ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи 766/3508/19 Головуючий в І інстанції Ус О.В.
Номер провадження 22-ц/819/500/21 Доповідач Орловська Н.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Орловської Н.В.

суддів: Кутурланової О.В.

Майданіка В.В.

секретар Давиденко І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Херсоні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , від імені якого діє адвокат Гонтар Поліна Анатоліївна, на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 23 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: виконавчий комітет Дніпровської районної у м.Херсоні ради, виконавчий комітет Суворовської районної у м.Херсоні ради, виконавчий комітет Корабельної районної у м.Херсоні ради про визначення місця проживання дитини та надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: виконавчий комітет Корабельної районної у м.Херсоні ради, виконавчий комітет Дніпровської районної у м.Херсоні ради про визначення місця проживання дитини з батьком,

В С Т А Н О В И В:

20.02.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому посилаючись на те, що вона склала вступні іспити до Американського університету Мальти за програмою «Англійська мова для академічних цілей для магістрів з бізнес-управління», де має намір навчатися, та їй запропоновано укласти трудовий договір та працювати на Мальті , просила визначити місце проживання спільної з відповідачем ОСОБА_2 неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із нею за адресою: АДРЕСА_1 , а також надати їй дозвіл на тимчасовий виїзд дитини за межі України до Республіки Мальта, а також до країн Шенгенської угоди, з неповнолітньою дитиною ОСОБА_4 без згоди та супроводу батька на строк до 15 жовтня 2023 року включно.

В обґрунтування позову зазначала про неналежне виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, наявність заборгованості зі сплати аліментів, необхідності дитині у лікуванні хронічного бронхіту середземноморським повітрям та відмову батька надавати дозвіл на виїзд доньки за кордон, а також наявність кримінального провадження відносно відповідача за незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами, що негативно його характеризує.

27.05.2019 р. ОСОБА_2 подано зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 , у якій просив визначити місце проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_2 , за місцем його фактичного проживання.

Зустрічний позов обґрунтований тим, що ОСОБА_2 має можливість забезпечити свою доньку матеріально та виховати її в атмосфері любові в поваги, характеризується позитивно за місцем проживання та серед представників національної меншини, у зв`язку з чим вважає за доцільне проживання дитини ОСОБА_4 разом із батьком.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 23 грудня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з її матір`ю ОСОБА_1 до досягнення дитиною 14-річного віку. В задоволенні решти вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 384,20 грн.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено в повному обсязі.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 мотивовано тим, що батьки ОСОБА_4 , не перебуваючи у шлюбі, після припинення спільного проживання дійшли згоди щодо визначення місця проживання дитини, оскільки дитина проживала з матір`ю. Суд погодився з висновком органу опіки та піклування Виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Херсоні ради в частині визначення місця проживання ОСОБА_5 з матір`ю, оскільки підстав для зміни місця проживання дівчинки не встановлено. Незважаючи на прихильність дитини до обох батьків, найвищим інтересам дитини відповідатиме її проживання саме з матір`ю, якою створено сприятливі умови для її проживання, гармонійного психологічного розвитку.

Крім того, судом враховано, що відповідач за первісним позовом і позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 проживає разом з новою дружиною та трьома дітьми, а тому у випадку визначення місця проживання ОСОБА_4 разом з батьком життя дитини зазначає значних змін, що може негативно вплинути на її психоемоційний стан.

Щодо вимог ОСОБА_1 про надання дозволу на тимчасовий виїзд ОСОБА_4 за межі України без дозволу батька, то суд першої інстанції, посилаючись на позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 04.07.2018 р. у справі № 712/10623/17, зазначив, що дозвіл на виїзд неповнолітньої дитини за межі України без згоди та супроводу батька не передбачає можливості його видачі на майбутні, постійні поїздки, є разовим, тобто таким, що надається судом на конкретно визначену поїздку із конкретно визначеним періодом перебування за кордоном.

З огляду на викладене суд вважав, що надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька не тільки на Мальту, а й інші країни Шенгенської Угоди без визначення відповідного часового проміжку перебування дитини в кожній державі, мети такого виїзду, не свідчить про одноразовий виїзд та призведе до порушення прав дитини, а також батьківських прав відповідача ОСОБА_2 , оскільки вони тривалий час будуть позбавлені права на особисті зустрічі, на піклування батька про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, у зв`язку з чим дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення таких позовних вимог ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а також неврахування судом правової позиції Великої Палати Верховного Суду по справі № 712/10623/17, просить рішення суду в частині відмови щодо надання дозволу ОСОБА_1 на тимчасовий виїзд за межі України до Республіки Мальта та країн дії Шенгенської угоди малолітньої дитини ОСОБА_4 без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення вказаних вимог.

В обґрунтування скарги вказує на те, що згідно листа Американського університету Мальти ОСОБА_1 запропоновано зарахування до університету та навчання починаючи з весни 2019 року, у зв`язку з чим їй та її доньці ОСОБА_4 видано тимчасові дозволи на навчання. Крім того, ОСОБА_1 орендовано житло на території Республіки Мальта у м. Марсаскала, укладено договір з компанією «Malta Crown Limited» щодо надання освітніх послуг ОСОБА_6 , а також укладено трудовий договір з компанією «Юрейже грейн ЛТД». Проживання разом з матір`ю та навчання на території Республіки Мальта якнайкраще відповідатиме інтересам дитини, а відповідач чинить перешкоди у її виїзді за кордон, проте судом першої інстанції вказаних обставин не враховано. Зазначає, що несе усі фінансові витрати, пов`язані з утриманням дитини, відповідач ухилявся від надання допомоги, обмежуючись сплатою 500 грн на місяць.

Звертає увагу, що відмовляючи у задоволенні частини позовних вимог суд в порушення норм процесуального закону належним чином не обґрунтував та навів підстави такої відмови. Враховуючи, що предметом спору є надання дозволу на виїзд дитини за кордон без дозволу батька, тому строк, на який надається такий дозвіл, мав визначити суд з урахуванням з`ясованих у справі обставин.

Крім того зазначає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального закону щодо строку розгляду справи.

У відзиві на апеляційну скаргу, поданому адвокатом Гонтар П.А., що діє від імені ОСОБА_2 , просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, оскільки остання має право на проживання за кордом до 23 березня 2021р., тоді як трудовий договір розірваний рішенням директора компанії роботодавця від 15.01.2021р. через скорочення штату працівників.

В апеляційній скарзі, поданій адвокатом Гонтар П.А., яка діє від імені ОСОБА_2 просить рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 23.12.2020 р. в частині відмови у задоволенні зустрічного позову, а також в частині задоволення первісних позовних вимог скасувати та постановив нове судове рішення, яким визначити місце проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_2 за місцем його фактичного проживання: АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що за місцем проживання батька створені належні та достатні умови, необхідні для проживання та навчання ОСОБА_4 , якій виділена окрема кімната, а сам відповідач здатен повністю забезпечити свою дочку належним вихованням в атмосфері любові, моральних цінностей та поваги до прав дитини. Проте, судом першої інстанції вказаним обставинам не надано належної оцінки, а докази, на які посилався суд у своєму рішенні, є недопустимими.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегією суддів встановлені такі обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітньої ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 18.07.2012 року (а. с. 8, т.1).

За відомостями домової книги АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстровані за вказаною вище адресою (а. с. 11-12, т.1).

Постановою державного виконавця державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні від 14.08.2014 року відкрито виконавче провадження №44405888 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 500,00 грн. щомісячно, починаючи з 05.09.2013 року та до повноліття дитини (а.с. 13, т.1).

Постановою державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області 18.12.2018 року відкрито виконавче провадження №57927573 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. щомісячно, починаючи з 05.09.2013 року та до повноліття дитини (а.с. 20, т. 1).

Згідно акту обстеження умов проживання від 31.01.2019 р., складеного головними спеціалістами служби у справах дітей виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Херсоні ради Лебідь А.М. та ОСОБА_7 , проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_4 та встановлено, що житло складається з одноповерхового будинку, з 2-х кімнат, кухні, санітарної кімнати. Умови проживання задовільні. В помешканні в наявності всі необхідні меблі та побутова техніка. В помешканні чисто та затишно. Для дитини є окреме спальне місце, місце для ігор, комп`ютер. В наявності одяг відповідно до віку. За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 . Стосунки в родині дружні, добрі, теплі. Зі слів дитини, вона любить однаково і матір і батька. Дитина спілкується з батьком приблизно один раз на два тижня зі слів матері (а.с. 54, т. 1).

З 09.06.2015 року ОСОБА_2 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 09.06.2015 р. (а.с. 130, т. 1).

Від вказаного шлюбу має малолітню доньку ОСОБА_10 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 13.07.2016 р. (а.с. 131, т. 1).

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області №20.05.2019/16, борг зі сплати аліментів у ОСОБА_2 відсутній (а.с. 132-133, т. 1).

З характеристики, виданої 20.05.2019 р. головою Конгресу азербайджанців України в Херсонській області Керімовим А.Н., вбачається, що ОСОБА_2 є членом Конгресу азербайджанців України в Херсонській області. Активно приймає участь в діяльності організації, підтримує культурні та ділові зв`язки з представниками своєї національності, стоїть на захисті інтересів своєї національної меншини, має активну громадянську позицію. Зарекомендував себе як відповідальна та надійна людина, завжди ввічливий у спілкуванні, неконфліктний у суспільсьтві, чуйний у наданні допомоги. Крім того, приймає активну участь у вихованні двох доньок ОСОБА_4 та ОСОБА_10 . ОСОБА_2 є людиною з високими моральними якостями (а.с. 136, т. 1).

За характеристикою, складеною сусідами ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 та мешкав за вказаною адресою з 1997 року по 2012 рік. Проживав разом зі своєю сім`єю: батьком ОСОБА_21 та братами ОСОБА_22 та ОСОБА_23 . Сім`я проживала дружньо, сварки в родині не зафіксовані. Конфліктних ситуацій з сусідами зафіксовано не було, скарг на ОСОБА_2 не надходило, характеризується з позитивного боку. Усі сусіди знають його як людину чесну, привітну, дружелюбну та товариську. Завжди ввічливий та тактовний. За характером спокійний, врівноважений, розсудливий, користувався повагою серед проживаючих в будинку. У зловживанні спиртними та наркотичними засобами помічений не був, завжди охайно вдягнений (а.с. 137, т. 1).

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_2 є фізичною особою підприємцем, з основним видом економічної діяльності: 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування (а.с. 162, т. 1).

Відповідно до договору про надання послуг з розробки стратегії розвитку бізнесу від 10.06.2019 р., укладеного між ФОП ОСОБА_2 та Приватним підприємством "Єврокомершл Дистриб`юшн", останній укладено щодо надання ОСОБА_2 послуг підприємству, містить положення щодо оплати послуг, строку дії договору, тощо (а.с. 163-165, т. 1).

З характеристики, складеної сусісадми ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 вбачається, що ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_2 з 2016 року. Проживає разом зі своєю дружиною ОСОБА_29 , а також малолітньою дочкою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Крім того, на його утриманні знаходиться донька від першого шлюбу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Сварки в родині не зафіксовані, зарекомендував себе як турботливий батько, що бере активну участь у вихованні своїх дітей. Конфліктних ситуацій з сусідами зафіксовано не було, скарг на ОСОБА_2 не надходило, характеризується з позитивного боку. Усі сусіди знають його як людину чесну, привітну, дружелюбну та товариську. Завжди ввічливий та тактовний. За характером спокійний, врівноважений, розсудливий. До кримінальної відповідальності не притягувався. Суперечок із представниками влади не мав. До алкогольних напоїв та наркотичних засобів ставлення виключно негативне (а.с.166, т. 1).

Згідно характеристики, виданої 23.05.2019 р. Імамом Мусульман м. Херсона та області шейхом Казимом, ОСОБА_2 зарекомендував себе як добропорядний мусульманин, який регулярно відвідує мечеть, піклується про збереження своєї віри, моральності та благочестя. Виховує двох доньок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яким прививає традиції ісламу. Проживає з донькою та своєю дружиною ОСОБА_29 , а також дочкою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Сім`я дотримується звичаїв та законів ісламу, мають тверді релігійні переконання, притримуються моральних законів, принципів та цінностей релігії. Негативних проявів характеру у поведінці ОСОБА_2 не замічено. У спілкуванні відкритий, ввічливий, розсудливий, товариський, не агресивний (а.с. 167, т. 1).

Згідно довідки №61 від 23.05.2019 р., виданої Херсонським ясла-садком №31 комбінованого типу Херсонської міської ради, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 відвідувала ясла-садок з 22.12.2015 р. по 27.06.2018 р. Вихованням та опікою дитини батько ОСОБА_2 займався, відвідував її за місцем виховного закладу, приймав активну участь в житті дитини (зі слів вихователя ОСОБА_30 ) (а.с. 168, т.1).

Відповідно до висновку про стан сімейних відносин та сфери спілкування ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ), складеного 18.06.2019 р. кандидатом психологічних наук, старшим викладачем кафедри психології та педагогіки дошкільної освіти Херсонського державного університету Фоміною І.С. , за результатами, отриманими в ході бесіди з психологом, спостереження та проведення проективних методик "Моя сім`я" та "Два будинки" зроблено висновки, зокрема, про те, що найближчими та емоційно значущими для дитини виступають молодша сестра та батько. Фігура мами визиває у дитини негативні відчуття та емоції, відчутий дискомфорт блокує можливість охарактеризувати свою маму у ході психологічної бесіди. Крім речення - "Маму звуть ОСОБА_32 " - дитина не змогла сказати більш нічого і перевела розмову у зовсім інше русло. В той час, коли про батька і сестру вона могла розповідати багато часу: як вони граються, люблять відпочивати разом, а потім сумують один за одним. Розлука з батьком та сестрою пригнічує емоційний стан дитини. ОСОБА_4 почуває себе захищеною, щасливою та емоційно врівноваженою коли вона знаходиться поряд зі своїм батьком та сестрою і мріє жити з ними в одному будинку і ніколи не розлучатися. Для дитини дружні та міцні стосунки з батьком і сестрою є цінною основною для розвитку і гармонійного виховання всебічно-розвиненої особистості дитини (а.с. 170-173, т. 1).

Згідно листа Центру розвитку дитини "Мудрик", наданого на адвокатський запит від 23.07.2019 р., ОСОБА_4 відвідує заняття Центру з січня 2019 року, - заняття з англійської мови, логопеда та дитячий літній табір. Англійська мова (групове заняття) вартість навчання становила 560 грн./міс. (з квітня місяця 750 грн.); заняття з логопедом вартість навчання становила 110 грн. за 1 заняття, літній дитячий табір: з 08.07. - 12.08, з 15.07.-19.07, з 22.07.-26.07 оплата становила 1150 грн. за тиждень; з 12.08.-16.08 оплата становить 1300 грн. за тиждень. Оплату за навчання ОСОБА_4 здійснює мати ОСОБА_1 . До Центру приводила та забирала дитину мати ОСОБА_1 . Успіхами дитини цікавиться мати дитини ОСОБА_1 . ОСОБА_2 не приводив та не забирав з Центру ОСОБА_4 . Відвідуванням занять доньки ОСОБА_4 батько ОСОБА_2 не цікавився (а.с. 201, т. 1).

Згідно листа керівника студії танців "Мастер клас", наданого на адвокатський запит, ОСОБА_4 відвідувала студію танців з 15.01.2019 р. по 31.05.2019 р. Вартість відвідування студії на місяць 350 грн. за 8 тренувань, одноразове відвідування 70 грн. Оплату за відвідування студії танців дитиною здійснює мати ОСОБА_1 . Приводить/забирає дитину до/з студії мати ОСОБА_1 . Успіхами дитини та її вихованням цікавиться мати ОСОБА_1 . Батько ОСОБА_2 ні разу не приводив/забирав дитину ОСОБА_4 до/з студії. (а.с. 203, т. 1)

З довідки №07-31/70 від 26.07.2019 р., виданої Херсонською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №53 Херсонської міської ради, вбачається, що ОСОБА_4 навчається у 2-В класі з квітня 2019 року. Дівчинка проживає разом з мамою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_4 . Вихованням дитини займається мати, яка постійно відвідує батьківські збори та інші заходи (семінари, відкриті заняття для батьків). Бере активну участь у житті дитини і класу. Батько, ОСОБА_2 вихованням ОСОБА_5 не займається. За період навчання дівчинки у школі жодного разу у школі не був. Класному керівникові ніколи не телефонував з привод шкільних успіхів дитини та поведінки (а.с. 205, т. 1).

Відповідно до листа Херсонського державного університету №Т-15з/03-27 від 15.08.2019 р., на адвокатський запит від 08.05.2019 р. соціально-психологічна служба Херсонського державного університету надала наступну інформацію, зокрема констатовано:

- взаємовідносини між ОСОБА_1 (матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ) та ОСОБА_2 (батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ) деструктивні, патологічні;

- взаємостосунки між мамою ОСОБА_1 і донькою ОСОБА_4 довірливі, емоційно теплі, дитина почуває себе щасливою, спокійною, захищеною. Атмосфера спілкування та виховання у діаді "мати-донька" сприятлива для гармонійного, всебічного інтелектуального і психоемоційного розвитку дитини, а також самостійності, адаптації до нових умов життя;

- взаємовідносини між донькою ОСОБА_4 та біологічним батьком ОСОБА_2 конфліктні, деструктивні, руйнівні для особистості дитини. У подальшому такі взаємовідносини будуть сприяти розвитку психоемоційних і невротичних розладів, порушенню гармонійного розвитку особистості, комунікативних навичок у відносинах з оточуючими, адекватної соціальної адаптації. ОСОБА_2 не враховує бажання та інтереси дитини, вікові та психоемоційні особливості, запобігає гармоніному розвитку особистості;

- взаємовідносини між ОСОБА_4 та дружиною її батька ОСОБА_33 нейтрально ігноруючі, спілкування не сформовано, дитина почуває себе у родині батька дискомфортно, беззахисною, непотрібною.

Проживання ОСОБА_4 з батьком, на думку соціально-психологічної служби, негативно вплине на психо-емоційний, інтелектуальний розвиток дитини та адаптацію до нових соціальних умов проживання, що може призвести до порушення гармонійного розвитку, цілісного Я-образу, тощо.

Враховуючи інтереси дитини, дитина повинна проживати з матір`ю, а виїзд без дозволу батька дитини за межі України позитивно вплине на розвиток дитини (а.с. 202-212, т. 1).

За розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 03.06.2020 р. ОСОБА_2 заборгованості зі сплати аліментів не має (а.с. 48, т. 2).

Згідно акту обстеження умов проживання від 25.06.2020 р. складеного працівниками служби у справах дітей виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Херсоні ради Лебідь А.М. та Бабенко Н.Ю. , проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_6 та встановлено, що житло на третьому поверсі трьохповерхового будинку та складається з однієї кімнати: кухня, вітальня, санітарна кімната. В помешканні зроблений сучасний ремонт, в наявності сучасні меблі та побутова техніка. В помешканні чисто та затишно. Для дитини наявне окреме спальне місце, місце для занять, створено належні умови для виховання та розвитку, в наявності одяг та речі відповідно до віку та сезону. За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 . Стосунки в родині дружні, добрі, теплі. Мати стверджує, що дитина постійно проживає з нею та іноді спілкується з батьком (а.с. 87, т. 2).

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 25.06.2020 р., складеного працівниками служби у справах дітей виконавчого комітету Корабельної районної у м. Херсоні ради Скиба О.В., Беляєвим В.П. , проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_2 та встановлено, що житло розмішено на першому поверсі одноповерхового будинку та складається з чотирьох кімнат, кухня, санвузол. Будинок сучасний, меблі нові, в наявності необхідні предмети побуту, побутова техніка, комунальні послуги в будинку; є автономне опалення, гаряча та холодна вода, газовий котел. В будинку тепло, чисто. Для ОСОБА_4 виділено окрему кімнату. В будинку проживають та мають постійне місце реєстрації: відповідач, його дружина ОСОБА_33 , сестри ОСОБА_5 - ОСОБА_36 , 2016 р.н., ОСОБА_37 , 2019 р.н., ОСОБА_38 , 2019 р.н. ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю. Батько приймає участь в утриманні та вихованні. У родині відповідача між усіма членами родини дружні стосунки, створені усі умови необхідні для виховання та розвитку (а.с. 88, т. 2).

За висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Херсоні ради від 26.11.2020 р. №2-49/1900, доцільним визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_4 з матір`ю ОСОБА_1 . (а.с.141-142, т.2)

Відповідно до характеристики ОСОБА_4 з ЗОШ №53, мати ОСОБА_1 приділяє багато уваги вихованню доньки та її розвитку, приймає активну участь у житті класу, а батько декілька разів відвідував дитину, цікавився її шкільним життям. (а.с.143, т.2)

31.08.2020 року проведено бесіду з дитиною представниками Служби у справах дітей Дніпровської районної у м. Херсоні ради під час якої встановлено, що дівчинка проживає разом з мамою та систематично спілкується з батьком, якого дуже любить, але проживати більше хоче з мамою. (а.с. 144, т.2)

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, спір між сторонами стосується, зокрема, визначення місця проживання їхньої неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

Відповідно до частин першої, другої статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

У статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини (стаття 9 Конвенції про права дитини).

Відповідно до статті 18 цієї Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Наведеними нормами закріплено основоположний принцип забезпечення найкращих інтересів дитини, якого необхідно дотримуватися, зокрема, при вирішенні питань про місце проживання дитини у випадку, коли її батьки проживають окремо; про тимчасове розлучення з одним із батьків у зв`язку з необхідністю виїхати за межі країни, у якій визначено місце проживання дитини, з іншим із батьків з метою отримання освіти, лікування, оздоровлення та з інших причин, обумовлених необхідністю забезпечити дитині повний і гармонійний фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток, а також необхідний для такого розвитку рівень життя.

Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень ЄСПЛ, у тому числі шляхом застосування статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР.

Відповідно до статті 8 Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Ця стаття охоплює, зокрема, втручання держави в такі аспекти життя, як опіка над дитиною, право батьків на спілкування з дитиною, визначення місця її проживання.

Так, рішенням у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13) ЄСПЛ, установивши порушення статті 8 Конвенції, консолідував ті підходи і принципи, що вже публікувались у попередніх його рішеннях, які зводяться до визначення насамперед найкращих інтересів дитини, а не батьків, що потребує детального вивчення ситуації, урахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, дотримання справедливої процедури у вирішенні спірного питання для всіх сторін.

На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що в усіх рішеннях, що стосуються дітей, забезпечення їх найкращих інтересів повинно мати першочергове значення. Найкращі інтереси дитини залежно від їх характеру та серйозності можуть перевищувати інтереси батьків.

При цьому при вирішенні питань, які стосуються її життя, дитині, здатній сформулювати власні погляди, має бути забезпечено право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що її стосуються, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю.

Визначаючи місце проживання дитини ОСОБА_4 з матір`ю, суд першої інстанції надав належну оцінку наявним у справі доказам, на підставі яких достатньо повно установив обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Зокрема, зібрані докази свідчать про те, що і позивач, і відповідач мають позитивні характеристики, отримують стабільний дохід та забезпечені належними житловими умовами.

Судом встановлено, що після фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами і до теперішнього часу дитина постійно проживає разом з матір`ю ОСОБА_39 , яка забезпечує їй належні умови проживання, гармонійний фізичний та емоційний розвиток, освіту, піклується про дитину, вибудовує з дитиною довірливі теплі стосунки та не чинить дитині перешкод у її спілкуванні з батьком ОСОБА_2 .

При цьому, батько дитини ОСОБА_2 на момент виникнення спірних правовідносин проживає разом з дружиною ОСОБА_29 та їх спільною донькою ОСОБА_10 .

Визначаючи місце проживання малолітньої ОСОБА_4 суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що проживаючи разом з матір`ю дитина має усталений спосіб життя, який відповідає її віковим, емоційним та фізичним потребам, а тому відсутні підстави для його зміни шляхом визначення місця проживання з батьком. При цьому, проживання дитини з матір`ю не впливає на реалізацію батьком його прав щодо участі у вихованні дитини, оскільки судом не встановлено обставин щодо чинення перешкод у такому спілкування зі сторони позивача ОСОБА_1 .

Суд першої інстанції при визначенні місця проживання дитини разом із матір`ю надав належну оцінку всім фактичним обставинам справи та правомірно не надав переваги жодному із висновків, що надані старшим викладачем кафедри психології та педагогіки дошкільної освіти Херсонського державного університету Фоміною І.С. , а також психологічному дослідженню спеціалістів соціально-психологічна служба Херсонського державного університету №Т-15з/03-27 від 15.08.2019 р., як такі, що не можуть бути визнані висновками спеціаліста, процесуальний статус яких у вказаних дослідженнях не відповідає вимогам ст. 74 ЦПК України.

Крім того, відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання.

Аналогічні положення закріплені у статті 12 Конвенції про права дитини, згідно з якою держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю.

З огляду на викладене, під час вирішення питання щодо визначення місця проживання підлягає врахуванню думка ОСОБА_4 , викладена нею під час бесіди зі спеціалістами органу опіки та піклування служби у справах дітей Дніпровської районної у місті Херсоні ради, про що складено акт від 31.08.2020 року, згідно якого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , має бажання проживати разом із мамою. (а.с.144, т.2)

Довід апелянта ОСОБА_2 щодо недопустимості вказаного доказу з огляду на присутність під час бесіди з дитиною її матері, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки відсутні підстави вважати вказану обставину такою, що присутність матері могла вплинути на свободу висловлення ОСОБА_40 своїх суджень щодо найкращого для неї постійного проживання із одним із батьків.

Статтею 89 ЦПК України установлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед установленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Зі змісту оскаржуваного судового рішення убачається, що суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення в частині задоволення вимог ОСОБА_1 щодо визначення місця проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 разом з матір`ю та, відповідно, правильно відмовив у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 щодо визначення місця проживання дитини ОСОБА_4 разом з батьком.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене слід дійти висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід залишити без задоволення, а рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 23 грудня 2020 року в частині відмови у задоволенні зустрічного позову, а також в частині задоволення первісних позовних щодо визначення місця проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з матір`ю ОСОБА_39 - залишити без змін.

Щодо рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за межі України до Республіки Мальта та країн дії Шенгенської угоди малолітньої дитини ОСОБА_4 без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 , то колегія суддів зазначає наступне.

У ході розгляду справи судом встановлено, що 18 червня 2018 року ОСОБА_2 складено заяву, якою він надав згоду на тимчасові виїзди за кордон, до Республіки Мальта, а також до країн Шенгенської угоди, з метою туризму та відпочинку, його малолітній доньці ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 у супроводі матері ОСОБА_1 , якій надав повноваження на час поїздок вирішувати всі питання стосовно доньки і яка забезпечить своєчасне повернення доньки до України. Справжність підпису ОСОБА_2 засвідчено приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Шевченко Н.В., зареєстровано у реєстрі за №1579. Вказана заява була дійсна до 18 грудня 2018 року. (а.с. 18, т. 1).

Згідно листа Американського університету Мальти від 06.08.2018 р., ОСОБА_39 запропоновано зарахування до університету та прийняття до програми підготовки магістрів з бізнес-управління, починаючи з весни 2019 року. Назва програми Англійська мова для академічних цілей (ЕАР) для магістрів з бізнес-управління; тривалість програми 2 роки, дата початку програми 14 січня 2019 року, організаційні збори студентів перед початком навчального року 10 січня 2019 р. із часом завершення навчання у січні 2021р. (а.с. 21-22, т. 1).

ОСОБА_39 видано тимчасовий дозвіл на навчання на Мальті , дійсний до 30.06.2019 року, що підтверджено відповідним дозволом №МТ 4690844 від 04.09.2018 р.(а.с. 23-24, т. 1).

ОСОБА_6 видано тимчасовий дозвіл на навчання на Мальті, дійсний до 30.06.2019 року, що підтверджено відповідним дозволом №МТ 2442676 від 04.09.2018 р.(а.с. 25-26, т. 1).

За договором оренди від 07.07.2018 р., укладеним між ОСОБА_41 та ОСОБА_42 , ОСОБА_39 прийняла в оренду квартиру АДРЕСА_1 , тривалістю 6 місяців, з 07 липня 2018 року по 06 січня 2019 року, орендна плата складає 950,00 євро і додатково 50,00 євро на загальні витрати, тобто загальна сума орендної плати складає 1000,00 Євро на місяць та підлягає сплаті готівкою (а.с. 27-31, т. 1).

Відповідно до листа Компанії з обмеженою відповідальністю "EURASIA GRAND LTD" від 05.09.2018 р., запропоновано ОСОБА_43 посаду Керівника відділу контрактів в Компанії, на довгий термін, посада відкрита на 10 років. Спершу, хотіли б укласти договір терміном 5 років на умовах, які обговорювалися, з правом продовження ще на 5 років (а.с. 79-81, т. 1).

Згідно договору про надання освітніх послуг від 08.10.2018 р. укладеного між Компанією "Malta Crown Limited" та ОСОБА_41 , яка діє в подальшому за ОСОБА_44 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , останній надано послугу: перебування у школі з понеділка по п`ятницю 13.00-19.00, включаючи англійську програму 10 уроків на тиждень, російську розвиваючу програму 20 годин на тиждень, харчування обід, полудник, вечеря (арк. справи 41-44 Том 1).

Згідно трудового договору, укладеного 12.10.2018 року між Компанією "ЮРЕЙЖЕ ГРЕЙН ЛТД" та ОСОБА_41 , останню роботодавець призначає та працевлаштовує на посаду менеджера з продажу, строк дії договору шістдесят місяців, з 15.10.2018 року (а.с. 33-37, т. 1).

Згідно податкової декларації платника єдиного податку-фізичної особи-підприємця від 30.03.2018 р., ОСОБА_1 отримала дохід від підприємницької діяльності 985000,00 грн. (а.с. 40, т. 1).

У відповідності до податкової декларації платника єдиного податку-фізичної особи-підприємця від 02.01.2019 р., ОСОБА_1 отримала дохід від підприємницької діяльності 990000,00 грн. (а.с. 38, т. 1).

Відповідно до дозволу на проживання МТ5179499, виданого Компанією з обмеженою відповідальністю «Eurasia Grain Ltd», ОСОБА_39 має право на проживання з правом працевлаштування, який дійсний до 23.03.2021 року (а.с. 26-27, т. 2).

За договором оренди від 13.03.2020 р., укладеним між ОСОБА_41 та ОСОБА_42 , ОСОБА_39 прийняла в оренду квартиру АДРЕСА_1 , тривалістю 12 місяців, з 13 березня 2020 року по 13 березня 2021 року (а.с. 28-36, т. 2).

Згідно звіту, складеного співробітником агентства соціального забезпечення та соціальним працівником відділу судових послуг за ухвалою суду від 08.05.2019 р. (агенство "Appogg") оцінено умови проживання ОСОБА_45 на Мальті : квартира на 5 поверсі у блоці з квартирами, що оснащена ліфтом; має відкрите планування (кухня, вітальня, балкон). Три спальні кімнати, є спальна кімната неповнолітньої, в якій наявні одяг та іграшки, два односпальних ліжка. Зі слів ОСОБА_45 інші вільні спальні кімнати також мають односпальні ліжка, які не використовуються. Квартира має ванну кімнату та вбиральню, простора та світла, близька до магазинів та пляжу. На перший погляд відповідає вимогам, чиста та безпечна. Квартира відповідає потребам неповнолітньої дитини, мати бажає щоб донька жила з нею на Мальті , а батьку надасть можливість бачити дитину 1 раз на рік в Україні і підтримувати зв`язок через відеодзвінки в режимі онлайн (а.с. 37-44, т. 2).

Згідно висновку органу опіки та піклування Корабельної районної у м. Херсоні ради від 11.08.2020 р. №02-14-269-25, доцільним є надання дозволу на виїзд малолітньої ОСОБА_4 у супроводі матері ОСОБА_1 за межі України без згоди батька ОСОБА_2 до Республіки Мальта строком на один рік за умови проживання ОСОБА_4 з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 74-76, т. 2).

При ухваленні рішення про відмову у задоволення вимог про надання позивачу дозволу на виїзд дитини у супроводі матері без супроводу батька та його письмової згоди суд дійшов висновку, що надання такої згоди без визначення відповідного періоду часу перебування дитини на Мальті та в інших країнах Шенгенської Угоди в кожній із держав та мети такого виїзду не є одноразовим виїздом, тому призведе до порушення прав дитини та батьківських прав відповідача на спілкування та виховання дитини.

Проте з таким висновком апеляційний суд погодитись не може, оскільки зі змісту позовної заяви та пояснень ОСОБА_1 та її представника в суді вбачається, що виїзд дитини у супроводі матері до Республіки Мальта за відсутності письмової згоди батька на такий виїзд обумовлена об`єктивними чинниками.

Зокрема, встановлено, що ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність у сфері електронного маркетингу, міжнародного ділового адміністрування. Розвиток у цій діяльності потребує не тільки набутих нею знань та навичок, а і удосконалення їх та розвитку за європейськими програмами у фаховій сфері. За для досягнення такої освітньої мети позивач склала іспити та запрошена до зарахування на дворічне навчання до Американського університету Мальту на контрактній основі починаючи із весни 2019р. ( а.с.21-22 т.1).

Для реалізації здобуття такої освіти позивачем здійснені заходи по забезпеченню житлом на період навчання, а також укладений трудовий контракт на працевлаштування у майбутньому. Крім того, забезпечено навчання дитини у приватній школі, яку дитина відвідувала впродовж тривалого часу під час тимчасового перебування на Мальті разом із матір`ю у період часу із вересня по грудень 2019р. Проти такого виїзду батько дитини не заперечував.

Як вбачається із змісту бесід із дитиною, остання позитивно висловлювалась про своє проживання і навчання за кордоном.

Після повернення в Україну позивач забезпечує подальше вивчення дитиною іноземної мови, найкращий розвиток та відвідування гуртків, тоді як відповідач не надав будь-яких доказів своєї участі у більш широкому та всебічному, гармонійному розвитку дитини, ніж сплату аліментів у розмірі 500 грн. на місяць у відповідності до рішення суду, та надання допомоги шляхом придбання речей та одягу.

Крім того, за змістом позовної заяви вбачається, що у цій частині вимог визначений конкретний термін перебування дитини за кордоном на період навчання до 15.10.2023р.

В ході розгляду справи позивач зазначала, що можливість виїзду дитини до інших країн Шенгенської Угоди у цей же період часу обумовлена тим, що освітня програма навчання дитини у приватній школі передбачає вивчення декількох іноземних мов та можливість відвідин інших країн для вдосконалення мовної практики.

Суд першої інстанції на вказані обставини уваги не звернув, а тому за відсутності будь-яких ризиків щодо порушення батьківських прав відповідача внаслідок неповернення дитини до України чи намагання виключити його з життя ОСОБА_4, надав перевагу забезпеченню прав батька дитини на спілкування із нею всупереч найкращим інтересам дитини на отримання якісної освіти, гармонійного та всебічного її розвитку під час перебування разом із матір`ю ОСОБА_1 в Республіці Мальта .

Апеляційний суд звертає увагу на те, що попри важливість для позивача вирішення спору у зазначеній частині у найбільш стислі терміни, зумовлені обмеженим строком її навчання за кордоном із весни 2019р., справа перебувала у провадженні суду протягом двох років із січня 2019р. по час ухвалення рішення у справі 23.12.2020.

Така тривалість розгляду створила для позивача додаткові перешкоди на здобуття спеціальної освіти та додаткових витрат на продовження навчального контракту на 2021рік, оплату реєстраційного навчального збору для навчання дитини у приватній школі у розмірі 100 Євро та зарахування дитини на 2021-2022 навчальний рік, про що свідчать надані письмові докази.

Конституція України гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

14 липня 2016 року Верховна Рада України внесла зміни до Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», вилучивши з нього норми, що регулювали питання виїзду дитини за кордон, у тому числі можливість виїзду на підставі рішення суду в разі відсутності згоди одного з батьків.

З цього часу єдиним законом, що регулює порядок виїзду дітей за межі України, є стаття 313 ЦК України, якою встановлено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними, крім випадків, передбачених законом.

Разом з тим за змістом положень статті 124 Конституції України та статті 15 ЦК України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Пунктами 3, 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, установлено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку.

Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється:

за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску;

без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред`явлення, зокрема, рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Таким чином, чинним законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок такого виїзду за згодою батьків або з дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Статтями 7, 155 СК України встановлено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Стаття 27 цієї Конвенції передбачає - держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Ураховуючи встановлені обставини, зокрема те, що дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає з матір`ю, яка забезпечує їй повний і гармонійний фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток, а також рівень життя, необхідний для такого розвитку; урахувавши те, що дитина тривалий час проживала у Республіці Мальта, де вона зарахована на навчання, а мати має постійну роботу, житло і здатна забезпечити дитину усім необхідним, а також узявши до уваги положення статей 157, 161 СК України, слід дійти висновку, що надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини з матір`ю до Республіки Мальта із зазначенням певного періоду, на який видається такий дозвіл, відповідатиме найкращим інтересам дитини.

Щодо доводів ОСОБА_2 про порушення його прав, як батька, на спілкування з дитиною внаслідок її тимчасового перебування за кордоном, то апеляційний суд вважає, що інтереси батьків мають право на реалізацію такою мірою та в такий спосіб, які відповідатимуть саме інтересам забезпечення повноцінного розвитку та зростання неповнолітньої дитини. Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 не надав доказів, які б свідчили про те, що тимчасовий виїзд малолітньої ОСОБА_4 за кордон, зокрема до Республіки Мальта, буде суперечити її інтересам чи якимось іншим чином негативно вплине на її життя. У той час, як позивачем ОСОБА_1 доведено, що на території Республіки Мальта нею забезпечено та гарантовано належні умови для повноцінного, здорового, гармонійного розвитку її неповнолітньої дитини ОСОБА_4 .

Крім того, положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини, а тимчасовий виїзд дитини за кордон (із визначенням конкретного періоду) у супроводі того з батьків, з ким визначено її місце проживання та який здійснює забезпечення дитині рівня життя, необхідного для всебічного розвитку, не може беззаперечно свідчити про позбавлення іншого з батьків дитини передбаченої законодавством можливості брати участь у її вихованні та спілкуванні з нею. У такій категорії справ узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність в одного з батьків права відмовити в наданні згоди на тимчасовий виїзд дитини за кордон з іншим з батьків є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди.

Також колегія суддів відхиляє довід ОСОБА_2 щодо відсутності у ОСОБА_1 намірів повернути малолітню ОСОБА_4 на територію України, оскільки доказів того, що позивачка виїздить до Республіки Мальта з дитиною на постійне місце проживання суду не надано і в ході судового розгляду не встановлено.

Таким чином, суд вважає, що тимчасовий виїзд дитини разом з матір`ю за межі України з метою навчання за кордоном є доцільним для розвитку дитини і повністю відповідає її інтересам, а відмовляючи у наданні дозволу на виїзд дитини за кордон на навчання, батько діє всупереч інтересам дитини.

Відмовляючи у задоволенні вказаних позовних вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції помилково виходив з того, що за позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 712/10623/17, дозвіл на виїзд дітей за кордон у супроводі одного з батьків за відсутності згоди другого може бути наданий лише на конкретний одноразовий виїзд, оскільки вказаний висновок був зроблений у постанові Верховного Суду України від 12 квітня 2017 року у справі № 6-15цс17, від якого Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року вирішила відступити та зазначила, що дозвіл на виїзд дитини за кордон у супроводі одного з батьків за відсутності згоди другого може бути наданий на певний період, з визначенням його початку й закінчення.

Виходячи з викладеної вище позиції Великої Палати Верховного Суду, суд вважає, що термін виїзду дитини за кордон необхідно визначити з дати набрання законної сили вказаним судовим рішенням до часу закінчення строку навчання до 01 серпня 2022 року.

Наведений період часу перебування дитини на Мальті , обумовлений наявними у справі доказами щодо терміну навчання позивача у навчальному закладі за вступною програмою на один рік та тривалістю 2021-2022 річного навчального року у приватній школі за місцем навчання дитини.

Не спростовує такий висновок та обставина, що трудовий контракт, чинність якого на час вирішення справи судом першої інстанції не була спростована чи заперечена відповідачем, розірваний у січні 2021р. Докази розірвання контракту в односторонньому порядку роботодавцем надані відповідачем ОСОБА_2 . Джерела отримання таких доказів останній пояснив тим, що отримав їх саме від керівника Компанії "ЮРЕЙЖЕ ГРЕЙН ЛТД" під час перебування останнього в м. Херсоні.

ОСОБА_1 не заперечувала вказаної обставини та пояснила, що про розірвання контракту довідалась лише після отримання відзиву відповідача на її апеляційну скаргу та зазначила, що за вказаним контрактом із моменту його укладання не працювала, однак і без працевлаштування на час навчання має достатні доході для забезпечення себе і дитини за кордоном.

Позивачем надані належні докази, що підтверджують наявність у неї достатнього доходу отриманого впродовж 2018-2020 років та від здійснення підприємницької діяльності і на теперішній час, що дає підстави для висновку про спроможність забезпечити належне утримання і навчання дитини за місцем свого перебування під час отримання освіти.

Разом із тим, суд погоджується з доводами відповідача ОСОБА_2 та його представника про те, що чинним законодавством передбачено можливість ухвалення судом рішення на виїзд дитини лише до конкретно визначеної країни, а тому вимоги позивача ОСОБА_1 в частині надання дозволу на виїзд малолітньої ОСОБА_4 без дозволу та супроводу батька до країн Шенгенської угоди задоволенню не підлягають.

Крім того, апеляційний суд враховує, що надані позивачем докази щодо обсягу навчальної програми у приватній школі не містять інформації про обов`язковість виїзду учнів до інших країн в межах навчального курсу.

Посилання ОСОБА_1 на необхідність формулювання позовних вимог в частині визначення країни перебування для виїзду з підстав особливостей виду візи, яка надається для такого перебування, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки питання щодо отримання того чи іншого виду візи для виїзду за кордон не є предметом розгляду даної справи та не може бути підставою для надання дозволу щодо виїзду дитини без дозволу батька до необмеженого кола країн.

З урахуванням установлених судом обставин, які свідчать про те, що тимчасовий виїзд до Республіки Мальта у супроводі матері ОСОБА_1 відповідатиме найкращим інтересам дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , апеляційний суд дійшов висновку, що такий дозвіл за відсутності згоди батька може бути наданий на підставі рішення суду на період з 16 березня 2021 року по 15 жовтня 2023 року, а тому на підставі п.3,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вказаних позовних вимог слід скасувати та ухвалити нове, яким позов ОСОБА_1 про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини без згоди та супроводу батька задовольнити частково.

Згідно ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що апеляційним судом скасовано рішення суду першої інстанції і ухвалено нове про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу батька, тому сплачений нею судовий збір до суду першої інстанції в сумі 768,40 грн. та до апеляційного суду в сумі 1152,60 грн. підлягає стягненню на її користь з ОСОБА_2 .

При цьому, суд враховує принцип пропорційності задоволених позовних вимог і вважає, що їх часткове задоволення внаслідок визначення країни для виїзду тільки Республіки Мальта, а не усіх країн Шенгенської зони, не впливає на розмір судових витрат, які підлягають компенсації позивачці ОСОБА_1 за рахунок відповідача ОСОБА_2 .

Керуючись ст. ст. 141, 367, 374, 375, 376 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , від імені якого діє адвокат Гонтар Поліна Анатоліївна, залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 23 грудня 2020 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 щодо надання дозволу на виїзд дитини у супроводі матері за її місцем навчання за кордон без згоди та супроводу батька скасувати і постановити нове рішення, яким вказані позовні вимоги задовольнити частково.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України до Республіки Мальта неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у супроводі матері ОСОБА_1 без згоди (нотаріально посвідченої заяви) та супроводу батька ОСОБА_2 на період з 11 травня 2021 року по 01 серпня 2022 року.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з часу складання повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено 14 травня 2021 року.

Головуючий ________________ Н.В.Орловська

Судді: ________________ О.В. Кутурланова

________________ В.В.Майданік