Справа №949/339/21
У Х В А Л А

19 квітня 2021 року суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Сидоренко З.С., розглянувши матеріали позову Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Позивач Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк", через свого представника Гребенюка О.С., що діє на підставі довіреності №3084-К-Н-О від 11.08.2020 року, звернулося в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 та просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 32303,05 грн. за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 06.01.2015 року та судові витрати у розмірі 2270 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати ст.ст. 175 - 177 ЦПК України, а також вимогам ст. 95 цього Кодексу.

При вирішенні питання про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі, було встановлено, що позовну заяву було подано без додержання вимог п. 5 ч. 3 ст. 175, ч. 5 ст. 177 та ст. 95 ЦПК України.

Так, всупереч вказаній вимозі, позивачем не вказано в позовній заяві та не додано відповідних доказів стосовно того, яку саме суму отримав у кредит відповідач після підписання 06.01.2015 року анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку

Так, надана позивачем як доказ анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, не містить інформацію, яку саме суму кредитного ліміту узгодили сторони та яку саме картку виявив бажання оформити відповідач.

Крім того, позивачем не зазначено дату збільшення розміру кредитного ліміту та не надано згоду відповідача на його збільшення.

Також, в позовній заяві відсутній обґрунтований розрахунок сум, що стягуються, а саме: не зазначено з якого моменту відповідач перестав виконувати умови договору або виконував його неналежним чином; механізм обрахунку та період виникнення заборгованість за тілом кредиту, оскільки в позовній заяві вказано лише, що заборгованість існує станом на 25.02.2021 року, та з наданого позивачем розрахунку, який складається з окремих чотирнадцяти аркушів, що є незрозумілими для сприйняття та вивчення, викладених надмірно дрібним шрифтом, вказані дані встановити неможливо.

Отже, за відсутності вищевказаної інформації, є утрудненим для суду встановлення правильності здійсненого позивачем розрахунку.

До того ж, суд також звертає увагу позивача на те, що з долученого до позову розрахунку заборгованості неможливо встановити ким він виконаний та підписаний. Так, розрахунок заборгованості за кредитним договором підписаний невідомою особою, оскільки не зазначене прізвище, ім`я та по батькові особи, яка його підписала, її посада та відсутній відтиск печатки банку.

Зазначені реквізити документу також не містяться і на доданих виписці за договором, довідці про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки та довідці про надання кредитних карток.

Окрім того, при подачі позовної заяви до суду, позивачем не в повному обсязі дотримано вимоги ст. 95 ЦПК України, а саме: долучені до позовної заяви такі письмові докази як витяг з Умов та правил надання банківських послуг, розрахунок заборгованості, виписка за договором, довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки та довідка про надання кредитних карток та копії документів для вручення відповідачу не засвідчені належним чином.

Зважаючи на встановлені судом недоліки, ухвалою від 29 березня 2021 року позивачу надано п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення таких недоліків.

12 квітня 2021 року, у встановлені строки, на адресу суду надійшла заява позивача на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху з доданими до неї документами, а саме: позовною заявою, випискою по рахунку відповідача, розрахунком заборгованості, довідкою про видачу кредитних карт, довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування рахунку, копією анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, витягом Умов та правил надання банківських послуг та копією витягу з тарифів банку.

При цьому, у вищевказаній заяві позивачем надано пояснення з приводу розміру шрифту документів з посиланням на вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003.

Так, позивач зазначив, що національним стандартом України не передбачена обов`язковість розміру шрифту 12-14 для документів, які виготовляються на конторській друкарській машинці або за допомогою комп`ютерної техніки. Статтями 175, 177 ЦПК України не передбачено вимог щодо графічного оформлення позовної заяви, а розмір шрифту не є підставою для відмови у відкритті провадження.

Аналізуючи в цілому заяву позивача про усунення недоліків позовної заяви, поданої на виконання ухвали суду від 29 березня 2021 року слід зазначити наступне.

Статтею 183 ЦПК України чітко визначено загальні вимоги до форми та змісту будь-якої письмової заяви, з якої вбачається, що вказаний перелік не передбачає надання будь-якого роду пояснень з того чи іншого питання.

Згідно ч. 1 ст. 175 ЦПК України вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування позивач викладає саме у позовній заяві.

Зі змісту ч. 3 ст. 175 ЦПК України вбачається, що виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги мають міститися у позовній заяві із зазначенням доказів, що підтверджують вказані обставини.

Отже, як висновок, слід зазначити, що позовна заява, подана в новій редакції, залишається документом, який так і не містить вимоги п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Крім того, що стосується повторно наданої виписки по особовому рахунку, то слід зазначити, що така так і не містить відповідних для неї реквізитів.

Згідно ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженої постановою правління Національного банку України від 04.07.2018 року №75, операції, які здійснює банк, мають бути належним чином задокументовані. Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку є первинні документи.

Первинні документи складаються на бланках форм, затверджених відповідно до законодавства України. Документування операцій може здійснюватися з використанням бланків, виготовлених банком самостійно, які повинні містити обов`язкові реквізити чи реквізити форм, затверджених відповідно до законодавства України.

Первинні та зведені облікові документи в паперовій/електронній формі повинні мати такі обов`язкові реквізити:

1) назву документа (форми);

2) дату складання;

3) найменування банку, від імені якого складений документ;

4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру;

5) посади осіб, відповідальних за здійснення операції та правильність її оформлення;

6) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції.

Банк має право самостійно визначати інші додаткові реквізити первинних документів у паперовій/електронній формі.

Первинні документи, які не містять обов`язкових реквізитів, є недійсними і не можуть бути підставою для бухгалтерського обліку.

Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12.04.2012 р. №578/5, згідно якого до первинних документів, які фіксують факт виконання госоперації та служать підставою для записів у регістрах бухобліку і в податкових документах, віднесені:касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій і касових чекових книжок.

Отже, аналізуючи вищевказані вимоги до первинних документів, у даному випадку до банківської виписки по особовому рахунку, яка додана позивачем, слід зазначити, що така не містить обов`язкових реквізитів, які в обов`язковому порядку мають міститися у такого роду документах.

Суд також звертає увагу позивача на те, що вказаний в ухвалі від 29 березня 2021 року такий недолік як незазначення на виписці за договором, розрахунку заборгованості, довідці про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки та довідці про надання кредитних карток прізвища, ім`я та по батькові особи, яка їх підписала, її посада та відсутність відтиску печатки банку на вказаних документах, позивачем не виконаний.

Крім того, невиконаним також залишається недолік щодо відсутності у підписаній 06.01.2015 року анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку суми кредитного ліміту, яку узгодили сторони та яку саме картку виявив бажання оформити відповідач.

Посилання позивача у позовній заяві на те, що така сума вказана у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку є некоректним, оскільки, як підтверджує у самій позовній заяві позивач, саме підписана анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами складають договір про надання банківських послуг.

Виходячи із зазначеного, лише вказані вище документи мають містити умови, погоджені сторонами, які є обов`язковими до виконання.

Так, ще однією із підстав для залишення позовної заяви без руху послугувало те, що наданий позивачем доказ наявності заборгованості у відповідача, а саме розрахунок заборгованості, який складається з окремих десяти аркушів, є незрозумілими для сприйняття та вивчення та викладений надмірно дрібним шрифтом.

Однак доданий повторно до позовної заяви документ під назвою "розрахунок заборгованості за договором" не відрізняється від первісного та так і не містить обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються, оскільки в ньому лише відображені певні цифри.

Такий розрахунок не може слугувати доказом розміру грошових вимог позивача до відповідача та не є обґрунтованим розрахунком сум у розумінні п. 3 ч.3 ст. 175 ЦПК, який повинен бути аргументованим, переконливим, зрозумілим для аналізу та подальшої оцінки судом, що достатньо підтверджує результат математичного розрахунку викладеного шляхом обчислення, підрахування, лічби конкретних сум заборгованості.

Водночас слід звернути увагу представника позивача, що обґрунтований розрахунок повинен містити обчислення (суму боргу, ставки проценту, комісії, пені; початок періоду нарахування основного боргу або процентів, комісії, пені; закінчення періоду нарахування основного боргу або процентів комісії, пені; кількість днів прострочення, нарахування основного боргу або процентів, комісії, пені; розрахунок основного боргу або процентів, комісії, пені; розмір основного боргу або процентів, комісії, пені; підсумковий, загальний розмір заборгованості за всіма критеріями тощо), та порядок нарахування відповідних сум за кожним відмінним критерієм заборгованості (додавання, множення, нарахування процентів, підсумок тощо) та підстави такого нарахування, передбачені законом або умовами договору.

При цьому документ повинен бути юридично правильно оформленим, бути достовірним, надавати об`єктивні відомості, бути переконливим, грамотним і зрозумілим кожному, хто його читає та оформлятися за встановленою формою згідно з реквізитами.

А тому, наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитом, що доданий до позовної заяви, без наявності вказаних вище реквізитів та недоліки якого не усунені на підставі ухвали суду від 29 березня 2021 року, є лише відображенням односторонніх необґрунтованих арифметичних розрахунків позивача, викладених у незрозумілих для сприйняття табличках, що не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача.

З роз`яснень, які містяться в абзаці 1 пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12.06.2009 року № 2 вбачається, що позовна заява повинна відповідати вимогам ЦПК України. У зв`язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Таким чином, у вказаний вище термін недоліки, зазначені в ухвалі від 29 березня 2021 року позивачем не усунуто в повному обсязі.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі "Круз проти Польщі" від 19.06.2001 року. У вказаному рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги те, що повернення позовної заяви, відповідно до ч. 6 ст. 185 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, так як після усунення вказаних недоліків позивач має право повторно звернутися до суду із вказаним позовом, суд вважає за необхідне позов визнати неподаним та повернути позивачу в зв`язку з неусуненням недоліків.

Керуючись ст.ст. 185, 352, 354 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості вважати неподаною та разом з доданими до неї документами повернути позивачеві.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п. 15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Голова Дубровицького

районного суду: Сидоренко З.С.