Дата документу 27.10.2021
Справа № 501/3714/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2021 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі

головуючого судді Петрюченко М.І.,

за участю секретаря судового засідання Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеської області заяву представника ОСОБА_1 адвоката Врона А.В. про стягнення судових витрат, які позивач поніс у зв`язку із розглядом цивільної справи за

позовом ОСОБА_1

до

відповідача: ОСОБА_2

предмет та підстави позову: про визначення місця проживання дитини

ВСТАНОВИВ:

До суду 02.03.2021 надійшла заява представника позивача адвоката Врона А.В. про стягнення судових витрат, в якій заявник посилається на те, що сторона не може попередньо знати остаточний розмір витрат, які понесене у зв`язку із розглядом справи (а.с.92-93).

До суду 09.03.2021 надійшла заява представника позивача адвоката Врона А.В. про стягнення судових витрат, які позивач поніс у зв`язку із розглядом даної цивільної справи, згідно якої заявник просить суд вирішити питання про стягнення додаткових витрат, які позивач поніс за час розгляду справи в суді у розмірі 15000,00 грн. (а.с.104-106).

Перевіривши матеріали справи, що стосуються відшкодування витрат на професійну (правничу) допомогу, суд керується наступним.

Судом встановлено, що рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 03 березня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини задоволено (а.с.110-114).

До суду 02.03.2021 надійшла заява представника позивача адвоката Врона А.В. про стягнення судових витрат, в які заявник посилається на те, що сторона не може попередньо знати остаточний розмір витрат, які понесене у зв`язку із розглядом справи (а.с.92-93).

До суду 09.03.2021 надійшла заява представника позивача адвоката Врона А.В. про стягнення судових витрат, які позивач поніс у зв`язку із розглядом даної цивільної справи, згідно якої просить суд вирішити питання про стягнення додаткових витрат, які позивач поніс за час розгляду справи в суді у розмірі 15000,00 грн. (а.с.104-106), до якої надано копії:

- витягу з договору про надання правової допомоги №175 від 23.10.2020 (а.с.107);

- квитанції №220705 від 05.03.2021 про сплату вартості послуги за надання правової допомоги за договором №175 від 23.10.2020 у розмірі 15000,00 грн. (зворотній бік а.с.107).

Також, на підтвердження надання правової допомоги ОСОБА_1 адвокатом Врона А.В. в матеріалах справи містяться належним чином засвідчені копії:

- ордеру на надання правничої (правової) допомоги (а.с.22);

- витягу з договору про надання правової допомоги №175 від 23.10.2020 (а.с.23).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 10.03.2021 заяву призначено до розгляду у судовому засіданні (а.с.108).

ОСОБА_2 , не погодившись з судовим рішенням, 02.04.2021 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою (а.с.117-121).

Цивільна справа направлена до Одеського апеляційного суду 05.04.2021 (а.с.125).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16.04.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 (а.с.127).

Постановою Одеського апеляційного суду від 15.07.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 03.03.2021 змінено в частині мотивування. В іншій частині рішення залишено без змін (а.с.149, 150-154).

Сторони по справі були належним чином сповіщені про судовий розгляд заяву представника ОСОБА_1 адвоката Врона А.В. про стягнення судових витрат, які позивач поніс у зв`язку із розглядом цивільної справи.

Відповідач ОСОБА_3 26.01.2021 надав до суду заперечення на заяву, просить суд відмовити позивачу у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу у повному обсязі, посилаючись на те, що:

- під час звернення позивача до суду з позовом, останній не подавав попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат;

- заява про вирішення питання про судові витрати не містить детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом;

- наведений в заяві розмір витрат на правову допомогу не є співмірним із складністю справи, обсягом виконаних адвокатом робіт, а також значенням справи для сторони.

На підставі викладеного, суд вважає за доцільне здійснювати розгляд заяви в порядку письмового провадження без участі учасників справи на підставі доказів наявних в матеріалах цивільної справи.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Стаття 134 ЦПК України передбачає, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Також, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат».

Як вбачається з позову, позивач при подачі позову до суду, не навів орієнтовний розрахунок витрат, пов`язаних з розглядом справи на професійну правничу допомогу.

Разом з тим, на підтвердження витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, заявником надано копії витягу з договору про надання правової допомоги №175 від 23.10.2020 (а.с.107) та квитанції №220705 від -5.03.2021 про сплату вартості послуги за надання правової допомоги за договором №175 від 23.10.2020. (зворотній бік а.с.107).

Суд звертає увагу, що розрахунок витрат, пов`язаних з розглядом справи на професійну правничу допомогу наведений в самій заяві про вирішення питання про судові витрати (а.с.104-106).

Так, відповідно до розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс у зв`язку із розглядом справи становить 15000,00 грн., яка складається з:

1. судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру 5000,00 грн.;

2. витрат на професійну правничу допомогу, які складаються з:

- зустрічі та консультації клієнта, підписання договору про надання правової допомоги, узгодження правової позиції по справі 500,00 грн.;

- вивчення і аналіз первинних документів, що супроводжували цивільний спір, підготовка та подання до суду позовної заяви про визначення місця проживання дитини, заява про проведення судового засідання в режимі відео конференції, заяву у службу у справах дітей про виготовлення висновку і т.і. 7500,00 грн.;

- підготовка та подання до суду заяви про стягнення судових витрат 2000,00 грн.

Разом з тим, вказаним розрахунком не вказано загальний час, витрачений адвокатом та заявником не надано акту виконаних робіт за фактично надані послуги.

Крім того, рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 03 березня 2021 року вирішено питання про судові витрати, які згідно квитанції №29-8605443/С від 29.10.2020 року (а.с.1) сплачено позивачем при подачі позову до суду та стягнуто з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 840,00 грн. (а.с.110-114).

Отже, наведена заявником в розрахунку сума судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру в розмірі 5000,00 грн. не узгоджується з фактично сплаченим позивачем розміром судового збору.

Положення частини 9 статті 141 ЦПК, якими керується суд при вирішенні питання про відшкодування судових витрат у цій справі, допускають часткове відшкодування таких витрат.

Відповідач заперечує проти розміру судових витрат на правову допомогу в сумі 15 000 грн.

Отже, враховуючи конкретні обставини цієї справи, оцінивши наявні у матеріалах справи докази та доводи сторін, перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданого обсягу адвокатських послуг, беручи до уваги заперечення відповідача щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд вважає, що справедливим і співмірним є зменшення розміру витрат позивача на правничу допомогу на 50% від попередньо заявленої суми.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу, понесені у зв`язку з розглядом справи судом першої інстанції у розмірі 7500 грн.

Керуючись ст.133, 134, 137, 141, 265, 270 ЦПК України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Врона А.В. про стягнення судових витрат, які позивач поніс у зв`язку із розглядом цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини - задовольнити частково.

Стягнути з з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7500,00 грн.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області М.І.Петрюченко