Справа №351/2161/20
Номер провадження №2/351/204/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2021 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Сегіна І.Р.,

з участю секретаря Том`юк С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Снятинської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася у суд із позовом до Снятинської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , житловий будинок належить ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в рівних частках.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , належала земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарсьих будівель та споруд, загальною площею 0,25 га. (кадастровий номер :01:002:0086).

Після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкоємцем за законом на майно останнього стала позивачка по справі.

Після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 спадкоємцем за заповітом на майно останньої стала позивачка по справі.

15.07.2020 р. позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом та заповітом після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 так як не визначені частки частки за померлими, а тому позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Представник позивачки подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, позов просив задоволити, справу розглядати за його відсутності.

Представник відповідача Снятинської міської ради в судове засіданні не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за відсутності їхнього представника, у вирішенні справи покладються на розсуд суду.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З свідоцтва про укладення шлюбу слідує, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 25.04.1980 р. зареєстрували шлюб. Після одруження « ОСОБА_7 » присвоєно прізвище « ОСОБА_8 ».

З свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 , виданого на ОСОБА_2 , слідує, що він помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.10.2020 р. спадкоємцем ОСОБА_2 є його дочка ОСОБА_1 .

Згідно довідки від 16.03.2021 р. № 37, виданої виконавчим комітетом Снятинської міської ради, на день смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в житловому будинку в АДРЕСА_1 були зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6., дружина. Заповіт ОСОБА_2 не посвідчувався.

З довідки від 02.04.2021 р. № 15/02-14, виданої приватним нотаріусом, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , слідує, що вона дійсно являється спадкоємицею майна померлого батька- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1.

Відповідно до свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_2 , виданого на ОСОБА_3 , слідує, що вона померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Остання за життя 07.12.2018 р. посвідчила заповіт на користь ОСОБА_1 . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.10.2020 р. спадкоємцем ОСОБА_3 є її дочка ОСОБА_1 .

З довідки від 03.07.2020 р. №74, виданої Будилівською сільською радою, слідує, що за ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на праві власності значиться житловий будинок, який знаходиться в с. Будилів, Снятинського району Івано-Франківської області. Крім померлої на день смерті проживали та були зареєстрованіза адресою АДРЕСА_1 - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - дочка.

З довідки від 02.04.2021 р. № 16/02-14, виданої приватним нотаріусом, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , слідує, що вона дійсно являється спадкоємицею майна померлої матері- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_1.

З довідки від 16.03.2021 р. №38, виданої виконавчим комітетом Снятинської міської ради Коломийського району, вбачається, що після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , в житловому будинку в АДРЕСА_1 зареєстрованих не було. Заповіт ОСОБА_3 посвідчувався в Будилівській сільській раді.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок від 27.03.2001 р. житловий будинок в АДРЕСА_1 , дісно належить ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 в рівних частинах кожному.

Згідно виписки з інвентиризаційних матеріалів від 27.08.2020 р. ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 на праві приватної власності кожному зокрема належить по 1/6 частки, житлового будинку, що в АДРЕСА_1 .

Постановою приватного нотаріуса Снятинського районного нотаріального округу відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та законом після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , оскільки не визначені частки за померлими.

Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ч.ч.2, 3, 5 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності та користуванні громадян і юридичних осіб.

Згідно пунктів 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до п.г. ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.

За наведених обставин суд вважає, що відсутність свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок не є підставою відмови у захисті права позивачки.

За наведених обставин суд вважає, що слід визнати за позивачкою право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, загальною площею 0, 25 га (кадастровий номер :01:002:0086), що розташована в АДРЕСА_1 , у порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, загальною площею 0, 25 га (кадастровий номер :01:002:0086), що розташована в АДРЕСА_1 , у порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Ігор СЕГІН