до виконання виконавчого документа та залежно від встановлених обставин, характеру причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання може бути поновлений судом за умови, якщо заявник доведе належними і допустимими доказами існування обставин, які об`єктивно перешкоджали йому вчинити процесуальну дію у встановлений законом строк.

Під поважними причинами пропуску процесуального строку слід розуміти такі обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що пропустила цей строк, і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали або ускладнили можливість своєчасного пред`явлення виконавчого документа до виконання у визначений законом строк.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, який був чинний на час ухвалення заочного рішення Сихівського районного суду м. Львова Львівської області від 18 травня 2016 року у даній справі та видачі виконавчого листа, який, як встановлено судом було видано 11.07.2016 року, втратив чинність на підставі Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 02.06.2016 року №1404-VIII).

Згідно перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції закону від 02.06.2016 року № 1404-VIII) виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Згідно із ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21 квітня 1999 року) виконавчі листи та інші документи могли бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Таким чином, строк пред`явлення до виконання виконавчого листа з приводу виконання заочного рішення Сихівського районного суду м. Львова від 18 травня 2016 року закінчувався у червні 2017 року.

Відмітки державного виконавця про виконання рішення або про повернення виконавчого листа стягувачу із зазначенням причин такого, у виконавчому листі відсутні, при цьому факт отримання виконавчого листа стягувачем є беззаперечним та заявником не заперечується

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції закону від 02.06.2016 року № 1404-VIII) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 серпня 2018 року у справі № 553/1951/14-ц (провадження № 61-20552св18), тлумачення пункту 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження», щодо того, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом, дозволяє зробити висновок, що цей строк застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності цим законом.

Зважаючи на те, що Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII набрав чинності 05 жовтня 2016 року, строк пред`явлення до виконання заочного рішення Сихівського районного суду м. Львова від 18 травня 2016 року не сплив на час набрання чинності цим законом, оскільки такий, як вже зазначалось вище, міг бути пред`явлений до виконання до червня 2017 року, колегія суддів приходить висновку, що для пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа у даній справі необхідно застосовувати трирічний строк, тобто, до червня 2019 року.

З матеріалів справи вбачається, що 13.11.2018 року ТзОВ ««Нью Файненс Сервіс» звернулося до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому листі №464/2085/16, виданому Сихівським районним судом м. Львова 11.07.2016 року.

Ухвала суду за наслідками розгляду заяви про заміну стягувача у виконавчому листі № 464/2085/16 постановлена 19.11.2018, тобто, до спливу трирічного строку визначеного законом (у відповідній редакції) для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Разом з цим, докази отримання ТзОВ ««Нью Файненс Сервіс» ухвали Сихівського районного суду м. Львова від 19.11.2018 в матеріалах справи відсутні.

Заявами, які надійшли на адресу суду 22.07.2019 року та 27.04.2020 року ТзОВ «Нью Файненс Сервіс» просило надіслати на його адресу ухвалу та виконавчі листи (а.с. 92-93,96).

Супровідним листом від 28.04.2020 копія ухвали Сихівського районного суду м. Львова від 29.05.2019 підтверджується надіслання ТзОВ ««Нью Файненс Сервіс», докази вручення такої в матеріалах справи відсутні.

З заявою про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання стягувач ТзОВ ««Нью Файненс Сервіс» звернулося 12.06.2020 року, тобто, через півтори місяця з дня надіслання Сихівським районним судом м. Львова стягувачу ТзОВ «Нью Файненс Сервіс» ухвали суду від 19.11.2019 року про заміну сторони виконавчого провадження, що на переконання колегії суддів свідчить про поважність причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання та одночасно про підставність доводів апеляційної скарги.

Оскільки суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, залишив поза увагою норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, внаслідок чого помилився із застосуванням норм цивільного процесуального права, колегія суддів відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України приходить висновку про необхідність скасування оскаржуваного судового рішення та ухвалення нового про задоволення заяви ТзОВ ««Нью Файненс Сервіс» про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 367, 368, 372, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 383 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» - задовольнити.

Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 11 серпня 2020 року скасувати.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» про поновлення строків для пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання задовольнити.

Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа виданого 11.07.2016 Сихівським районним судом м. Львова у справі № №464/2085/16 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ФК «Рантьє» заборгованість за кредитним договором №Л69.188.31345 від 11.09.2014 року в розмірі 60942.77 грн. та 1378 гривень судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Постанова складена 27.04.2021 року.

Головуючий: Шеремета Н.О.

Судді: Ванівський О.М.

Мельничук О.Я.