Справа № 697/477/21
Провадження № 2/697/339/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2021 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Сивухіна Г.С.

за участю секретаря Десятник О.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Канів, Черкаської області цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся в Канівський міськрайонний суд Черкаської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.08.2011 ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг № б/н від 17.08.2011. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, які викладені на сайті www.privatbank.uaТарифами складає між ним і Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. У подальшому кредитний ліміт було збільшено до 9100,00 грн.

У позові АТ КБ «ПриватБанк» вказує на те, що вищезгадані Умови та Правила надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача, є публічною офертою, що містить умови та правила надання послуг банком його клієнтам, а підпис відповідачем заяви-анкети є приєднанням до даного договору.

Даними Умовами та правилами передбачені як відсотки за користування кредитом, так і відповідальність позивальника за несвоєчасне повернення коштів у вигляді пені та комісії.

Банком було виконано умови договору, а саме надано кредит, однак відповідач не виконує умов договору.

Станом на 24.02.2021 грошові вимоги банку до відповідача по кредитному договору складають 29643,88 грн., з них:

- 9100,27 грн. - заборгованість за кредитом;

- 20543,61 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом;

- 0,00 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором;

- 0,00 грн. - заборгованість за комісією.

Зазначену суму заборгованості банк просить стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.57).

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, але надала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні та застосувати строк позовної давності, розгляд справи проводити за її відсутності (а.с.115).

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до наступних висновків.

14.06.2018 відбулася державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (скорочена назва ПАТ КБ "ПриватБанк") на Акціонерне товариство комерційний банк "Приват Банк" (скорочена назва АТ КБ "ПриватБанк").

З матеріалів справи вбачається, що між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг, було підписано анкету-заяву від 17.08.2011, в результаті чого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому було збільшено до 9100,00 грн.

У анкеті-заяві зазначено, що вона згідна з тим, що дана заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг і тарифами банку, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилася та згідна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були їй надані у письмовій формі. Вона зобов`язалася виконувати умови Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися із змінами на сайті Приватбанка www.privatbank.ua. (а.с.12).

З довідки АТ КБ "Приватбанк" вбачається, що за укладеним між сторонами договором б/н про надання банківських послуг, відповідачу було надано (відкрито) кредитні картки, зі строком дії останньої - № НОМЕР_1 до 03/17 (а.с.11).

З Довідки позивача про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 вбачається, що за картковим рахунком № НОМЕР_2 з 15.10.2013 встановлено кредитний ліміт у розмірі 8069,19 грн., який в подальшому з 18.10.2013 збільшено до 9100,00 грн., а з 10.01.2020 зменшено до 0,00 грн. (а.с.10).

Згідно виписки по рахунку вбачається, що відповідач ОСОБА_1 регулярно користувалася кредитною карткою, а саме: розраховувалася в магазинах, поповнювала готівкою картку у відділенні банку та у терміналі самообслуговування, знімала готівку в банкоматі, сплачувала комунальні послуги, здійснювала перекази зі своєї картки, тим самим підтверджувала свою згоду на умови банку щодо встановленого кредитного ліміту (а.с.46-54).

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за договором станом на 24.02.2021 заборгованість складає 29643,88 грн., з них:

- 9100,27 грн. - заборгованість за кредитом;

- 20543,61 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом;

- 0,00 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором;

- 0,00 грн. - заборгованість за комісією (а.с.5-9).

За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторін.

Згідно ст.ст.1054, 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі, за яким за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

Щодо заявленої вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку ПАТ КБ «Приватбанк» не повернуті, а також вимоги частини 2 статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та сплати узгоджених відсотків, штрафів, пені, тощо, що також узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17.

Суд погоджується з розрахунком заборгованості наданим позивачем. Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження належного виконання нею зобов`язань та спростування суми заборгованості перед позивачем, а тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом підлягають до задоволення.

Щодо вимоги в частині стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом, суд зазначає наступне.

У анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку від 17.08.2011 відсутні будь-які відмітки про обраний вид банківської картки, бажаний кредитний ліміт, розмір відсотків, під який такий кредит надавався.

Позивач, окрім тіла кредиту просить стягнути з відповідача заборгованість за відсотками за користування кредитом. На підтвердження своїх позовних вимог, в тому числі їх розміру і порядку нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 17.08.2011, позивачем надано суду Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, якими визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, та інші умови.

При цьому, суд зазначає, що вказані Витяги з Тарифів та Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку відповідачем не підписані. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяги з Тарифів та Умов розуміла відповідач, ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами.

Оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим ПАТ КБ «ПриватБанк» з часу виникнення спірних правовідносин (17.08.2011) до моменту звернення до суду із вказаним позовом, за таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Таким чином, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умови та Правил надання батьківських послуг в ПриватБанку, що розміщені на сайті: www.privatbank.ua та містяться у матеріалах справи, не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 17.08.2011 шляхом підписання анкети-заяви.

Такі висновки, відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги банку про стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом не підлягають до задоволення.

Щодо застосування строку позовної давності.

Відповідачем ОСОБА_1 подано до суду заяву про застосування строків позовної давності, в якій вказується, що строк дії кредитної картки закінчився у березні 2017 року (а.с.115).

Згідно ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права (частина перша статті 261 ЦК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

У разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про стягнення кредиту та повернення процентів за кредитом, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Дана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду викладеними в постановах від 05.09.2019 по справі № 697/1307/17-ц, від 21.09.2020 у справі № 314/5082/17, від 15.01.2021 по справі № 494/366/19 та Верховного Суду України у постанові від 30 вересня 2015 року у справі № 6-154цс15.

Останній платіж з погашення заборгованості відповідач здійснила у січні 2016 року, що підтверджується інформацією наданою у виписці по рахунку (а.с.48 на звороті).

З позовом до суду банк звернувся 18.03.2021, тобто поза межами трирічного строку позовної давності.

Таким чином, станом на час звернення з позовом сплинув строк позовної давності, що є підставою для застосування ч. 4 ст. 267 ЦК України.

Також суд звертає увагу на ту обставину, що кредитна картка діє в межах визначеного нею строку. За договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (стаття 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (стаття 261 ЦК України), а не закінчення строку дії договору.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 19.03.2014 у справі № 6-14цс14 та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 по справі № 342/180/17.

Як зазначалося вище, судом встановлено, що на ім`я відповідача ОСОБА_1 було надано (відкрито) кредитні картки, зі строком дії останньої - № НОМЕР_1 до 03/17 (а.с.11).

Отже, станом на час звернення з позовом сплинув строк позовної давності як з моменту закінчення строку дії кредитної картки, так і з моменту останнього платежу, що є підставою для застосування ч. 4 ст. 267 ЦК України.

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності.

Дана позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 7 серпня 2019 року, справа № 2004/1979/12, (аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц, та у пунктах 138-140 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16).

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, суд вважає за необхідне застосувати за заявою відповідача наслідки пропуску строку позовної давності звернення до суду в частині позовних вимог щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту.

Враховуючи наведене, позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Г . С . Сивухін