Справа № 523/3576/20
Провадження №2/523/839/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2021 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді - Кисельова В.К.

при секретарі - Дзюба Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Веллфін» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступні обставини. Так Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» (надалі - Позивач/Позикодавець) є фінансовою установою, що надає фінансові послуги по наданню у позику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності (розпорядженням Нацкомфінпослуг №2606 від 27.10.2015 зареєстровано в реєстрі фінансових установ за №16103225).

21.01.2017року між Позивачем та ОСОБА_1 (надалі - Відповідач/Позичальник) укладено Договір позики № 124411 в електронній формі (надалі - Договір позики).

За умовами п. 1.1. укладеного між Позивачем та Відповідачем Договору позики, Позикодавець надає Позичальникові грошові кошти в сумі 2 400,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою.

Пунктом 1.3. Договору позики встановлено, що позика надається строком на 30 днів.

Відповідно до п. 1.4. Дата перерахування суми позики на банківський рахунок вказаний Позичальником, за домовленістю сторін вважається датою укладення Договору позики між Позичальником і Позикодавцем.

Позивачем в порядку встановленому п. 1.4. Договору позики на картковий рахунок Відповідача була перерахована сума позики в розмірі 2 400,00 грн., що підтверджується повідомленням ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», яке надає ТОВ «ВЕЛЛФІН» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк-еквайер здійснює зарахування коштів, згідно Договору про організацію переказу грошових коштів №ВП-180516-3 від 18.05.2016 року.

Відповідач належним чином не виконав умови договору позики, в результаті чого утворилася заборгованість зі сплати основного боргу, процентів та прострочених процентів, станом на 20.02.2020 року загальний розмір заборгованості становить 81181,55 грн., з яких: 1989,50 грн. - основний борг, 20 223,27 грн. - заборгованість по відсотках, 58968,78 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Посилаючись на викладене позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором позики в розмірі 81181,55 грн.

Ухвалою від 20.03.2020 року у справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачу було направлено ухвалу про відкриття провадження по справі разом з позовом на додатками та запропоновано надати відзив на позовну заяву.

17 вересня 2020 року до суду подано відзив на позовну заяву, у якому відповідач позов не визнає, посилаючись на те, що 21.01.2017 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики №12441 в електронній формі на суму 2400,00 грн. строком на тридцять дні (позика має бути повернута до 20.02.2017 року). Оскільки право позивача було порушене 20.02.2017 року, то строк позовної давності починається 21.02.2017 року і закінчується 20.02.2020 року, позовна заява про стягнення заборгованості за договором позики поданий до суду позивачем 04.03.2020 року, тобто з пропуском встановленого ст. 257 ЦК України строку позовної давності. Посилаючись на викладене відповідач просив про відмову в задоволенні позову.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте згідно заяви, яка надійшла до суду, просить суд розглянути справу без його участі. Заявлені позовні вимоги повністю підтримує та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте згідно заяви, яка надійшла до суду, просить суд розглянути справу без його участі, проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні вимог та застосувати позовну давність.

Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 21.01.2017 року відповідач отримав грошові кошти в розмірі 2400,00 грн. згідно укладеного в електронній формі між позивачем та відповідачем договору позики №124411, строк позики тридцять днів.

Згідно п. 1.5 договору позики №124411 нарахування процентів за користування позикою проводиться у відповідності до наступних умов: 0,95 процентів від суми позики, але не менше ніж 30,00 грн. за перший день користування позикою; 0,95 процентів від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, зазначеного в п.1.3 договору; 2,85 процентів, додатково до основних процентів, від суми позики, що не була повернути своєчасно, за кожен день користування позикою понад строк зазначений в п.1.3 договору, у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за договором позики.

Відповідно до довідки про заборгованість станом на 20.02.2020 року загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 81181,55 грн. з яких: 1989,50 грн. - основний борг, 20223,27 грн. - заборгованість по відсотках, 58 968,78 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

Згідно ч.1 ст.251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Відповідно до ст.ст. 253,254 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок, строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

Статтею 257 ЦК України встановлена загальна позовна давність тривалістю у три роки.

За загальним принципом проголошеним ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За змістом даної норми перебіг позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно ч.5 ст. 261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Встановлено, що дата повернення коштів згідно договору позики №124411 від 21.01.2017 року - 20.02.2017 року, отже право позивача порушене 20.02.2017 року, строк позовної давності почався 21.02.2017 року і закінчився 20.02.2020 року.

Позовна заява про стягнення заборгованості за договором позики подана позивачем до суду 24.02.2020 року, що підтверджується відміткою поштового відділення на конверті, тобто на час звернення позивача до суду з позовом у справі, строк позовної давності сплив.

Позивач не звертався до суду із клопотання про поновлення строку позовної давності.

Відповідно до ст. 267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За таких обставин, враховуючи викладене, суд вважає, що позивач пропустив позовну давність, в зв`язку з чим заява відповідача про застосування позовної давності підлягає задоволенню, а тому, у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 1-11, 16, 256-267 ЦК України, ст. ст. 1-19, 27, 33, 34, 42-49, 58-62, 76-83, 89-92, 95, 141, 209-216, 258, 259, 263-268, 273-279 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 81181,55 грн., з яких: 1989,50 грн. - основний борг, 20 223,27 грн. - заборгованість по відсотках, 58968,78 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, судового збору залишити без задоволення за спливом строку позовної давності.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк через Суворовський районний суд м. Одеси з дня проголошення рішення.

Суддя В.К.Кисельов

Повний текст рішення складено та підписано 30.04.2021 р.