Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Провадження 2-з/357/206/21
У Х В А Л А

про забезпечення позову

13 жовтня 2021 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Цукуров В. П. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 подано суду заяву, у якій вона просить вжити заходів забезпечення позову до пред`явлення позову шляхом зупинення стягнення в межах виконавчого провадження №66592566, відкритого приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедал Олександром Олександровичем на підставі виконавчого напису №1310, який вчинений 18.06.2021 року приватним нотаріусом Сазоновою Оленою Миколаївною.

Позивач зазначає, що метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення її прав та охоронюваних законом інтересів, виключення негативних наслідків, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову, оскільки постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедал О.О. звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи ОСОБА_1 .

Посилаючись на викладене та надавши суду підтверджуючі вказані обставини письмові докази, заявник просив суд вжити зазначені ним заходи забезпечення позову, оскільки їх невжиття унеможливить виконання рішення суду, ефективний захист та поновлення порушених прав заявника, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Згідно з приписами ч.1 ст.153 ЦПК України суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, повно, об`єктивно та всебічно дослідивши доводи заявника, суд приходить до висновку про те, що вимоги заяви підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. А статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

У той же час, у пункті 36 рішення від 09 грудня 2010 року у справі «Буланов і Купчик проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке, відповідно до практики Суду, включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Така сама правова позиція викладена Європейським судом з прав людини й у пункті 50 рішення від 13 січня 2011 року у справі «Чуйкіна проти України» та інших рішення Суду.

У свою чергу національне законодавство України встановлює наступне.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.150 ЦПК України позов може забезпечуватися зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа.

Згідно із ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

У відповідності до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З урахуванням вищевказаних доказів, що надані заявником, суд приходить до висновку про те, що між сторонами дійсно існує спір і невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду та ефективний захист прав позивача у випадку задоволення позову.

При цьому суд зауважує, що таке забезпечення позову має тимчасовий характер і у випадку не подання позовної заяви протягом встановленого законом строку або відмови у задоволенні позову буде скасовано.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 149-153, 157, 260-261 ЦПК України, суд-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову задовольнити.

Зупинити стягнення в межах виконавчого провадження №66592566, відкритого приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедал Олександром Олександровичем на підставі виконавчого напису №1310, який вчинений 18.06.2021 року приватним нотаріусом Сазоновою Оленою Миколаївною.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Київського апеляційного суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяВ. П. Цукуров