КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2021 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 358/352/20

провадження номер: 22-ц/824/3411/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),

суддів: Мережко М.В., Савченка С.І.,

за участю секретаря - Орел П.Ю.,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Передерія Вадима Григоровича на рішення Богуславського районного суду Київської області від 09 листопада 2020 року у складі судді Тітова М.Б., у справі за позовом ОСОБА_1 до Ісайківської сільської ради Богуславського району Київської області, Богуславської районної державної адміністрації Київської області, Головного управління Держгеокадастру у Київській області про скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Ісайківської сільської ради Богуславського району Київської області, Богуславської районної державної адміністрації Київської області, Головного управління Держгеокадастру у Київській області про скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді 1/2 квартири АДРЕСА_1 , на яке їй видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Позивач вказувала, що у 2019 році вона дізналась про те, що за життя її чоловік звертався до Ісайківської сільської ради Богуславського району Київської області про надання йому у власність земельної ділянки площею 1,5 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :04:008:0006. Зазначала, що на запит її представника 04 вересня 2019 року Богуславська районна державна адміністрація надала копію розпорядження голови Богуславської районної державної адміністрації від 04 лютого 2010 року № 90, відповідно до якого затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 на території Ісайківської сільської ради Богуславського району Київської області, розроблену приватним підприємством «Мир-Агро» (далі - ПП «Мир - Агро»); надано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку загальною площею 1,5 га; управлінню Держкомзему у Богуславському районі внести зміни в земельно-облікові документи; технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 на території Ісайківської сільської ради Богуславського району Київської області передати на зберігання в управління Держкомзему у Богуславському районі.

Вказувала, що на запит її представника відділ у Богуславському району ГУ Держгеокадастру в Київській області надав відповідь від 08 листопада 2019 року № 29-10-0.331-14505/2-19 про те, що в архіві відділу другий примірник державного акта на земельну ділянку з кадастровим номером :04:008:0006, виданого на ім`я ОСОБА_2 , та документація із землеустрою щодо формування зазначеної земельної ділянки, розроблена ПП «Мир - Агро» відповідно до розпорядження Богуславської районної державної адміністрації від 04 лютого 2010 № 90, відсутні. Також повідомлено, що згідно відомостей з Державного земельного кадастру вказана земельна ділянка обліковується як державна власність.

Зазначала, що інформація про право власності ОСОБА_2 не внесена до Державного земельного кадастру, відсутність реєстрації права власності на спадкове майно у відповідному державному органі унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину.

Також вказувала, що спірна земельна ділянка зареєстрована в Державному земельному кадастрі 27 травня 2016 року за Богуславською районною державною адміністрацію на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), розробником якої є дочірнє підприємство «Мир-Агро» товариства з обмеженою відповідністю науково-виробнича фірма «Кадастр-Універсал».

З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 15 червня 2020 року, позивач ОСОБА_1 просила скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 1,5 га, кадастровий номер :04:008:0006, від 27 травня 2016 року за Богуславською районною державною адміністрацією в Державному земельному кадастрі та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну ділянку площею 1,5 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Ісайківської сільської ради Богуславського району Київської області, кадастровий номер :04:008:0006, яка належала спадкодавцю ОСОБА_2 на підставі розпорядження голови Богуславської районної державної адміністрації від 04 лютого 2010 року № 90.

Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 09 листопада 2020 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що спадкодавець ОСОБА_2 за життя не оформив у встановленому законом порядку право власності на спірну земельну ділянку площею 1,5000 га з цільовим призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :04:008:0006, що розташована на території Ісайківської сільської ради Богуславського району Київської області, а саме, не отримав державний акт на право власності на земельну ділянку та не зареєстрував своє право власності, а тому ця земельна ділянка не є об`єктом спадкування і не увійшла до спадкової маси.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Передерій В.Г.подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 повністю, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не дав належної оцінки тій обставині, що 04 вересня 2019 року Богуславською районною державною адміністрацією Київської області за вих.№07.2-28/2364 надано відповідь, відповідно до якої надано розпорядження від 04 лютого 2010 року № 90 «Про затвердження технічної документації із землеустрою ОСОБА_2 » та повідомлено, що згідно даного розпорядження технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 на території Ісайківської сільської ради Богуславського району Київської області розроблено ПП «Мир - Агро». Зазначає, що вказаним розпорядженням Богуславської районної державної адміністрації від 04 лютого 2010 року № 90 передано у власність ОСОБА_2 спірну земельну ділянку, але акт на право власності відсутній, інформацію про право власності ОСОБА_2 не внесено до Державного земельного кадастру.

Звертає увагу на те, що вказане розпорядження Богуславської районної державної адміністрації не було належним чином виконане посадовими особами цієї адміністрації. Обов`язок щодо складання документу, який посвідчує право власності на земельну ділянку, а саме, до 2013 року - державного акт на право власності на земельну ділянку, покладався на управління Держкомзему у Богуславському районні, правонаступником якого є відділ Держгеокадастру у Богуславському районі, для його подальшої реєстрації, а на ОСОБА_2 згідно вказаного розпорядження, не покладалося будь-яких обов`язків щодо реєстрації права власності. Зазначає, що розпорядження видано 04 лютого 2010 року, а ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та за життя не встиг проконтролювати і зобов`язати державні органи видати акт на землю, оскільки саме органи державної влади видають такий акт.

Вказує, що згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 19 грудня 2018 року у розділі відомості про право власності зазначено, що власником спірної земельної ділянки є Богуславська районна державна адміністрація на підставі розпорядження від 04 лютого 2010 року № 90. Однак неможливо одним розпорядженням надати у власність одну й ту ж саму земельну ділянку двом різним суб`єктам. Вказує, що відповідачі по справі не заперечували про існування розпорядження від 04 лютого 2010 року № 90, яким надано саме ОСОБА_2 у власність спірну земельну ділянку площею 1,5 га на території Ісайківської сільської ради Богуславського району Київської області.

Учасники справи не скористалися своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направили.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Передерія В.Г., який підтримав доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено із додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до розпорядження голови Богуславської районної державної адміністрації Київської області від 04 лютого 2010 року № 90 затверджено розроблену ПП «Мир-Агро» технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 на території Ісайківської сільської ради Богуславського району Київської області та йому надано у власність земельну ділянку загальною площею 1,5 га. Цим же розпорядженням покладено обов`язок на Управління Держкомзему у Богуславському районі внести зміни в земельно-облікові документи та технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 на території Ісайківської сільської ради Богуславського району Київської області передати на зберігання в Управління Держкомзему у Богуславському районі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого повторно 05 лютого 2019 року Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Установлено, що позивач ОСОБА_1 , яка є дружиною та спадкоємцем першої черги за законом до майна ОСОБА_2 , прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , яке зареєстроване державним нотаріусом Другої Черкаської державної нотаріальної контори в реєстрі за № 3-1467 від 07 жовтня 2011 року (а.с. 13).

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-018, який сформовано 19 грудня 2018 року, земельна ділянка площею 1,5000 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :04:008:0006, що розташована на території Ісайківської сільської ради Богуславського району Київської області, перебуває у державній власності, право власності зареєстроване за Богуславською районною державною адміністрацією 27 травня 2016 року.

Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 08 листопада 2019 року № 29-10-0.331-14505/2-19, адресовану адвокату Передерію В.Г., за інформацією відділу у Богуславському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області в архіві відділу другий примірник державного акту на земельну ділянку з кадастровим номером :04:008:0006, виданого на ім`я ОСОБА_2 та документація із землеустрою щодо формування зазначеної земельної ділянки, розроблена ПП «Мир-Агро» відповідно до розпорядження Богуславської районної державної адміністрації від 04.02.2010 № 90, відсутні. Також повідомлено, що відповідно до відомостей Державного земельного кадастру земельна ділянка площею 1,5000 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :04:008:0006, що розташована на території Ісайківської сільської ради Богуславського району Київської області, обліковується як державна власність за Богуславською районною державною адміністрацією.

Відповідно до ч.2 ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону.

Згідно з ч.1 ст.3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

У пункті 7 розділу X Перехідні положення ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п.1 ч.3 ст.152 ЗК України.

Згідно з пунктом «г» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

У ч.3 ст.3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій і вирішення справи.

Згідно з положеннями ч.1 ст.126 ЗК України, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку.

Такий правовий висновок сформульований у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц (провадження 14-652цс18), у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 128/1911/15-ц, від 30 червня 2020 року у справі № 623/633/17, від 25 березня 2020 року у справі № 158/1672/17, від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17, від 29 серпня 2019 року у справі № 554/1195/17, що свідчить про сталість судової практики Верховного Суду у вирішенні питання права на завершення приватизації земельної ділянки.

Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Між тим право власності на землю виникає після одержання документа, що посвідчує це право, яким станом на час на час відкриття спадщини до майна ОСОБА_2 був державний акт на право власності на землю, однак, як установлено судом, такий документ спадкодавцю не видавався.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 635/2215/16-ц (провадження № 61-5545 св18).

Установивши, що спадкодавець ОСОБА_2 за життя не оформив у встановленому законом порядку право власності на спірну земельну ділянку з кадастровим номером :04:008:0006, а саме, не отримав державний акт на право власності на земельну ділянку та не зареєстрував своє право власності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації права власності на спірну земельну ділянку за Богуславською районною державною адміністрацією та визнання права власності на цю земельну ділянку за позивачем в порядку спадкування.

За таких обставин доводи апеляційної скарги про те, що спірна земельна ділянка належала спадкодавцю ОСОБА_2 на праві власності на підставі розпорядження Богуславської районної державної адміністрації Київської області від 04 лютого 2010 року № 90, а відтак увійшла до складу спадкового майна і позивач ОСОБА_1 має право на спадкування її за законом, не заслуговують на увагу з наведених вище підстав.

Отже суд першої інстанції виконав вимоги ст.263 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості рішення суду, повно і всебічно дослідив та оцінив докази, правильно встановив обставини у справі та дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Водночас, колегія суддів враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, які сформульовані у постанові від 05 червня 2018 року у справі №338/180/17 про те, що захист має бути ефективним, тобто, повинен здійснюватися з використанням такого способу захисту, який може відновити, наскільки це можливо, відповідні права, свободи й інтереси позивача.

Згідно вказаної вище усталеної судової практики Верховного Суду при вирішенні питання права на завершення приватизації земельної ділянки, у випадку, якщо спадкодавець за життя із дотриманням вимог законодавства розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, проте не отримав на неї право власності у зв`язку зі смертю, спадкоємці у порядку спадкування набувають право на завершення приватизації. У разі відмови компетентного органу спадкоємцям, належним та ефективним способом захисту їх прав у судовому порядку є звернення із позовом про визнання права на завершення приватизації.

По справі встановлено, що за життя ОСОБА_2 розпочав процедуру приватизації спірної земельної ділянки відповідно до законодавства України, проте не завершив її у зв`язку зі смертю, а тому право на завершення приватизації мають його спадкоємці.

Тобто, у даній справі належним способом захисту права ОСОБА_1 , як спадкоємця ОСОБА_2 є, зокрема, не визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,а визнання права на завершення приватизації спірної земельної ділянки, яку розпочав ОСОБА_2 , за умови, наявності відмови компетентного органу у завершенні процедури такої приватизації.

Інші доводи та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, також не дають підстав для висновку, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, яким судом першої інстанції дана належна правова оцінка.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому це рішення відповідно до ст.375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Передерія Вадима Григоровича залишити без задоволення.

Рішення Богуславського районного суду Київської області від 09 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: