Справа № 452/1145/21
УХВАЛА

23 квітня 2021 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Казана І.С.,

секретаря Кафтан О.Ю.,

із участю: заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника адвоката Бобак О.Б.,

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Галицького відділу виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Левко Любові Романівни щодо здійснення перерахунку аліментів, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся із вказаною скаргою посилаючись на те, що рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 15 вересня 2006 року йому присуджено сплачувати аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини від всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку із 23.08.2006року. Позивач працює у РВ «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» філія «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд», та одночасно отримує пенсійні виплати по інвалідності 3 групи загального захворювання; тому відповідно аліменти стягуються із двох джерел доходів окремо. Надалі розмір аліментів приведено у відповідності до чинного законодавства та з лютого 2018 року державним виконавцем нараховувалося до сплати на рівні не менше двох розмірів 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку окремо із заробітної плати та пенсійних виплат. Заявник вважає, що переплатив 12514,94грн. аліментів, оскільки нарахування проводилися із двох джерел доходів окремо, що не відповідає законодавчо встановленому розміру; просить зобов`язати державного виконавця провести перерахунок розміру аліментів та визначити суму до сплати сумарно із всіх джерел доходів.

Заявник та його представник - адвокат Бобак О.Б. у судовому засіданні скаргу підтримали та просили її задовольнити, посилалися викладені у зверненні до суду обставини.

У судове засідання державний виконавець Галицького відділу виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Левко Любов Романівна не з`явилась; на адресу суду від начальника Галицького ВДВС надійшов відзив на скаргу, в якому просили відмовити у задоволенні скарги, враховуючи відсутність передбачених законом підстав для здійснення перерахунку заборгованості; оскільки боржник отримує доходи із двох джерел, тому державним виконавцем проведено два розрахунки; крім того з липня 2020 року проведено розрахунок заборгованості по 1/6 від доходів боржника, так як одна дитина досягла повноліття.

Вислухавши пояснення учасників справи, перевіривши подані документи, суд приходить висновку про задоволення скарги з таких підстав:

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Отже, боржник вправі звернутися до суду зі скаргою щодо розміру, способу виконання рішення суду зі сплати аліментів у порядку виконання судового рішення.

Беручи до уваги вищенаведене, питання з приводу правомірності визначення державним виконавцем розміру аліментів підлягає розгляду в порядку судового контролю за виконанням судових рішень, шляхом подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця.

Частиною другою ст. 182 Сімейного Кодексу України передбачений мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом установлено, що на виконанні Галицького відділу виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) виконавче провадження №6770747 щодо примусового виконання виконавчого листа №2-1038, виданого Самбірським районним судом Львівської області 06.08.2007 року про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліментів на дітей: дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - у розмірі 1/3 частини всіх його доходів щомісячно до досягнення ними повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму залежно від віку дитини із 23.08.2006р; 25.03.2008р. державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та скеровано для звернення стягнення на доходи боржника у РФ «Львівська Залізниця» ПАТ «Українська залізниця» та у ГУ ПФУ; враховуючи досягнення повноліття однієї дитини, з липня 2020 року аліменти нараховувалися на одну дитину в розмірі 1/6 частини від усіх видів доходів.

При виконанні вказаного виконавчого листа державним виконавцем нарахована заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якого згідно проведеного державним виконавцем розрахунку від 11 січня 2021 року за період з лютого 2018 року по грудень 2020 року становить 35392,27 грн.; заявник із даним розрахунком не погоджується, відповідно існує спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів, який має бути предметом розгляду суду.

Відповідно до ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України; визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Згідно із ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику в разі подання заяви стягувачем або боржником.

Зі змісту скарги та заявлених вимог вбачається, що заявник не погоджується з визначеним розміром заборгованості зі сплати аліментів, вказуючи при цьому на те, що державний виконавець при розрахунку суми стягнення повинен врахувати обидва джерела доходів сумарно і, відповідно визначити суму, яка буде не меншою ніж мінімальний гарантований законодавством розмір матеріального забезпечення на одну дитину, тобто сумарно не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, - як законодавчо визначено.

Із розрахунку заборгованості по аліментах від 11.01.2021р. вбачається, що старшим державним виконавцем безпідставно здійснено такий розрахунок ОСОБА_1 починаючи з лютого 2018 року виходячи із двох джерел доходу та окремо по кожному встановлено 50% розмір аліментів, що сумарно в кінцевому результаті становить більшу суму ніж присуджено за судовим рішенням.

За таких обставин, державний виконавець при проведенні розрахунків заборгованості за аліментами неправомірно обчислював суму аліментів у розмірі 1/6 частки із всіх видів доходів, вираховуючи 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку як із заробітної плати так і з пенсії окремо. Єдиним правильним із чим погоджується суд є посилання державного виконавця у письмовому відзиві на скаргу, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, відтак стягувач ОСОБА_2 вправі звернутись до місцевого суду про зміну розміру присуджених аліментних зобов`язань у порядку ст. 192 СК України, - і в даному конкретному випадку тоді з липня 2020 року аліменти могли б нараховуватися на одну дитину в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів, - як загальноприйнята частка і встановлена законом.

Констатуючи наведене судом узято до уваги пояснення стягувача про її безпосередню та максимальну участь у вихованні та утриманні дітей і, порівняно меншу роль у тому боржника ОСОБА_1 як боржника по аліментах і батька дітей, а також установлене у судовому засіданні, що він на сьогодні проживає із іншою жінкою і суд водночас при цьому звертає увагу на наступне:

Відповідно до ст. ст. 3, 6 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

Згідно ст. ст. 7, 155 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Тому, із врахуванням наведених норм законів у сукупності з поясненнями учасників судового розгляду, суд прийшов до переконання, що існують всі законні підстави для постановки питання зміни розміру аліментів на підставі ст. 192 СК України; також слід роз`яснити ОСОБА_2 , що вона вправі звернутись із окремим позовом про участь батька у додаткових витратах на дитину.

Аналізуючи все вищевикладене, враховуючи ряд суперечностей, які не дають змогу суду дійти висновку про обґрунтованість такого розрахунку розміру аліментів та відповідність його вимогам Закону України «Про виконавче провадження», суд вбачає наявність правових підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 447, 450-451 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дії державного виконавця Галицького відділу виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Левко Любові Романівни у виконавчому провадженні №6770747 з примусового виконання виконавчого листа №2-1038 від 06.08.2007року, виданого Самбірським міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліментів, які полягають у визначенні суми аліментів на рівні не менше як по мінімальному гарантованому розмірі аліментів на одну дитину відповідного віку з двох джерел доходів окремо: із заробітної плати у РВ «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» та із пенсійних виплат у ГУ ПФ України за період з лютого 2018 року по грудень 2020 року, - неправомірними.

Зобов`язати державного виконавця Галицького відділу виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Левко Л.Р. провести перерахунок розміру аліментів по даному виконавчому провадженні, який полягає у визначенні сукупної суми аліментів на рівні не менше одного мінімального гарантованого розміру для дитини відповідного віку з двох джерел доходів сумарно за період з лютого 2018 року по грудень 2020 року, та проводити подальші нарахування з врахуванням одного мінімального гарантованого розміру для дитини відповідного віку із всіх джерел доходів сумарно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів із дня складення 27 квітня 2021 року повного судового рішення.

Суддя