Справа №175/3685/21
провадження №4-с/175/17/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2021 pоку Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Васюченка О.Г.,

за участю секретаря Кульпіної Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення-постанову директора Департаменту ДВС,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на рішення-постанову директора Департаменту ДВС. В обґрунтування скарги зазначає, що директором Департаменту ЦВС Міністерства юстиції України Кисельовим М.Є. розглянуто його скаргу від 05.05.2018 «На постанову начальника ВПВР Департаменту ДВС Ярушевської І.І. від 23.06.2017», про що ухвалено Постанову. На думку заявника зазначена Постанова Кисельова М.Є. підлягає скасування в судовому порядку.

ОСОБА_1 у своїй заві до суду про розгляд скарги без його участі підтримав скаргу та просив суд визнати неправомірною та скасувати постанову директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Кисельова Максима Євгеновича №13/20.3-22/21 від 01.09.2021 про результати перевірки законності виконавчого провадження №41936000 за скаргою ОСОБА_1 від 05.05.2018 «На постанову начальника ВПВР Департаменту ДВС Ярушевської І.І., від 23.06.2017»; зобов`язати директора ДВС Міністерства юстиції України Кисельова Максима Євгеновича або іншу посадову особу, яка буде виконувати обов`язки директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України, повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 від 05.05.2018 «На постанову начальника ВПВР Департаменту ДВС Ярушевської І.І. від 23.06.2017», за результатами повторного розгляду вказаної скарги від 05.05.2018 прийняти відповідну постанову, копію якої направити ОСОБА_1

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, про час та дату слухання справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

04 жовтня 2021 року за вх. №ЕП-1658/21-Вх. до суду надійшли заперечення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, згідно яких Міністерство просить суд у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

За таких підстав суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність вказаних вище осіб на підставі наявних у справі доказів, які суд вважає достатніми, оскільки відповідно до ч. 2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Перевіривши матеріали скарги і справи, оцінивши надані та добуті докази, суд вважає скаргу обгрунтованою та підлягаючою задоволенню.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно з вимогами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Примусове виконання рішень в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Відповідно до п. 1 положення про Міністерство юстиції України, Міністерство юстиції України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Міністерство юстиції України є головним (провідним) органом у системі центральних органів виконавчої влади щодо забезпечення реалізації державної правової політики. Таким чином, при прийнятті до примусового виконання виконавчих документів, державний виконавець має діяти на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 08.02.2014 р. на підставі виконавчого листа, виданого Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області 04.12.2013 р., постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Попіва Р.І. відкрито виконавче провадження №41936000 з примусового виконання ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2013 р. по справі №4с-175/2504/2013-ц та встановлений боржнику - начальнику управління ДВС Головного управління юстиції у Дніпропетровській області П`ятницькому А.В. строк для самостійного виконання судового рішення - 7 (сім) днів з моменту отримання постанови про відкриття виконавчого провадження №41936000. Виконавчий лист видано про зобов`язання начальника Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області П`ятницького Андрія Васильовича розгляну,и скаргу ОСОБА_1 від Об квітня 2013 року в частині ненадання начальником Кіровського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції Неклесою М.М. відповіді на заяву від 09 лютого 2013 року на письмово повідомити ОСОБА_1 про результати розгляду скарги в цій частині.

В установлений державним виконавцем строк боржник ОСОБА_3 ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2013 р. по справі №4с-175/2504/2013-ц не виконав без жодних на те поважних причин.

31.03.2014 р., незважаючи на невиконання боржником ОСОБА_3 вищезазначеного судового рішення, постановою старшого державного виконавця Попіва Р.І. виконавче провадження №41936000 закінчено на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (№606-ХІV).

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20.05.2014 по справі №4с-175/1731/2014, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суд Дніпропетровської області від 23.10.2014 р. та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.03.2015 р. скасовано, як незаконну, постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Попіва Р.І. від 31.03.2014 р. про закінчення виконавчого провадження №41936000 з примусового виконання ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2013 р. по справі №4с-175/2504/2013-ц; зобов`язано старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Попіва Р.І. відновити виконавче провадження №41936000 з примусового виконання ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2013 р. по справі №4с-175/2504/2013-ц.

12.11.2014 р. постановою старшого державного виконавця Попіва Р.І. виконавче провадження №41936000 відновлено.

23.12.2014 р., незважаючи на повторне невиконання боржником ОСОБА_3 ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2013 р. по справі №4с-175/2504/2013-ц, постановою старшого державного виконавця Попіва Р.І. виконавче провадження №41936000 удруге незаконно закінчено на підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (№606-ХІV).

26.05.2017 р. постановою директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Поліщука Д.В. №3 про результати перевірки законності виконавчого провадження №41936000 постанову старшого державного виконавця Попіва Р.І. від 23.12.2014 р. про закінчення виконавчого провадження №41936000 скасовано, як незаконну.

Відповідно до положень ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» (№1404-VІІІ) у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Після скасування директором Департаменту ДВС Поліщуком Д.В. незаконної постанови старшого державного виконавця Попіва І.В. від 23.12.2014 р. про закінчення виконавчого провадження №41936000, із урахуванням положень ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» (№1404-VІІІ) виконавче провадження №41936000 мало б бути відновлене не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Однак, у результаті бездіяльності начальника відділу примусового виконання рішень Ярушевської І.І., яка виразилася в безконтрольності за рішеннями та діями державних виконавців відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України, в ігноруванні п. 4 постанови директора Департаменту ДВС Поліщука Д.В. №3 від 26.05.2017 р., усупереч вимогам ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» (№1404-VІІІ) виконавче провадження №41936000 не було відновлене впродовж календарного місяця.

Вищезазначена бездіяльність начальника відділу примусового виконання рішень Ярушевської І.І., стала підставою для оскарження до директора Департаменту ДВС Поліщука Д.В.

23.06.2017 р., у відповідь на скаргу на бездіяльність начальника відділу примусового виконання рішень Ярушевської І.В. щодо безпідставного не відновлення виконавчого провадження №41936000, заступник директора Департаменту ДВС - начальник відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Ярушевська І.І., прийняла постанову про скасування постанови старшого державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Попіва Р.І. від 23.12.2014 р. про закінчення виконавчого провадження №41936000.

Отже, 23.06.2017 р. заступник директора Департаменту ДВС - начальник відділу примусового виконання рішень Ярушевська І.І., скасувала постанову старшого державного виконавця ВПВР Попіва Р.І. від 23.12.2014 р., яка була скасована постановою директора Департаменту ДВС Поліщука Д.В. №3 від 26.05.2017 р.

05.05.2018 р. на підставі ст. 19, ч. З ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» електронною поштою на ім`я директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України я направив скаргу «На постанову начальника ВПВР Департаменту ДВС Ярушевської І.І., від 23.06.2017», у якій просив Скасувати постанову заступника директора Департаменту ДВС - начальника ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Ярушевської І.І., від 23.06.2017 р. про скасування постанови старшого державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Попіва Р.І. від 23.12.2014 р. про закінчення виконавчого провадження №41936000; за результатами розгляду вказаної скарги прийняти відповідну постанову, копію якої направити електронною поштою.

Не отримавши відповіді на своє звернення, ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області зі скаргою на бездіяльність директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Воробйова О.В. щодо не розгляду його скарги від 05.05.2018 р. та не повідомлення про результати її розгляду.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27.11.2018 р. по справі №175/2172/2018, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 09.04.2019 р. та постановою Верховного Суду від 12.02.2020 р. , визнано неправомірною бездіяльність директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Воробйова Олексія Володимировича у виконавчому провадженні №41936000 щодо неприйняття процесуального рішення в формі постанови за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 від 05.05.2018 р. «На постанову начальника ВПВР Департаменту ДВС Ярушевської І.І., від 23.06.2017 р.», яка була направлена до Департаменту ДВС Міністерства юстиції України рекомендованим листом 31.08.2018 р. і отримана Департаментом ДВС Міністерства юстиції України 06.09.2018 р., та не направлення вказаної постанови ОСОБА_1 . Зобов`язано директора ДВС Міністерства юстиції України Воробйова Олексія Володимировича або іншу посадову особу, яка буде виконувати обов`язки директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України, повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 від 05.05.2018 р. «На постанову начальника ВПВР Департаменту ДВС Ярушевської І.І., від 23.06.2017 р.», яка була направлена до Департаменту ДВС Міністерства юстиції України рекомендованим листом 31.08.2018 р. і отримана Департаментом ДВС Міністерства юстиції України 06.09.2018 р., за результатами повторного розгляду вказаної скарги від 05.05.2018 р. прийняти відповідну постанову, копію якої направити ОСОБА_1 .

На виконання ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27.11.2018 р. по справі №175/2172/2018, яка набрала законної сили 09.04.2019 р. директор Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Воробйов О.В. прийняв постанову №87 від 24.06.2019 р. про результати перевірки законності виконавчого провадження №41936000 за скаргою ОСОБА_1 від 05.05.2018 р. «На постанову начальника ВПВР Департаменту ДВС Ярушевської І.І., від 23.06.2017 р.».

Указаною постановою директора Департаменту ДВС Воробйова О.В. №87 від 24.06.2019 р. у задоволенні скарги ОСОБА_1 від 05.05.2019 р. відмовлено в повному обсязі.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16.10.2019 р. по справі №175/2496/2019-ц, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 08.07.2020 р. та ухвалою Верховного Суду від 14.08.2020 р. визнано неправомірною та скасовано постанову директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Воробйова Олексія Володимировича №87 від 24.06.2019 р. про результати перевірки законності виконавчого провадження №41936000 за скаргою ОСОБА_1 від 05.05.2018 р. «На постанову начальника ВПВР Департаменту ДВС Ярушевської І.І., від 23.06.2017 р.»; зобов`язано директора ДВС Міністерства юстиції України Воробйова Олексія Володимировича або іншу посадову особу, яка буде виконувати обов`язки директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України, повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 від 05.05.2018 р. «На постанову начальника ВПВР Департаменту ДВС Ярушевської І.І., від 23.06.2017 р.», за результатами повторного розгляду вказаної скарги від 05.05.2018 р. прийняти відповідну постанову, копію якої направити ОСОБА_1 .

Вищезазначена ухвала Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16.10.2019 р. по справі №175/2496/2019-ц набрала законної сили 08.07.2020 р.

Наказом Міністерства юстиції України №3069/к від 24.10.2019 р. на посаду директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України з 25.10.2019 р. призначений ОСОБА_2 .

Новопризначений директор департаменту ДВС Міністерства юстиції України Кисельов М.Є. прийняв на себе всі права та обов`язки в тому числі і за судовими рішеннями по справі №175/2496/2019-ц: ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16.10.2019 р.; постановою Дніпровського апеляційного суду від 08.07.2020 р., ухвалою Верховного Суду від 14.08.2020 р.

Передбачені пунктом б розділу XII ІНСТРУКЦІЇ з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 №2832/5) та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016р. за №1302/29432, строки розгляду вказаної скарги від 05.05.2018 р., яка була зареєстрована в Міністерстві юстиції України 06.09.2018 р., та надання відповіді про результати її розгляду, сплинули, однак директор Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Кисельов М.Є. відмовився розглянути скаргу ОСОБА_1 від 05.05.2018 р., прийняти відповідну постанову про результати її розгляду та направити скаржнику копію постанови про результати розгляду його скарги від 05.05.2018 р.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17.03.2021 р. по справі №175/4057/2020-ц, залишеній без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 29.06.2021 р., визнано неправомірною бездіяльність директора Департаменту Кисельова М.Є. у виконавчому провадженні №41936000 за період з 09.07.2020 р. до 12.11.2020 р. включно щодо не розгляду скарги стягувача ОСОБА_1 від 05.05.2018 р. «На постанову начальника ВПВР Департаменту ДВС Ярушевської 1.1, від 23.06.2017», не прийняття процесуального рішення в формі постанови про перевірку законності виконавчого провадження №41936000 за результатами розгляду вказаної скарги від 05.05.2018 р. та не направлення вказаної постанови стягувачу ОСОБА_1 .

У зв`язку з відмовою директора Департаменту ДВС Кисельова М.Є. добровільно виконати ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16.10.2019 р. по справі №175/2496/2019-4, яка набрала законної сили 08.07.2020 р., і являється обов`язковою до виконання, ОСОБА_1 ініціював примусове виконання вказаного судового рішення.

02.08.2021 р. Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області видав мені виконавчий лист по справі №175/2496/2019-ц для примусового виконання ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16.10.2019 р. по справі №175/2496/2019-ц, який я пред`явив до виконання до відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України.

13.08.2021 р. постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Кузьменка О.С. відкрито виконавче провадження №66496942 з примусового виконання ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16.10.2019 р. по справі №175/2496/2019-ц.

01.09.2021 р. на виконання ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16.10.2019 р. по справі №175/2496/2019-ц у виконавчому провадженні №66496942 директор Департаменту ДВС Кисельов М.Є. прийняв постанову №13/20.3-22/21 про результати перевірки законності виконавчого провадження №41936000 за моєю скаргою від 05.05.2018 р. «На постанову начальника ВПВР Департаменту ДВС Ярушевської І.І., від 23.06.2017 р.».

Указаною постановою №13/20.3-22/21 від 01.09.2021 у задоволенні скарги ОСОБА_1 від 05.05.2018 р. відмовлено в повному обсязі, постанову заступника директора Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Ярушевської І.В. від 23.06.2017 р. про скасування постанови старшого державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Попіва Р.І. від 23.12.2014 р. про закінчення виконавчого провадження №41936000 визнано законною.

Директор Департаменту ДВС Кисельов М.Є. вважає законним рішення (постанову) начальника ВПВР Департаменту ДВС Ярушевської І.І., від 23.06.2017 р. про скасування постанови старшого державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Попіва Р.І. від 23.12.2014 р. про закінчення виконавчого провадження №41936000, яка була скасована постановою директора Департаменту ДВС Поліщука Д.В. №3 від 26.05.2017 р.

На думку ОСОБА_1 , з якою у повніц мірі погоджується і суд, Постанова директора Департаменту ДВС Кисельова М.Є. №13/20.3-22/21 від 01.09.2021 р. є незаконною, з огляду на наступне.

Із урахуванням положень ст.ст. 7, 8 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (№1403-VІІІ), заступник директора Департаменту - начальник відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Ярушевська І.І. є державним виконавцем, державним службовцем, уповноважена державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, передбаченому законом і зобов`язана виконувати обов`язки, передбачені законом.

Відповідно до ч. З ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» (№1403-VІІІ), начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

На момент прийняття заступником директора Департаменту начальником ВПВР Ярушевською І.І. постанови від 23.06.2017 р., постанова старшого державного виконавця ВПВР Попіва Р.І. від 23.12.2014 р. була скасована 26.05.2017 р.

Таким чином, заступник директора Департаменту - начальник ВПВР Ярушевська І.І., скасувала постанову старшого державного виконавця ВПВР Попіва Р.І. від 23.12.2014 р., яка вже була скасована постановою директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Поліщука Д.В. №3 від 26.05.2017 р.

Враховуючи викладене вище, постанова заступника директора Департаменту начальника ВПВР Ярушевської І.І., від 23.06.2017 р. прямо суперечить вимогам ч. З ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» (№1403-VІІІ), а тому не може вважатися законною.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» «Примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців».

Статтею б Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» передбачено, що систему органів примусового виконання рішень становлять: Міністерство юстиції України, органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Статтею 7 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (№1403-VІІІ) передбачено що відповідно до цього Закону державними виконавцями є керівники органів державної виконавчої служби, їхні заступники, головні державні виконавці, старші державні виконавці, державні виконавці органів державної виконавчої служби. Державний виконавець є представником влади, діє від імені держави і перебуває під її захистом та уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (№1403-VІІІ), державні виконавці, керівники та спеціалісти органів державної виконавчої служби є державними службовцями; працівникам органів державної виконавчої служби, зазначеним у частині першій цієї статті, видаються посвідчення, зразок і порядок видачі яких затверджуються Міністерством юстиції України; працівник органу державної виконавчої служби користується правами і виконує обов`язки, передбачені законом.

Відповідно до п. 1.1 Положення про Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 16.05.2017 №1783/к, Департамент державної виконавчої служби є самостійним структурним підрозділом Міністерства юстиції України.

Пунктом 5.1. Положення про Департамент державної виконавчої служби передбачено, що Департамент очолює директор, який в установленому порядку призначається на посаду і звільняється з посади державним секретарем Міністерства юстиції України.

Таким чином, з урахуванням положень ст.ст. 1, 6, 7, 8 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (№1403-VІІІ), відповідно до пунктів 1.1., 5.1. Положення про Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, директор Департаменту ДВС Кисельов М.Є. є: керівником органу державної виконавчої служби, державним виконавцем, державним службовцем, уповноваженим державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, передбаченому законом і зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» (№1403-VІІІ, рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня. Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (ст. 447 ЦПК України).

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи вказані вимоги ЦПК України, в даному випадку суд має повноваження на визнання неправомірними дій Директора департаменту та зобов`язати посадову особу усунути допущені порушення, а тому скарга підлягає задоволенню у повному обсязі.

Подача скарги до суду на підставі ст. 447 ЦПК України не оплачується судовим збором відповідно до вимог ст.ст. З, 4 Закону України «Про судовий збір» та Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання практики застосування Закону України «Про судовий збір» від 27.09.2012р. за вих. №10-1386/0/4-12.

Керуючись ст.ст. 447, 448, 449, 450, 451 ЦПК України, ст. ст. 641 Закону України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення-постанову директора Департаменту ДВС задовольнити у повному обсязі.

Визнати неправомірною та скасувати постанову директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Кисельова Максима Євгеновича №13/20.3-22/21 від 01.09.2021 про результати перевірки законності виконавчого провадження №41936000 за скаргою ОСОБА_1 від 05.05.2018 «На постанову начальника ВПВР Департаменту ДВС Ярушевської І.І., від 23.06.2017».

Зобов`язати директора ДВС Міністерства юстиції України Кисельова Максима Євгеновича або іншу посадову особу, яка буде виконувати обов`язки директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України, повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 від 05.05.2018 «На постанову начальника ВПВР Департаменту ДВС Ярушевської І.І. від 23.06.2017», за результатами повторного розгляду вказаної скарги від 05.05.2018 прийняти відповідну постанову, копію якої направити ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.Г. Васюченко