Справа № 288/602/21
Провадження № 2/288/189/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2021 року смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Рудник М. І.,

з участю секретаря судових засідань - Франчук Ю.О.,

відповідачів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 (далі - відповідач -1), ОСОБА_5 (далі - відповідач - 2), ОСОБА_1 (далі - відповідач - 3), ОСОБА_2 (далі - відповідач - 4) про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, посилаючись на те, що він є співвласником земельної ділянки загальною площею 3,0561 га, яка розташована на території Квітневої сільської ради, Попільнянського району, Житомирської області (за межами села Романівка), цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :01:000:0029, з розміром частки - 1/3.

Право власності на вищевказану земельну ділянку підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії АБ № 844035, виданим 26 вересня 2008 року, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 13.

Відповідно до вказаного державного акту, іншими співвласниками земельної ділянки значаться: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Проте вказані особи померли.

Спадкоємцями ОСОБА_6 є його дружина ОСОБА_1 та син ОСОБА_2 , відповідачі, які оформивши спадкові права, не укладають договір оренди на 1/3 частку земельної ділянки.

Спадкоємцями ОСОБА_7 є її діти: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - відповідачі, які не оформляють свої спадкові права на 1/3 частку земельної ділянки.

Через небажання спадкоємців укладати договір на оренду земельної ділянки та оформляти спадкові права, позивач не має можливості укласти договір оренди на належну йому частку, так як вказаний договір мають підписати всі співвласники земельної ділянки.

З метою вільного володіння, користування та розпорядження належною позивачу 1/3 частиною земельної ділянки, виникла потреба у її виділенні в натурі.

Проте, в тому випадку, якщо один із співвласників виявив бажання, не залежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інший співвласник перешкоджає позивачу в реалізації такого права будь - яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такий співвласник має право на звернення до суду.

Крім того, позивач не має можливості і укласти договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна у нотаріальному порядку, через не оформлення відповідачем своїх прав на частку земельної ділянки.

Технічна можливість виділити належну йому 1/3 частину земельної ділянки є, а в результаті виділу 1/3 частини, площа земельної ділянки становитиме 1,0187 га, на яку позивач відповідно до ч. 3 ст. 364 ЦК України, має набути право власності.

Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 12.03.2021 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 93 743 гривень 75 копійок.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить виділити йому у приватну власність в натурі 1/3 частину земельної ділянки загальною площею 3,0561 га, яка розташована на території Квітневої сільської ради (за межами села Романівка), Попільнянського району, Житомирської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер::01:000:0029. Судові витрати покладає на себе.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі.

Відповідно до частини третьої статті 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнали в повному обсязі, не заперечували щодо їх задоволення.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в підготовче судове засідання не з`явились, надали до суду заяви в яких просили справу провести без їх участі, позовні вимоги визнають у повному обсязі.

Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, вислухавши відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.

Частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Як вбачається з Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 844035, виданого 26 вересня 2008 року ОСОБА_3 на підставі розпорядження голови Попільнянської РДА від 22.03.2006 року № 160 є власником земельної ділянки площею 3,0561 га, яка розташована на території Романівської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Співвласниками вказаної земельної ділянки є: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в рівних частках кожен /а.с. 7/.

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку сформованого 11 березня 2021 року Відділом у Попільнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, у Державному земельному кадастрі знайдено інформацію про земельну ділянку площею 3,0561 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування: Житомирська область, Попільнянський район, Квітнева сільська рада (за межами села Романівка), власниками по 1/3 частці земельної ділянки вказані: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , кадастровий номер: :01:000:0029 /а.с. 8-10/.

Відповідно до Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки сформованого 11 березня 2021 року Відділом у Попільнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області № 97-6-0.31-151/176-21, нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 3,0561 га становить 93 743 гривні 75 копійок /а.с. 11/.

Як вбачається з повідомлення Приватної агрофірми «Єрчики» № 209 від 03 березня 2021 року, на усне звернення пайовика ОСОБА_3 , щодо укладання договору оренди земельної ділянки загальною площею 3,0561 га, кадастровий номер: :01:000:0029, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Квітневої сільської ради за межами с. Романівка, співвласником якої є ОСОБА_3 (1/3 частки) необхідно щоб договір оренди підписували всі три співвласники земельної ділянки /а.с. 12/.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 16 жовтня 2019 року Виконавчим комітетом Квітневої сільської ради Попільнянського району Житомирської області, ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис № 70 /а.с. 13/.

Відповідно до свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 , виданого 13 серпня 1972 року Романівським ЗАГС Попільнянського району Житомирської області, запис за № 14 та серії ІІ-ТП № 361330, виданого 09 лютого 1983 року Романівською сільською радою Попільнянського району Житомирської області, запис за № 1, батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вказані ОСОБА_8 та ОСОБА_7 /а.с. 15, 18/.

Як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області № 70/01-16 від 10 квітня 2021 року, ОСОБА_3 відмовлено у посвідчені договору про виділ належних заявнику 1/3 частки земельної ділянки, загальною площею 3,0561 га, розташованої на території Романівської сільської ради, Попільнянського району, Житомирської області, в зв`язку з відсутністю інших співвласників вищевказаної земельної ділянки /а.с. 19/.

Відповідно до статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Норми статей 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Частина 1 статті 356 ЦК України передбачає, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року по справі № 6-12цс13, кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі.

Відповідно до статті 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

У відповідності до частини першої статті 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Положенням статті 364 ЦК України закріплено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Частиною третьою статті 364 цього Кодексу визначено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою КМУ від 25 грудня 2015 №1127.

Статтею 367 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Вчинення нотаріальних дій щодо порядку володіння та користування спільним майном або конкретними його частинами та укладення договорів про визначення розміру часток, зміну розміру часток, а також виділення частки в натурі присвячено пункт 6, глави 1, розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5.

Відповідно до вищевказаного пункту Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зазначено, що договір про виділення частки в натурі може бути укладений між усіма учасниками спільної часткової власності або між кількома з них. Учасники спільної часткової власності вправі укладати договори про визначення розміру часток, зміну розміру часток, а також виділення частки в натурі (поділу). Договори про виділ частки в натурі майна (поділ), право власності на яке підлягає реєстрації, посвідчуються нотаріусом на підставі документів, що посвідчують право власності на таке майно, або на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, якщо державну реєстрацію права власності на нерухоме майно проведено без видачі документа, що посвідчує таке право.

Згідно статті 89 Земельного Кодексу України визначено, що земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом.

Нормами статті 125 Земельного Кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації, цих прав, а відповідно до статті 126 цього ж Кодексу, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до статті 1 Першого Протоколу від 20 березня 1952 року до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04 листопада 1950 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України, можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За нормами частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Зазначені обставини у їх системному зв`язку свідчать, що є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 .

Відповідно до положень частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при зверненні до суду з даним позовом просив залишити судові витрати за ним, а тому суд при ухваленні рішення не здійснює їх розподіл.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. № 7 (Із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2), Пунктом 6, глави 1, розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5; статтями 183, 317, 319, 356-358, 361, 364, 367 ЦК України; статтями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 141, 200, 211, 247, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України; суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності - задовольнити.

Виділити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , у приватну власність, в натурі 1/3 частину земельної ділянки загальною площею 3,0561 га, яка розташована на території Квітневої сільської ради (за межами села Романівка), Попільнянського району, Житомирської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер::01:000:0029.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник