ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 680/929/20
Провадження № 22-ц/4820/677/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Костенка А.М., Ярмолюка О.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоушицького районного суду Хмельницької області від 19 лютого 2021 року (суддя Яцина О.І.) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання.

Позов мотивовано тим, що відповідач по справі є її батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження. На даний час позивачка є студенткою 2 курсу денної форми навчання Кам`янець-Подільського національного університету імені Івана Огієнко, а тому потребує матеріальної допомоги від батька.

Посилаючись на зазначене, просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь в розмірі 1500 грн. щомісячно з моменту подання позову до закінчення навчання, але не довше ніж до 23 років.

Рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області від 19 лютого 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів у зв`язку з навчанням повнолітньої доньки, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довела належними доказами, що потребує матеріальної допомоги від батька на період свого навчання, а також що він має можливість таку матеріальну допомогу їй надавати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позов в повному обсязі.

Апеляційну скаргу позивач мотивувала тим, що суд першої інстанції, неповно встановивши обставини, які мають значення для справи, дійшов помилкового висновку про відсутність доказів на підтвердження позову. Вказувала, що нею до позову було долучено квитанції, які підтверджують позовні вимоги та її потребу у матеріальній допомозі від батька, зокрема, квитанції від 02.09.2019 року на суму 5200 грн., від 27.02.2020 року на суму 1050,84 грн., від 31.08.2020 року на суму 1600 грн. на оплату за проживання у гуртожитку, а також два автобусних квитки на проїзд додому.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Згідно з довідкою №103 від 22.10.2020 року ОСОБА_1 є студенткою денної форми навчання 2 курсу природничого факультету Кам`янець-Подільського національного університету ім.І.Огієнка, студент за державним замовленням, запланований термін закінчення навчання до 30.06.2023 року.

Як вбачається із довідки про доходи від 22.10.2020 року №453 ОСОБА_1 з вересня 2019 року по вересень 2020 року стипендію не отримувала. Проживає на період навчання в гуртожитку.

За довідкою від 29.10.2020 року №223894 виданою Новоушицькою селищною радою Хмельницької області ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , має склад сім`ї: мати ОСОБА_4 , дід ОСОБА_5 , вітчим ОСОБА_6 , брат ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , сестра ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За правилами ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина які продовжують навчатися після досягнення повнолітня (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При цьому, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання.

За нормами ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є донькою відповідача ОСОБА_2 , студентка денної форми навчання 2 курсу природничого факультету Кам`янець-Подільського національного університету ім.І.Огієнка, за державним замовленням, запланований термін закінчення навчання до 30.06.2023 року. Стипендію не отримує, проживає на період навчання у гуртожитку, у зв`язку з зазначеним потребує матеріальної допомоги у батьків.

Відповідач до досягнення позивачкою повноліття сплачував аліменти на її утримання. Знаючи про розгляд даної справи у суді, жодних доказів відсутності можливості надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, яка продовжує навчання, суду не надав.

При цьому в матеріалах справи відсутні дані, що відповідач є непрацездатною особою чи в нього на утриманні перебувають інші непрацездатні особи, а отже відповідач є здоровою працездатною особою, отже він спроможний та зобов`язаний надавати таку допомогу.

Згідно з ч.2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

У правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду України від 24.02.2016 року у справі № 6-1296цс15 зазначено, що при визначенні розміру даного виду аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження (аналогічні висновки міститься в постановах Верховного Суду Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.03.2018 року у справі №478/2108/16-ц та від 29.01.2018 року у справі №622/373/16-ц).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Колегія суддів вважає, що з урахуванням встановлених судом обставин справи, навчання повнолітньої ОСОБА_1 за державним замовленням у відповідному вищому навчальному закладі в іншому населеному пункті, ніж місце її постійного проживання, проїзду до навчального закладу, наявність можливості надання матеріальної допомоги з боку матері, працездатний вік відповідача, та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності, розумності та рівності обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей, позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на період її навчання в розмірі 1500 грн. щомісячно з 05 листопада 2020 року по 30 червня 2023 року, але не довше ніж до досягнення ОСОБА_1 23 років.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, на зазначене уваги не звернув, залишив поза увагою ту обставину, що обов`язок утримувати свою повнолітню доньку, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття, незалежно від форми навчання, покладається на обох батьків. Судом не враховано можливості батьком надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці та фактично переклав цей обов`язок винятково на матір, ОСОБА_4 , що є порушенням норм закону, у зв`язку з чим рішення суду підлягає скасуванню з ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Новоушицького районного суду Хмельницької області від 19 лютого 2021 року скасувати та ухвалити нове.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) аліменти на її утримання на період навчання у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 05 листопада 2020 року, і до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Судді Т.О. Янчук

А.М. Костенко

О.І. Ярмолюк