Справа № 572/1851/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2021 року м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області

одноособово суддя Березень Ю.В.,

за участю секретаря судових засідань Тарасюк О.М.,

позивача-відповідача ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 ;

відповідачки-позивчки ОСОБА_3 , її представника ОСОБА_4 ,

представника третіх осіб ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зменшення частки у спільному майні, визнання права власності на частину квартири, позовами третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання права власності на частини квартири, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідачки ОСОБА_3 з позовом, в якому на підставі ст. ст. 60, 70-71 СК України, ст. 368 ЦК України просив провести поділ спільного майна подружжя і виділити йому у власність 1/2 квартири АДРЕСА_1 , у випадку неможливості поділу в натурі визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири, у випадку поділу квартири із відступом від ідеальних часток стягнути грошову компенсацію за меншу частку в спільному майні.

Відповідачка ОСОБА_3 подала зустрічний позов до ОСОБА_1 про визнання за нею 9/20 частини квартири та зменшення частки у праві власності ОСОБА_1 на квартиру до 1/20 частини. Посилалась на обставини набуття нею, чоловіком та двома дітьми у спільну сумісну власність спірної квартири (по ј кожному) на підставі ст.ст. 173, 175 СК України. Крім цього просила на підставі ст. 70 СК України врахувати обставини погашення нею за рахунок її заробітної плати оформленого на придбання квартири іпотечного кредиту, погашення позики ОСОБА_8 з коштів від реалізації житлового будинку, відчуження позивачем без згоди дружини спільного автомобіля.

Із заявами про вступ у справу як треті особи які заявляють самостійні вимоги, на предмет спору звернулись ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , заявивши позови до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання права власності по 1/4 квартири за кожним. В обґрунтування позовів на підставі ст.ст. 173, 175 СК України зазначили, що набули право на частки у квартирі через відчуження будинку та використання виручених коштів для придбання квартири.

27 листопада 2020 року об`єднано зустрічний позов з первісним та залучено третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору.

В судовому засіданні позивач-відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в частині виділення позивачу у власність в ідеальній частці Ѕ квартири, як на майно набуте у шлюбі. Зустрічний позов та позови третіх осіб заперечували повністю з огляду на участь позивача у витратах на придбання квартири, неповнолітні діти не набули право на частку у ній, а автомобіль фактично не вибував із його володіння. Просили врахувати обставини зникнення із квартири речей побуту та грошових коштів, застосувати строк позовної давності до позовних вимог третіх осіб.

Відповідачка-позивачка ОСОБА_3 , її представник ОСОБА_4 , представник третіх осіб ОСОБА_5 первісний позов визнали частково, зустрічні вимоги підтримали, просили зменшити частку позивача у спірній квартирі та задовольнити позови третіх осіб.

Заслухавши показання свідка, дослідивши письмові докази, давши їм оцінку, всебічно і повно з`ясувавши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, суд прийшов до висновку, що первісні і зустрічні позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, позови ж третіх осіб є безпідставними та задоволенню не підлягають.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 13 травня 1991 року, у шлюбі у них народилось двоє дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

29 листопада 2006 року ОСОБА_3 згідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Сарненського районного нотаріального округу Овдіюк Д. І., придбала у власність квартиру АДРЕСА_1 за ціною 126250 грн. За умовами договору гроші у сумі 40400 грн. продавець отримав у покупця у день підписання договору.

Цього ж дня ОСОБА_3 уклала нотаріально посвідчені договори про іпотечний кредит № 2165 з ВАТ «Державний ощадний банк України» на суму 85850 грн., та іпотечний договір № 4908, передавши в забезпечення виконання кредитних зобов`язань в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 .

Ці обставини підтверджуються дослідженими копіями договорів а також витягами з державного реєстру правочинів та іпотек.

12 січня 2007 року ОСОБА_3 зареєструвала право приватної власності на квартиру з часткою власності 1/1 (реєстраційний номер 14715662), що підтверджується відомостями з реєстру прав власності на нерухоме майно (інформаційна довідка 216457545 від 15 липня 2020 року).

Технічним паспортом Рівненського ОБТІ від 14 липня 2006 року визначені технічні характеристики трикімнатної квартири загальною площею 57,3 кв. м, розташованої на 2-му поверсі 5-ти поверхового будинку.

Згідно довідки № 876 від 23 червня 2010 року ОСОБА_3 повернула ВАТ «Державний ощадний банк України» кошти в сумі 85850 грн. за кредитним договором.

Свідок ОСОБА_8 підтвердила обставини позики для ОСОБА_3 грошей в сумі 10000 доларів США у листопаді 2006 року та повернення останньою цієї суми у 2007 році.

За договором купівлі-продажу, посвідченим 25 січня 2007 року приватним нотаріусом Дубровицького районного нотаріального округу Мелех О. П., ОСОБА_3 від свого імені а також від імені чоловіка ОСОБА_1 , неповнолітніх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_6 продала житловий будинок з господарськими приміщеннями по АДРЕСА_2 , продаж здійснено за 58100 грн., що є еквівалентом 11500 доларів США.

Домоволодіння належало продавцям на праві спільної часткової власності по ј кожному згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28 грудня 2005 року, виданого виконкомом Бережницької сільської ради Дубровицького району, зареєстрованого Дубровицьким МБТІ за № 15/1-69-35.

Довідкою № 784 від 9 жовтня 2020 року підтверджуються обставини отримання ОСОБА_3 заробітної плати в сумі 120698 грн. у період з 29 листопада 2006 року до 23 червня 2010 року.

З копії трудової книжки НОМЕР_1 від 5 вересня 1990 року вбачається, що ОСОБА_1 був працевлаштованим з 1990 року по 2005 рік та у 2019 році.

27 жовтня 2015 року позивач ОСОБА_1 придбав у власність транспортний засіб автомобіль NISSAN PRIMASTAR, 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , а 25 червня 2020 року відчужив вказаний автомобіль для ОСОБА_11 , із присвоєнням автомобілю державного номера НОМЕР_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про реєстрацію ТЗ.

Статтею 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Дитина належить до сім`ї своїх батьків. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з роботою чи з інших поважних причин не проживають спільно.

Судом приймаються до уваги доводи ОСОБА_1 , що після укладення шлюбу він був працевлаштований, з 2019 року йому довічно призначена ІІІ група інвалідності, а тому квартира, що придбана у шлюбі, в силу ст.ст. 60,61 СК України належить на праві спільної сумісної власності подружжю незалежно від обставин придбання дружиною квартири, самостійного її заробітку, позики нею коштів, передачі в іпотеку квартири та погашення кредиту від свого імені.

Суд також вважає правомірними доводи ОСОБА_3 про виникнення у подружжя права спільної сумісної власності на автомобіль NISSAN PRIMASTAR, 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_3 .

Із змісту угоди купівлі-продажу квартири та реєстру прав вбачається, що діти не набули право власності на частки у квартирі.

Продаж ОСОБА_3 домоволодіння в с. Бережниця від імені чоловіка та неповнолітніх дітей 27 січня 2007 року здійснений за спільною згодою батьків, а отже сімя набула право спільної сумісної власності на виручені кошти в силу ст. 175 СК України з моменту укладення цієї угоди, при цьому батьки зобов`язані були здійснювати використання майна з врахуванням потреб дітей та сімї у відповідності до вимог ст.ст. 177, 178 СК України.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вправі вимагати відшкодування матеріальної шкоди чи пред`явлення віндикаційної вимоги, однак правових підстав для захисту порушеного права шляхом зарахування їх часток та визнання права власності на квартиру суд не вбачає.

Вартість квартири згідно висновку оцінювача ОСОБА_12 (кваліфікаційне свідоцтво ФДМУ і МІБ серії МФ № 4753 від 23 грудня 2006 року) станом на 5 жовтня 2020 року становить 398900 грн.

Ринкова вартість автомобіля згідно довідки ПП Експерт-Сервіс-Альфа від 5 жовтня 2020 року становить 158142 грн.

При визначенні розміру часток кожного з подружжя у спільному майні судом враховуються обставини відчуження ОСОБА_1 автомобіля проти волі дружини ОСОБА_3 , в зв`язку з чим у відповідності до вимог ст. 70 СК України його частка у квартирі підлягає зменшенню на розмір частки дружини в автомобілі.

Оскільки вартість рівних часток ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у квартирі становить 199450 грн. (398900 х 1/2); вартість рівних часток у автомобілі становить 79071 грн. (158142 х 1/2); частка ОСОБА_1 у квартирі підлягає зменшенню до суми 120379 грн. 1), що становить 0,3 її частини, відповідно частка ОСОБА_3 підлягає збільшенню до суми 278521 грн. (199450+79071), що становить 0,7 її частини.

При визначенні способу поділу майна суд не знаходить підстав для його поділу в натурі, сторонами не наведено можливості та варіантів такого поділу, також відсутні підстави для визначення грошової компенсації одному з подружжя через відсутність їхньої згоди на це, суд вважає за можливе з метою розвязання спору та забезпечення права на справедливий суд визначити сторонам ідеальні частки, при цьому виділенню ОСОБА_1 у власність підлягає 3/10 частини квартири, ОСОБА_3 - 7/10 її частини.

З огляду на зменшення позовних вимог позивачем, їх часткове задоволення, часткове задоволення зустрічних вимог, суми судових витрат підлягають зарахуванню, третім особам в зв`язку з відмовою у задоволенні їх позовних вимог судові витрати не відшкодовуються.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 60, 61, 70, 175, 177, 178 СК України, керуючись ст. ст. 141, 263, 265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) про поділ спільного майна подружжя та зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зменшення частки у спільному майні, визнання права власності на частину квартири задовольнити частково.

Виділити ОСОБА_1 у власність 3/10 частини квартири АДРЕСА_1 .

Виділити ОСОБА_3 у власність 7/10 частини квартири АДРЕСА_1 .

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відмовити.

У задоволенні позову ОСОБА_6 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ), ОСОБА_7 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ) до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання права власності на частину квартири відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 26 квітня 2021 року.

Суддя Ю. В. Березень