Справа № 930/594/21
Провадження №2/930/423/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2021 року м. Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Царапори О.П.

розглянувши в порядку письмового провадження у спрощеному позовному провадженні в залі суду цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», представник позивача Гребенюк Олександр Сергійович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Виклад позиції позивача.

21.12.2011 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір б/н і відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт і для користування кредитним рахунком відповідач отримав кредитну картку.

Відповідач підписав заяву разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, що складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, а тому як стверджуєу позові позивач між сторонами була укладена угода відповідно до вимог ст. 634 ЦК України.

Як стверджує позивач у своєму позові своєю заявою відповідач підтвердтив той факт, що він був повність проінформований про умови кредитування в АТ КБ «Приват банк», які були йому надані для ознайомлення у письмовій формі.

У подальшому після укладення даної угоди розмір кредиту був збільшений до 10000 гривень, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування карт рахунку.

При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або іншим стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

В порушення умов кредитного договору, ст.ст. 509, 525, 526, 629,1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав в результаті чого станом на 13.12.2020 року виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 16539,61 гривень, що включає в себе:

- 15479, 95 гривень заборгованість за тілом кредиту;

- в.т.ч. 000,00 гривень заборгованість за поточним тілом кредиту;

- 15479, 95 гривень заборгованість за простроченим тілом кредиту;

- 0,00 гривень заборгованість за нарахованими відсотками;

-0,00 гривень заборгованість за простроченими відсотками;

- 1059,66 гривень заборгованість за нарахованими відсотками на прострочений кредит згідно ст. 625;

- 0,00 гривень - нарахована пеня.;

- 0,00 гривень нараховано комісії;

За таких підстав Банк звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору.

Виклад позиції відповідача.

Відповідач ОСОБА_1 відзив на позов із викладенням своїх заперечень до суду не подавав, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 16.03.2021 року.

Заяви, клопотання позивача, відповідача

Представником АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Гребенюком О.С. що діє за довіреністю № 2084-К-Н-О від 11.08.2020 року (а.с.62), разом з позовною заявою надіслано до суду клопотання, в якому останній просить розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, та у відсутність позивача(а.с.3,5).

Відповідач ОСОБА_1 заяв і клопотань, повязаних із розглядом справи, до суду не подавав.

Процесуальні дії у справі

Відповідно до ухвали суду від 16.03.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та відкрито провадження у справі, розгляд цивільноїсправи призначено в порядку спрощеного позовного провадження на 09.04.2021 року без повідомлення (виклику) учасників справи.

Судом здійснювався запит до відділу УДМС України у Вінницькій області з метою встановлення місця проживання відповідача, а тому ухвалу суду від 16.03.2021 року разом з копією позовної заяви, додатками до неї та повісткою про виклик до суду було направлено на адресу відповідача, с. Максово Немирівського району Вінницької області.

Згідно зворотного поштового повідомлення відповідач отримав кореспонденцію суду, однак у запропонований судом строк відзив на позовну заяву не подав.

Таким чином, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи.

Відповідно до ч.2, п.1 ч.6 ст. 19, п.1 ч.1 ст. 274 ЦПК України суд розглядає за правилами спрощеного провадження без виклику сторін малозначні справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мініміму для працездатних осіб.

За приписами ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

У зв`язку з наведеним вище, суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання (ч.13 ст.7 ЦПК України).

Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено.

За вказаних обставин, за приписами ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази

Судом встановлено факт укладення 21.12.2011 року угоди між АТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 і приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у "Приват Банку", згідно якої останній отримав кредит.

Договір складається з Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил і Тарифів користування платіжною карткою.

ОСОБА_1 отримав кредит і йому боло відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, який зазначено у довідці про зміну умов користування та обслуговування карт рахунку.

У подальшому розмір кредитного ліміту був збільшений до 10000 гривень.

При укладенні договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України.

Відповідач ОСОБА_1 письмовою заявою підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета заява разом з запропонованими ПАТ КБ "ПриватБанк" Умовами, Правилами та Тарифами складають між ним та банком кредитний договір (а.с.32,33-59).

Відповідно до взятих на себе зобовязань позичальник ОСОБА_1 зобов`язувався кожного місяця сплачувати щомісячну суму мінімально необхідного платежу, проте своїх зобовязань не виконує.

В результаті невиконання зобовязань відповідачем ОСОБА_1 утворилась заборгованість по кредиту, яка станом на 13.12.2020 року становить 16539,61 гривень.

Заборгованість за кредитним договором нараховано відповідно до діючого законодавства та умов договору, що підтверджується розрахунком заборгованості (11-12).

Перешкод для предявлення позову про стягнення заборгованості судом не встановлено.

Кредитодавець просить стягнути з боржника частину заборгованості, а саме: 15479,95 гривень.

Зважаючи на вказане, суд знаходить, що відповідач ОСОБА_1 повинен нести перед позивачем відповідальність за невиконання умов укладеного договору.

Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування

Даному факту відповідають правовідносини позики, а саме кредиту, за договором якого банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ст.1054 ЦК України).

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію (сплатити гроші).

Згідно ст.526 ЦК України зобовязання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вказаного кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Однак відповідач даного обов`язку не виконав.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. За правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови Про судове рішення у цивільній справі від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.

Таким чином, у справах про невиконання умов будь-яких договорів позивач має довести, що у відповідача є зобов`язання, яке ним не виконано, а відповідач, відповідно, що зобов`язання ним виконано відповідно до умов договору або не виконано не з його вини.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження позовних вимог подано розрахунок заборгованості, в якому відображено всі операції щодо отримання позичальником ОСОБА_1 кредиту, вичерпну інформацію про отримання коштів позичальником та наявність заборгованості.

Надані позивачем докази суд визнає належними та допустимими, достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення заборгованості.

Всупереч вищенаведеному, відповідачем не подано жодного доказу на спростування розрахунку, поданого позивачем, та неналежного виконання зобов`язань за договором.

Таким чином, суд погоджується з тим, що позивачем обґрунтовано зазначено про наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника заборгованості за тілом кредиту у сумі 15479,95 грн.

Висновки суду

Аналізуючи норми наведеного законодавства та досліджені судом докази, що містяться в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наведених у ньому підстав, які підтверджуються належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, проаналізованими судом.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних із розглядом справи.

Згідно з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то, відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь АТ «КБ «Приватбанк» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2102 грн. (а.с.1).

Керуючись ст.ст.4, 5, 7, 10, 11, 12, 13, 76-81, 83, 89, 247, 258, 259, 263-265, ч.4 ст.268, ст.ст.273, 274-279 ЦПК України, на підставіст.ст.509, 525, 526, 530, 610, 625, 629, 634, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов Акціонерного Товариства Комерційного Банку «Приватбанк», представник позивача Гребенюк Олександр Сергійович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 на користь АТ КБ "Приватбанк" р/р № НОМЕР_2 , МФО 305299, кредитну заборгованість за користування кредитом згідно договору б/н від 21.12.2011 року в сумі 15479 (п`ятнадцять тисяч чотириста сімдесят дев`ять ) гривень 95 копійок, судові витрати в сумі 2102 (дві тисячі сто дві ) гривні.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Немирівський районний суд Вінницької області до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Немирівський районний суд Вінницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: О.П. Царапора