Справа № 454/2328/18 Головуючий у 1 інстанції: Веремчук О.Я.
Провадження № 22-ц/811/399/21 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року м.Львів

Справа № 454/2328/18

Провадження № 22ц/811/399/21

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сокальського районного суду Львівської області, ухвалене у м. Сокаль 16 жовтня 2020 року у складі судді Веремчука О.Я., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні майном, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на проживання та користування будинком, -

встановив:

6 серпня 2018 року ОСОБА_2 звернулася з позовом про усунення перешкод в користуванні майном. В обґрунтування позову посилається на те, що 31 жовтня 1981 року між нею ( ОСОБА_2 ) та ОСОБА_1 зареєстровано шлюб. Після реєстрації шлюбу вони почали проживати разом у АДРЕСА_1 , що належав на праві приватної власності її (позивача) батькам. Зазначає, що вона (позивач) є одноособовим власником цього житлового будинку, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно Серії НОМЕР_1 , виданим Виконкомом Стенятинської сільської ради Сокальського району Львівської області на підставі рішення виконкому № 62 від 13 грудня 2006 року та витягом ДКП Червоноградського МБТІ від 13 лютого 2007 року № 13557477. В цьому будинку вона зареєстрована та проживає з 30 березня 1982 року. Вказує, що крім неї ( ОСОБА_2 ) в спірному будинку зареєстровані та проживають дочка сторін ОСОБА_3 , онуки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також відповідач. Зазначає, що в провадженні Сокальського районного суду знаходиться цивільна справа про розірвання шлюбу між сторонами. Вказує, що на даний час сторони проживають в спірному будинку, оскільки відповідач добровільно не хоче залишити будинок, що належить їй ( ОСОБА_2 ) на праві власності. Просить виселити ОСОБА_1 з житлового будинку АДРЕСА_1 , одноособовим власником якого є вона, у зв`язку з неможливістю спільного проживання. При цьому неможливість проживання обґрунтовує тим, що: між сторонами виникають суперечки на побутовому рівні, внаслідок чого протягом останніх п`яти років спільного проживання не можуть порозумітися один з одним. Через зловживання відповідачем алкогольними напоями він (відповідач) вчиняє сварки, ображає та принижує її (позивача). Зазначає, що через таку поведінку відповідача вона (позивач) неодноразово зверталася за захистом в правоохоронні органи. Стверджує, що в серпні 2013 року відповідач спричинив їй тілесні ушкодження, що було предметом розгляду правоохоронними органами. Вважає, що її права, як власника будинку є порушеними, у зв`язку з чим просить виселити відповідача з вказаного будинку без надання іншого житлового приміщення в зв`язку з неможливістю спільного проживання.

7 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовом про визнання за ним права проживання та користування спірним будинком. В обґрунтування позову посилається на те, що він ( ОСОБА_1 ) після одруження з ОСОБА_2 31 жовтня 1981 року став проживати у спірному будинку. 30 березня 1982 року був прописаний в будинку, де проживає по даний час. Стверджує, що він ( ОСОБА_1 ) був членом сім`ї власника будинку, факт розірвання шлюбу 4 вересня 2018 року між сторонами не позбавляє його права користування спірним будинком. Зазначає, що за період перебування у шлюбі ним (відповідачем) за власні кошти здійснено ремонт будинку, добудовано ганок та господарські будівлі, огорожу, внаслідок чого будинковолодіння зросло у вартості та набуло сучасного вигляду. Стверджує, що позивачем не надано доказів того, що він (відповідач) руйнує чи псує жиле приміщення, або використовує його не за призначенням. Вважає, що згода позивача на його (відповідача) вселення була надана, оскільки власником будинку є саме вона ( ОСОБА_2 ). Зазначає, що іншого житла він ( ОСОБА_1 ) не має. Вищевказаний будинок є його єдиним місцем проживання.

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 16 жовтня 2020 року позов ОСОБА_2 задоволено. Усунено перешкоди у здійсненні права власності ОСОБА_2 на житловий будинок АДРЕСА_1 та позбавлено ОСОБА_1 права користування вказаним будинком.

В позові ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 . Зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення про задоволення його позову та відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 . Посилається на доводи своєї позовної заяви.

26 серпня 2021 року сторонами подано до суду заяву про затвердження мирової угоди. Стверджують про можливість закінчення розгляду даного спору миром і укладенням між сторонами мирової угоди на наступних умовах:

1. ОСОБА_2 сплачує ОСОБА_1 4 000 доларів США, що станом на день укладення мирової угоди становить згідно курсу НБУ 106 680 грн. як компенсацію його частки у спільному майні подружжя. Факт отримання ОСОБА_1 коштів підтверджується виданою ним ОСОБА_2 розпискою.

2. ОСОБА_6 у зв`язку з отриманням вищезазначеної суми коштів відмовляється від права проживання у будинку АДРЕСА_1 і права користування ним. Протягом 20-ти календарних днів з моменту затвердження судом цієї мирової угоди останній знімається в установленому порядку з реєстрації у вказаному будинку та забирає усі свої особисті речі (одяг та предмети домашнього вжитку, які належать виключно йому). Відмова ОСОБА_1 від права проживання у вказаному будинку та користування цим житлом є остаточною та унеможливлює в майбутньому заявлення ним вимоги до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Просять визнати та затвердити дану мирову угоду і закрити провадження в справі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, заяву про укладення мирової угоди, колегія суддів вважає, що заява підлягає до задоволення.

Згідно зі ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди.

Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі, що відповідає вимогам п. 5 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо мирова угода сторін відповідає вимогам статті 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Встановлено, що умови укладеної між сторонами мирової угоди не суперечать закону, не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, стосуються лише прав та обов`язків сторін і предмету спору, ґрунтуються на основі взаємних поступок. Підстави для відмови у затвердженні мирової угоди відсутні.

Колегія суддів прийшла до висновку, що заяву сторін про затвердження мирової угоди належить задовольнити, визнати нечинним рішення Сокальського районного суду Львівської області від 16 жовтня 2020 року та провадження у справі закрити.

Відповідно до частини 2 статті ст. 256 ЦПК України належить роз`яснити сторонам, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Керуючись ст.ст. 207, ч. 2 ст. 256, 259, 260, 261, 373, п.3 ч. 1 ст. ст. 374, 381, 382, 384, 388,392 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Заяву про затвердження мирової угоди задовольнити.

Затвердити мирову угоду, укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні майном; зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на проживання та користування будинком, відповідно до якої:

1. ОСОБА_2 сплачує ОСОБА_1 4 000 доларів США, що станом на день укладення мирової угоди становить згідно курсу НБУ 106 680 грн. як компенсацію його частки у спільному майні подружжя. Факт отримання ОСОБА_1 коштів підтверджується виданою ним ОСОБА_2 розпискою.

2. ОСОБА_1 у зв`язку з отриманням вищезазначеної суми коштів відмовляється від права проживання у будинку АДРЕСА_1 і права користування ним. Протягом 20-ти календарних днів з моменту затвердження судом цієї мирової угоди останній знімається в установленому порядку з реєстрації у вказаному будинку та забирає усі свої особисті речі (одяг та предмети домашнього вжитку, які належать виключно йому). Відмова ОСОБА_1 від права проживання у вказаному будинку та користування цим житлом є остаточною та унеможливлює в майбутньому заявлення ним вимоги до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Відповідно до частини 2 статті ст. 256 ЦПК України роз`яснити сторонам, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 16 жовтня 2020 року визнати нечинним.

Провадження у справі закрити.

Ухвала суду набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_2 , прож.: с. Роятин, Червоноградського району, Львівської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_1 , прож.: с. Роятин, Червоноградського району, Львівської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Ухвала складена і підписана 21 жовтня 2021 року.

Головуючий

Судді