Справа №949/499/21
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

14 травня 2021 року суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Сидоренко З.С., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служби у справах дітей Дубровицької міської ради про позбавлення батьківських прав, призначення піклувальника та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служби у справах дітей Дубровицької міської ради та просить:

- позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- призначити її піклувальником неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на її користь на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту подачі позовної заяви до суду і до повноліття дитини з проведенням індексації відповідно до закону;

- судові витрати по справі стягнути з відповідача на її користь.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а також вимогам ст. 95 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати судового збору встановлені Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2021 рік" визначено, що з 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2270 грн.

Згідно п. 5 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, розмір судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 грн.

Так, позивачем у позовній заяві об`єднано дві вимоги немайнового характеру про позбавлення батьківських прав та про призначення піклувальника.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір", у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

При цьому, позивачем до позовної заяви додано квитанцію №35 від 27.04.2021 року, про сплату судового збору у розмірі 908 грн., тобто за одну з позовних вимог немайнового характеру.

Таким чином, позивачем судовий збір сплачено не в повному обсязі.

Тому, позивачу необхідно здійснити доплату судового збору, відповідно до ставок, визначених Законом України "Про судовий збір".

Крім того, у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 42 ЦПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем разом із сторонами зазначено іншого учасника справи, а саме третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Службу у справах дітей Дубровицької міської ради.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 53 ЦПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Отже, з аналізу вказаних норм цивільно-процесуального законодавства вбачається, що законодавцем надано позивачу альтернативу на право вибору визначення та залучення інших учасників справи, або такі мають міститися у позовній заяві при подачі позову, або залучатися до участі у справі за заявою.

У заявах про залучення третіх осіб і в заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

В силу приписів ч. 5 ст. 53 ЦПК України, про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

При цьому, позивач зазначила третю особу як у позовній заяві, так і подала письмову заяву про залучення такої ж третьої особи до участі у справі.

Отже, у даному випадку, позивачу слід обрати єдиний спосіб залучення третьої особи до участі у справі.

Водночас, відповідно до ч.ч. 4, 5 ст.19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів, зокрема, щодо позбавлення та поновлення батьківських прав, обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України №866 від 24.09.2008 року "Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини" передбачено, що органами опіки та піклування є районні, районні у містах Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад, у тому числі об`єднаних територіальних громад (далі - органи опіки та піклування), які провадять діяльність із соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі забезпечення їх права на виховання у сім`ї, надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій і збройних конфліктів, влаштування дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, із захисту особистих, майнових і житлових прав дітей.

Згідно ч. 3 ст. 53 ЦПК України, якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення суду може вплинути на права та обов`язки осіб, що не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Із позовної заяви вбачається, що позивачем не залучений орган опіки та піклування до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Що стосується вимоги позивача про встановлення піклування над дитиною за нею, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦК України, суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.

Проте до позовної заяви вищевказаних документів позивач не надала.

Водночас, до позовної заяви позивачем додано заяву про витребування доказів в якій позивач просить витребувати в Служби у справах дітей Дубровицької міської ради письмовий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та подання про доцільність призначення її піклувальником дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи вправі подати до суду клопотання про витребування доказів лише у разі неможливості самостійно надати цей доказ.

Частиною 2 ст. 84 ЦПК України передбачено обов`язок учасника справи зазначити у клопотанні про вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійно отримання цього доказу.

Так, позивач у своїй заяві вказує, що вона в письмовому порядку зверталась до Служби у справах дітей Дубровицької міської ради з проханням надати письмовий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав, який просить витребувати, однак їй було відмовлено, оскільки такий висновок надається суду.

Однак, слід зауважити, що прерогатива подання суду письмового висновку щодо розв`язання спору покладено законодавцем саме на орган опіки та піклування на вимогу суду.

Крім того, вказана заява про витребування доказів не містить відомостей про вжиті позивачем заходи для отримання самостійно подання про доцільність призначення її піклувальником, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійно отримання цього подання.

Отже, будь-яких обставин щодо неможливості самостійно подати вказані докази суду, позивачем не зазначено, а виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, збирання доказів не є обов`язком суду, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

При цьому слід наголосити на тому, що подання, яке просить витребувати позивач, не можна розцінювати як "доказ" у розумінні цивільно-процесуального законодавства, оскільки такий документ не може встановлювати наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги позивача, а лише слугує підставою для призначення піклувальника.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Нормами ст.ст. 183, 184 СК України встановлено, визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти в мінімальному розмірі, передбаченому законодавством, а саме в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно та до досягнення нею повноліття. Тобто, не конкретизовує розмір аліментів, який необхідно стягувати з відповідача, а саме відповідно до ст. 183 СК України у частці від заробітку (доходу) батька дитини, чи відповідно до ст. 184 СК України у твердій грошовій сумі.

Таким чином, позивачу необхідно визначитися зі змістом позовних вимог, конкретизувати спосіб захисту свого порушеного права у відповідності до чинних норм СК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Отже, подаючи позовну заяву до суду, позивач не виконала визначені законодавством та зазначені вище вимоги до позовної заяви.

Відтак позивачу необхідно виправити вищевказані недоліки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28.10.1998 року та "Круз проти Польщі" від 19 червня 2001 року, в яких зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист, залишення позовної заяви без руху жодним чином не перешкоджає позивачу у доступі до правосуддя після усунення недоліків позову.

Зважаючи на вищевикладене, позивачу необхідно усунути недоліки своєї позовної заяви шляхом приведення останньої відповідно до вимог діючого Цивільного процесуального кодексу України та виконання всіх вимог зазначених в цій ухвалі суду.

За таких обставин, в силу ч. 1 ст. 185 ЦПК України вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху, надавши позивачу строк п`ять днів з дня вручення даної ухвали для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. 185 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служби у справах дітей Дубровицької міської ради про позбавлення батьківських прав, призначення піклувальника та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та надати позивачу для усунення вищевказаних недоліків п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Голова Дубровицького

районного суду: Сидоренко З.С.