Номер провадження: 22-ц/813/4215/21
Номер справи місцевого суду: 494/811/20
Головуючий у першій інстанції Лебединський С. Й.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2021 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Березівського районного суду Одеської області від 07 жовтня 2020 року у складі судді Лебединського С.Й.,

в с т а н о в и в:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 21.04.2004 між нею та відповідачем укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Березівського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис N25. Від шлюбу народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спільно як подружжя не проживають з травня 2020 року у зв`язку з тим, що відповідач на протязі тривалого часу зловживає спиртними напоями, не допомагав у господарстві, матеріально сім`ю майже не забезпечував, агресивно поводиться, застосовує до позивача фізичне насилля.

Заочним рішенням Березівського районного суду Одеської області від 07 жовтня 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, крім того, висновки суду не відповідають обставинам справи. В позовній заяві позивачем не зазначено жодного доводу стосовно бажання позивача зберегти шлюб і намагання відновити шлюбні відносини.

Справу розглянуто без виклику учасників справи в порядку ст. 369 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов наступних висновків.

21.04.2004 між сторонами у справі укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Березівського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис N25.

Від шлюбу у сторін народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів, які б надавали підстави для розірвання шлюбу, в матеріалах справи відсутні підтвердження заподіяння домашнього насильства, окремого проживання сторін з травня 2020 року, припинення сімейних стосунків та ведення спільного господарства.

Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей (частина третя статті 109 СК України).

Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Позивач вказує, що не має бажання продовжувати шлюбні відносини з відповідачем, як подружжя вони спільно не проживають, посилається на те, що втратила почуття любові та поваги до чоловіка, поновлювати шлюбні відносини з відповідачем не має наміру.

Матеріали справи свідчать, що відповідач особисто прийняв телефонограму про розгляд даної справи в суді першої інстанції, проте будь-яких заперечень чи незгоди з вказаним позовом відповідач до суду не надавав.

Таким чином враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, перебування в шлюбі є добровільним, апеляційний суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Та обставина, що позивач не надавала доказів, які б доводили факт заподіяння відповідачем домашнього насилля не є підставою для відмови у позові, крім того, у позові позивач посилалася на те, що проживає з відповідачем фактично, тобто не як подружжя.

За правилами п. п. 2, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Березівського районного суду Одеської області від 07 жовтня 2020 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_6 ) та ОСОБА_2 , зареєстрований 21 квітня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Березівського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис N25, розірвати.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: