Справа № 523/4875/21
Провадження №2/523/3213/21
УХВАЛА

"12" квітня 2021 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду міста Одеси Середа І.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 подала до Суворовського районного суду м. Одеси позовну заяву до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визнання земельної ділянки, загальною площею 0,0500 га, для індивідуального садівництва, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер №:02:002:0466, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, а також про визнання за кожною із сторін права власності на Ѕ частку вищевказаної земельної ділянки.

Після надходження цивільної справи, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

Відповідно до отриманої 06.04.2021 р. судом інформації з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 30.06.1999 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Як передбачено ч.1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ч.1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 22 червня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Шепелюк Р.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за №690, спірна земельна ділянка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер №:02:002:0466.

Отже, враховуючи те, що позивач об`єднав вимоги, які стосуються сімейних правовідносин, тому виходячи із виключної підсудності щодо нерухомого майна, яке розташоване на території Біляївського району, вказаний позов не підсудний Суворовському районному суду м.Одеси.

Згідно ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування їхніх функцій, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Причому юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, тобто юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно з конституційними положеннями, у Законі України «Про судоустрій і статус суддів» визначено правові засади організації судової влади та здійснення правосуддя в Україні, систему судів загальної юрисдикції і загальний порядок забезпечення діяльності судів та інші питання судоустрою і статусу суддів. Цим Законом, зокрема, закріплено положення щодо права на повноважний суд, відповідно до якого ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом. Вказана норма з`явилась саме завдяки впливу ст. 6 Конвенції, відповідно до якої в поняття «суд, встановлений законом», входить лише той суд, до підсудності якого віднесений розгляд тієї чи іншої справи.

Питання підсудності регулюються відповідними процесуальними кодексами. Зокрема, підсудність цивільних справ визначається відповідно до ст.ст. 26-32 ЦПК України. Встановивши загальні правила підсудності, законодавець, разом з тим, передбачив обставини, за яких участь судді у справі, віднесеної до компетенції, недопустима, зважаючи на неможливість забезпечити неупередженість суду. Отже, принцип законного судді є фундаментом правил підсудності, він являє собою суттєву гарантію правосуддя, забезпечення прав і свобод людини, відіграє роль судоустрійної засади, через його реалізацію досягається виконання завдань судочинства.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана ст. 32 ЦПК України.

Таким чином, на підставі викладеного, суддя дійшла висновку, що справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна, необхідно передати на розгляд Біляївського районного суду Одеської області.

Керуючись ст.ст. 27, 31, 32, 187,260,261, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ), про розірвання шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна- надіслати на розгляд Біляївського районного суду Одеської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її складання.

Ухвала складена та підписана 12.04.2021 року.

Суддя