У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Хамник М.М.,

за участі секретаря судових засідань Івашко Я.С.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника виконавчої служби Плиска А.С.,

представника стягувача адвокат Мельник Я.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Долобашко О.С., заінтересована особа старший державний виконавець Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Пивовар Ганна Володимирівна, стягувач ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Пивовар Г.В. про визнання протиправними дій та скасування постанови про арешт майна боржника,-

В С Т А Н О В И В:

17.08.2021 ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області зі скаргою на дії старшого державного виконавеця Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Пивовар Ганни Володимирівни, стягувач ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Пивовар Г.В. про визнання протиправними дій та скасування постанови про арешт майна боржника. Свою скаргу обґрунтовує тим, що 10.03.2021 на підставі заяви Стягувача від 16.02.2021, старшим державним виконавцем Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Пивовар Ганною Володимирівною (надалі - «Виконавець») при примусовому виконанні Виконавчого листа винесена Постанова про відкриття виконавчого провадження, якому присвоєно номер: 64763917. 02.08.2021 Виконавцем складено Розрахунок заборгованості по аліментам № 11/64763917/21 (далі за текстом - «Оскаржуваний розрахунок»), відповідно до якого загальна заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів станом на 02.08.2021 начебто складає 19 289,96 грн.

Вважає вищевказані дії Виконавця протиправними, а Розрахунок заборгованості по аліментам № 11/64763917/21 та Постанову про арешт майна боржника від 02.08.2021 такими, що підлягають скасуванню з огляду на те, що ним добровільно у повному обсязі сплачуються аліменти на користь стягувача, а визначена у розрахунку заборгованість по аліментах відсутня, відтак і відсутні підстави для накладення арешту на майно боржника.

Ужгородський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) подав відзив на позов в якому проти скарги заперечує, зокрема, посилаючись на те, що в заяві про відкриття виконавчого провадження від 16.02.2021 року за виконавчим листом 142308/10187/16-ц від 16.12.2016 року стягувачем ОСОБА_3 жодним чином не обумовлено про сплату боржником аліментів з моменту набрання рішенням законної сили ні в повному обсязі, ні частково, а зазначено про наявність у ОСОБА_1 невиконаних зобов`язань перед стягувачем.

На момент відкриття виконавчого провадження державним виконавцем обчислено розмір заборгованості зі сплати аліментів, яка згідно розрахунку заборгованості від 10.03.2021 року становила 55444,96 грн.

Що стосується твердження скаржника про повну та своєчасну сплату аліментів та абсолютну відсутність будь-якої заборгованості зі сплати аліментів, Ужгородський відділ ДВС зазначає, що 29.03.2021 року на адресу відділу надійшла заява боржника ОСОБА_1 в якій він повідомив що з моменту прийняття рішення суду справно сплачував аліменти. До поданої заяви боржником долучено копії квитанцій та копії роздрукованих декларацій поданих стягувачем як особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016- I 2020 роки. Розглянувши дану заяву та долучені до неї документи старшим державним виконавцем Ужгородського відділу ДВС Пивовар Г.В. 01.04.2021 року складено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів згідно якого заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.04.2021 року становила 19442,46 грн.

20.07.2021 року на адресу відділу надійшла заява боржника з долученням копій квитанцій, яка також врахована державним виконавцем при складенні розрахунку заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів №11/64763917/21 від 02.08.2021 року заборгованість боржника ОСОБА_1 станом на 02.08.2021 року складає 19289,96 грн.

У відповідності до пункту 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 №512/5 розрахунок заборгованості по аліментах обчислюється на підставі відомостей, отриманих із звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувана; інформації про середню заробітну плату працівника для даної місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Тільки дві з поданих квитанцій містили відомості про платника, про отримувача та призначення платежу - «аліменти». Всі інші надані квитанції або ж взагалі не містять відомостей про платника, отримувача та призначення платежу, або ж відомості про платника та отримувача наявні, а в призначенні платежу зазначено «поповнення картки».

Що стосується відомостей, які містяться в деклараціях стягувана як особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування слід звернути увагу суду, що в деклараціях за 2017-2019 роки стягувачем зазначено про отримання аліментних платежів, що враховано державним виконавцем при здійсненні перерахунку заборгованості по аліментах, однак декларації за 2016 та 2020 роки такі відомості не містять.

Згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів №11/64763917/21 від 02.08.2021 року заборгованість боржника ОСОБА_1 станом на 02.08.2021 року складає 19289,96 грн.

Враховуючи вищенаведене розрахунок заборгованості зі сплати аліментів №11/64763917/21 від 02.08.2021 року, на думку виконавця, є таким що складений у відповідності до норм чинного законодавства.

ОСОБА_1 15.09.2021 додатково подав пояснення в яких зазначає, що у розрахунку зазначено про наявність заборгованості зі слати аліментів за жовтень, листопад та грудень 2016 року, що не відповідає дійсності, оскільки на виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду від 07.12.2016 сплатив на користь стягувача за жовтень, листопад та грудень 2016 року у розмірі 3550грн. Дана обставина підтверджується квитанцією №TS207622 від 24.12.2016, а також довідкою №R9KCOBF91DUDUJSE від 28.08.2021, що видана КБ «Приватбанк». Крім того, 21.07.2019 стягувачу здійснено платіж 1000грн. За наведених додаткових обставин просить вимоги скарги задоволити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 18.08.2021 справу призначено до розгляду на 27.08.2021року.

27.08.2021 року розгляд справи відкладений на 16.09.2021 року в зв`язку з неявкою учасників розгляду справи.

Ухвалою суду від 01.09.2021 задоволено клопотання стягувача ОСОБА_2 про проведення судового засідання 16.09.2021 в режимі відеоконференції.

Судове засідання 16.09.2021 за клопотанням стягувача ОСОБА_2 відкладено на 05.10.2021.

Ухвалою суду від 20.10.2021 задоволено клопотання представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Герасимової Тетяни Ігорівни про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Особа, яка подала скаргу, ОСОБА_1 , вимоги скарги підтримав, просив її задоволити. Підтвердив обставини викладені у скарзі.

Представник Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Плиска А.С. просив відмовити у задоволенні скарги з мотивів викладених у відзиві.

Представник стягувача, адвокат Мельник Я.Ю. також просив відмовити у задоволенні скарги, погодившись із мотивами, наведеними у відзиві на скаргу. Крім того зазначає, що виконавцем обґрунтовано не прийнято до уваги платіжні документи, подані боржником, оскільки з них неможливо встановити, що такі сплачені у якості аліментів. При цьому зазначив, що стягувач не заперечує про їх отримання, однак вважає, що такі кошти є участю батька у додаткових витратах на дитину.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду, якщо вважають, що р ішенням або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушені їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною першою статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тобто розмір аліментів (частка від доходу матері, батька дитини або тверда грошова сума), визначений рішенням суду, може бути змінено виключно на підставі іншого рішення суду.

28.08.2018 р. набрав законної сили Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 2475-УІІІ від 03.07.2018 р.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України із змінами, внесеними згідно із Законом № 2475-VIII від 03.07.2018 р., розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Проте, положення вказаного закону стосовно того, що державний виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України, стосується випадків, коли стягнення аліментів проводиться за виконавчим листом, виданим на підставі рішення суду про стягнення аліментів у частці від доходу матері, батька дитини, що відповідає положенням статей 124, 129 Конституції України.

Судом встановлено, що на виконанні в Ужгородському відділі державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) перебуває виконавче провадження АСВП № 64763917 по примусовому виконанні виконавчого листа №308/10187/16-ц виданого 16.12.2016 року Ужгородським міськрайонним судом на виконання судового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1000 грн., починаючи від дня пред`явлення позову до суду з 03.10.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

У своїй заяві про відкриття виконавчого провадження від 16.02.2021 року за виконавчим листом 142308/10187/16-ц від 16.12.2016 року стягувач ОСОБА_3 зазначено про наявність у ОСОБА_1 невиконаних зобов`язань по сплаті аліментів.

На момент відкриття виконавчого провадження державним виконавцем обчислено розмір заборгованості зі сплати аліментів, яка згідно розрахунку заборгованості від 10.03.2021 року становила 55444,96 грн.

29.03.2021 року на адресу Ужгородського відділу ДВС боржником ОСОБА_1 подано заяву з долученими до неї копіями квитанцій та копій роздрукованих декларацій поданих стягувачем як особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016- 2020 роки. Розглянувши дану заяву та долучені до неї документи старшим державним виконавцем Ужгородського відділу ДВС Пивовар Г.В. 01.04.2021 року складено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів згідно якого заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.04.2021 року становила 19442,46 грн.

20.07.2021 року на адресу відділу надійшла заява боржника з долученням копій квитанцій, яка також врахована державним виконавцем при складенні розрахунку заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів №11/64763917/21 від 02.08.2021 року заборгованість боржника ОСОБА_1 станом на 02.08.2021 року складає 19289,96 грн., з яким не погоджується боржник та просить його скасувати.

Вирішуючи питання щодо заявлених вимог суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 ЗУ Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.1.3 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Відповідно до ч.3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Перевіривши розрахунок заборгованості по аліментам від 02.08.2021 з урахуванням наданих заявником доказів, зокрема, довідки АТ КБ «Приватбанк» від 27.03.2021 №2ЕІB945Q3NCKC8PU, відповідно до якої ОСОБА_1 перерахував стягувачу ОСОБА_2 10 036,23 грн., а саме: 16.01.2020- 1005,03 грн. 17.04.2020- 1005,03 грн. 22.05.2020- 1507,54 грн. 20.06.2020- 1005,03 грн. 21.07.2020- 1005,03 грн. 23.08.2020- 1996,00 грн. 21.09.2020- 1005,03 грн. 12.12.2020- 1507,54 грн., суд приходить до висновку про необхідність врахування вказаних платежів як аліментів, виходячи з того, що вказані платежі носять періодичний характер, в цілому відповідають сумам зазначеним у розрахунку.

У судове засідання 15.09.2021 ОСОБА_1 також подав письмові пояснення, до яких зокрема, додав довідку від 28.08.2021, відповідно до якої ОСОБА_1 перерахував стягувачу ОСОБА_2 суму 3550грн., квитанції №0.0..1 від 15.09.2021 про сплату суми 1255грн. з призначенням платежу аліменти за серпень 2021 року та квитанції №0.0..1 від 15.09.2021 на суму 2840грн. з призначенням платежу індексація аліментів за 2018-2021 рік, згідно яких якими вказані суми перераховані на рахунок Ужгородського РВ ДВС ПЗМУМЮ.

У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно вимог ч. 1 ст. 76 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є показання свідків, письмові докази, речові, електронні докази і висновки експертів.

Відповідно до ст.ст 77-78ЦПК України суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимогі заперечень.

З урахуванням досліджених доказів, суд дійшов висновку про відсутність заборгованості перед стягувачем по сплаті аліментів, яка визначена у розрахунку заборгованості по аліментах №11/64763917/21, а відтак вимоги скарги в частині скасування такого розрахунку підлягають до задоволення.

Щодо вимог про визнання протиправним розрахунку заборгованості по аліментам №11/64763917/21 від 02.08.2021, то суд не вбачає підстав для їх задоволення, оскільки судом не встановлено неправомірності дій виконавця при його складанні.

Також не підлягають до задоволення вимоги скарги в частині зобов`язання старшого державного виконавиця Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Пивовар Ганну Володимирівну усунути допущені при складанні Розрахунку заборгованості по аліментам №11/64763917/21 від 02.08.2021 порушення у спосіб складання нового розрахунку заборгованості по аліментам в рамках виконавчого провадження № 64763917 з врахуванням вимог діючого законодавства та з урахуванням квитанцій про сплату аліментів та інших відомостей, які містяться в матеріалах виконавчого провадження №64763917, оскільки судом встановлено відсутність заборгованості по сплаті аліментів за вказаний у розрахунку період на час розгляду скарги.

Щодо вимог про скасування постанови про арешт майна боржника суд зазначає наступне.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За змістом ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до п. 7 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Частиною 4,5 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Оскільки судом встановлено, що у скаржника відсутня заборгованість зі сплати періодичних платежів, а постанова про арешт є похідною від розрахунку заборгованості по аліментах, який скасовано, постанова про арешт майна боржника також підлягає скасуванню.

З приводу клопотання скаржника про поновлення строку для звернення до суду зі скаргою слід зазначити, що відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Як зазначив скаржник, розрахунок заборгованості по аліментам № 11/64763917/21 та постанову про арешт майна боржника від 02.08.2021 він отримав в день їх винесення/складання, тобто 02.08.2021. Згідно поштового штемпелю скарга надіслана на адресу суду 12.08.2021.

Відповідно до. ч.ч.5,6 ст.124 ЦПК України останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу.

Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Враховуючи наведене, суд вважає, що строк для подання скарги на рішення державного виконавця не пропущений, а відтак у задоволенні клопотання скаржника про його поновлення слід відмовити.

Керуючись ст.447-453 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження» суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку для подання скарги відмовити.

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа старший державний виконавець Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Пивовар Ганна Володимирівна, стягувач ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Пивовар Г.В. про визнання протиправними дій та скасування постанови про арешт майна боржника задовольнити частково.

Скасувати Розрахунок заборгованості по аліментам № 11/64763917/21 від 02.08.2021, який складений Старшим державним виконавцем Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Пивовар Ганною Володимирівною в рамках виконавчого провадження №64763917.

Скасувати Постанову про арешт майна боржника від 02.08.2021, винесену Старшим державним виконавцем Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Пивовар Ганною Володимирівною у виконавчому провадженні №64763917.

У задоволенні решти вимог за скаргою - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасники справи, яким ухвала не була вручена у день її проголошення або складання, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення їм відповідної копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 25.10.2021 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області М.М. Хамник