Провадження № 2-др/127/32/21
26 квітня 2021 рокум. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Шаміної Ю.А., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Каленяка Едуарда Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення з питання розподілу судових витрат на правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування Вінницької міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з онуками та встановлення порядку участі у вихованні онуків,
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09 квітня 2021 року у справі №127/18151/20 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування Вінницької міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з онуками та встановлення порядку участі у вихованні онуків, задоволено частково.

Однак, при ухваленні вказаного рішення суду не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат сторін у справі на правничу допомогу, зважаючи, що представником відповідача заявлено в установленому порядку про надання доказів витрат на правничу допомогу у порядку статті 141 ЦПК України.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У контексті вказаної статті процесуального закону, враховуючи характер вирішуваного питання та сукупності наявних в матеріалах справі доказів, суд не вбачає необхідності виклику сторін в судове засідання.

Дослідивши надані докази, суд дійшов наступного.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст.2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України);

3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами першою-третьою статті 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Звертаючись до суду з позовом позивачкою ОСОБА_1 у позовній заяві вказано орієнтовний розрахунок судових витрат, зокрема судовий збір у сумі 840,80 грн, крім того зазначено, що при розгляді справи планує понести витрати по наданню правової допомоги в сумі приблизно 5000 грн, інших витрат при розгляді справи понести не планує.

Як слідує із матеріалів справи як позивач, так і відповідач користувалися правничою допомогою під час розгляду цієї справи та понесли витрати у зв`язку із цим.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом немайнового характеру, а саме про усунення перешкод у спілкуванні з онуками та встановлення порядку участі у вихованні онуків.

При звернені до суду з позовом позивачка ОСОБА_4 сплатила судовий збір у розмірі 840,80 грн, що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 19.08.2020 року (а.с. 28).

Разом з тим, у підготовчому засіданні 10 лютого 2021 року представником позивачки ОСОБА_1 - адвокатом Каленяком Е.А. усно заявлено про стягнення з відповідачів судових витрат у разі задоволення позову, вказав, що докази про витрати на правову допомогу будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення судом рішення.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

14.04.2021 року, тобто протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, засобами поштового зв`язку на адресу суду надіслано заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Каленяка Е.А., яку отримано судом 15.04.2021 року, згідно якої останній просить суд ухвалити додаткове рішення у справі №127/18151/20 яким стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати на правову допомогу в сумі 8000 грн та витрати по оплаті судового збору.

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас зі змісту ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України). У розумінні положень ч. 5 ст. 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат та враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи, про що неодноразово вказувалося Верховним Судом.

Визначаючись з розподілом витрат на правничу допомогу суд враховує, що позивачка скористалася допомогою адвоката, про що свідчить Договір про надання правової допомоги № б/н від 01 липня 2020 року, Додаткова угода №1 до договору про надання правової допомоги від 01.07.2020 року.

Як слідує із п. 1 Додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги від 01.07.2020 року відповідно до п. 5.1 договору сторони погодили, що вартість послуг Адвокатського бюро станом на 12.04.2021 року становить 8000 гривень. Крім того, згідно п. 2 Додаткової угоди між сторонами договору погоджено, що зазначена сума повинна бути внесена на рахунок Адвокатського бюро протягом 10 днів з моменту прийняття рішення по суті справи.

Згідно акту виконаних робіт від 12.04.2021 року Адвокатським бюро «Едуарда Каленяка» виконано роботи по наданню юридичних послуг ОСОБА_1 , а саме: вивчення документів, підготовка позовної заяви про усунення перешкод у спілкуванні з онуками, встановлення порядку участі бабусі у вихованні та спілкуванні з онуками та направлення її до суду - 5000 грн (5 год.?1000 грн); судові засідання в справі №127/18151/20 - 3000 грн (5 засідань ? 600 грн). Загальна вартість наданих послуг становить 8000 грн.

Як вбачається із рахунку від 14.04.2021 року платіж згідно договору про надання правової допомоги від 01.07.2021 року у сумі 8000 грн підлягає сплаті ОСОБА_1 до 19.04.2021 року.

Враховуючи викладене, суд вважає витрати на правову допомогу фактично понесеними.

Відповідно до ст. 141 ЦПК судові витрати, пов`язані з розглядом справи, зокрема, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскільки пред`явлений ОСОБА_1 позов є немайновим, позовні вимоги задоволено частково, понесені позивачем в цій справі та належним чином підтверджені судові витрати на правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн та на сплату судового збору у розмірі 840,80 грн підлягають розподілу між сторонами порівну, тобто 4000 грн витрат на правничу допомогу та 420,40 грн сплаченого позивачкою судового збору підлягає стягненню із кожного з відповідачів в рівних частках на користь позивачки.

Таким чином, з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягає стягненню на користь позивачки ОСОБА_1 по 2000 грн витрат на правничу допомогу та по 210,20 грн сплаченого судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. 270, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі №127/18151/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування Вінницької міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з онуками та встановлення порядку участі у вихованні онуків.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 по 2000 грн (дві тисячі гривень) витрат на правничу допомогу та по 210,40 грн (двісті десять гривень сорок копійок) судового збору з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Шаміна Юлія Анатоліївна