22-ц/804/1337/21
221/640/20

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
„27 квітня 2021 року місто Маріуполь Донецької області
Єдиний унікальний номер 221/640/20
Номер провадження 22-ц/804/1337/21
Донецький апеляційний суд у складі:
головуючого: Зайцевої С.А.
суддів: Пономарьової О.М., Попової С.А.
за участю секретаря: Грішко С. В.
учасники справи :
позивач АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк»
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» на ухвалу Волноваського районного суду Донецької області від 21 жовтня 2020 року головуючого судді Безрук Т.В. зі складанням повного тексту судового рішення 23 жовтня 2020 року по цивільній справі про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
У січні 2020 року акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» (далі АТ «Ощадбанк» в особі філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просили стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитом в розмірі 15 082,02 грн, а саме: заборгованість за основним боргом у розмірі 14 275,60 грн, проценти за користування кредитом у розмірі 700,62 грн, комісію у розмірі 23,11 грн, 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу у розмірі 51,78 грн, 3 % річних за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом у розмірі 12,16 грн, витрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу у розмірі 5,53 грн, витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі 13,22 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102 грн.
Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 21 жовтня 2020 року, відповідно до п. 4 ч.1 ст.255 ЦПК України , провадження у цивільній справі № 221/640/20 за позовом АТ «Ощадбанк» в особі філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - закрито.
В апеляційній скарзі АТ «Ощадбанк» в особі начальника філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» Івенко С.В. просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу у сумі 51,78 грн, 3 % річних за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом у сумі 12,16 грн, витрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу у сумі 5,53 грн, витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі 13,22 грн та вирішити питання щодо розподілу судових витрат.
Зауважено, що у представника банку відсутні повноваження на представництво банку у судах та надання будь-якої інформації по кредиту після того, як заборгованість по кредиту визнана проблемною та відповідно до неї проводяться примусові заходи стягнення боргу у судовому порядку. Суд першої інстанції не перевіривши повноваження представника банку, який надав довідку про відсутність заборгованості по кредиту,не витребувавши будь-якої інформації у представника банку, який представляв інтереси банку у даній справі, розглянув справу без участі представника банку та необґрунтовано виніс ухвалу від 21 жовтня 2020 року, з посиланням на хибну підставу.
Відзив на апеляційну скаргу не надано. Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
У судове засідання апеляційного суду представник АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» не з*явився,належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання шляхом отримання судової повістки, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.124).
У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з*явився, належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження від 12 квітня 2021 року ,копію апеляційної скарги з додатками отримав 16 квітня 2021 року,про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ( а.с.123).
Суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення учасників справи про день та час розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і захистити свої права. Між тим, з урахуванням належного повідомлення всіх учасників справи про дату,час і місце розгляду справи, суд апеляційної інстанції не вбачає перешкод для розгляду справи. Сторони з клопотаннями про можливість взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції , зокрема, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, враховуючи приписи ст. 212 ЦПК України, не зверталися. Клопотання про відкладення розгляду справи від учасників справи не надходило.
Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Апеляційний суд , з метою дотримання строків розгляду справи, передбачених ч.1 ст.371 ЦПК України , де передбачено строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження , вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача та відповідача ОСОБА_1 , та суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для відкладення розгляду справи.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч.2 ст.247 ЦПК України).
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до частини четвертої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги,якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права,які є обов*язковою підставою для скасування рішення,або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно з ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Таким вимогам закону судове рішення не відповідає.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що 29 січня 2020 року АТ «Ощадбанк» в особі філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просили стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитом в розмірі 15 082,02 грн, а саме: заборгованість за основним боргом у розмірі 14 275,60 грн, проценти за користування кредитом у розмірі 700,62 грн, комісію у розмірі 23,11 грн, 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу у розмірі 51,78 грн, 3 % річних за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом у розмірі 12,16 грн, витрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу у розмірі 5,53 грн, витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі 13,22 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102 грн (а.с.2-3) .
Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 13 березня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначене судове засідання на 13 травня 2020 року о 11-00 год. (а.с. 61).
Згідно з довідкою секретаря судового засідання Чемезової Г.О. від 13 травня 2020 року, у зв`язку з відпусткою судді судове засідання відкладене на 02 липня 2020 року о 15-00 год. (а.с. 62).
Згідно з протоколом судового засідання Волноваського районного суду Донецької області від 02 липня 2020 року судове засідання відкладене на 21 жовтня 2020 року о 15-00 год. (а.с. 63).
31 липня 2020 року відповідач ОСОБА_1 поштою надіслав до суду заяву про закриття провадження у справі № 221/640/20 за позовом АТ «Державний ощадний банк України « в особі філії-Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором , через відсутність предмету спору, у зв*язку з тим, що заборгованість погашена в повному обсязі,про що свідчить довідка банку № 104.28И-25/307 від 06 липня 2020 року ,оригінал якої надано як додаток до вказаної заяви (а.с.64-66).
Згідно з протоколом судового засідання Волноваського районного суду Донецької області від 21 жовтня 2020 року ,фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось,у зв*язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Крім того,зазначено,що надійшла заява про закриття провадження та оголошена ухвала (а.с.67).
Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 21 жовтня 2020 року задоволено заяву АТ «Ощадбанк» в особі філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» про закриття провадження по цивільній справі та провадження у цивільній справі № 221/640/20 за позовом АТ «Ощадбанк» в особі філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором закрито.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того,що у судове засідання позивач не з*явився,надав заяву про закриття провадження по справі та відмови від позову,зазначаючи,що кредитна заборгованість відповідачем погашена в повному обсязі, та дійшов висновку, про можливість закриття провадження у справі, оскільки позивач подав до суду заяву про закриття провадження у справі у зв*язку з відмовою від позову та ця відмова прийнята судом (а.с.68).
Однак, з таким висновком суду, апеляційний суд не може погодитись, з тих підстав, що такий висновок суду не відповідає обставинам справи та до нього суд дійшов у порушення норм процесуального права, які регулюють порядок вирішення даного питання .
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Цивільно-процесуальне законодавство визначає, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч.3 ст.13 ЦПК України).
Кожна особа несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст.12 ЦПК України).
Нормативне визначення принципу диспозитивності надає сторонам право вільно розпоряджатися предметом спору і процесу, зокрема, позивач має право відмовитися від позову.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.
Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.
Згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.
Згідно положень ч.ч.1-3, 5 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.
У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.
Відмова позивача від позову - це одностороннє вільне волевиявлення позивача, спрямоване на відмову від судового захисту своєї вимоги і на закриття порушеного позивачем процесу.
Відмовитися від позову може тільки позивач або його уповноважений представник. Таким правом наділена також третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.
Право відмовитися від позову може бути реалізовано у будь-який час судового розгляду.
Заява про відмову у позові може бути усною або письмовою. Усна заява проголошується в судовому засіданні і її зміст заноситься до журналу судового засідання. Письмова заява, підписана позивачем, приєднується до справи.
Відмова позивача від позову це вияв принципу диспозитивності, тому ця дія здійснюється під контролем суду. Ця правомочність належить до числа більш істотних, тому головуючий зобов`язаний роз`яснити наслідки таких дій, а саме неможливість повторного звернення до суду з тим самим позовом.
Проте, перевіркою матеріалів справи, встановлена відсутність у матеріалах даної справи заяви позивача АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» про відмову від позову.
Крім того, з матеріалів справи встановлено, що учасники справи в судове засідання не викликались, оскаржувана ухвала суду постановлена 21 жовтня 2020 року за відсутності учасників справи (а.с.67).
Суд першої інстанції всупереч діючому процесуальному законодавству позицію сторін з приводу заяви про відмову від позовних вимог не з`ясував, не роз`яснив наслідки відмови від позову.
Суд повинен перевіряти законність відмови позивача від позову, чи не порушуються при цьому інтереси самого позивача, інших осіб, які беруть участь у справі, інтереси держави. Причини відмови від позову повинні оцінюватися судом з урахуванням обставин справи.
Ці дії суд вчиняє до постановлення ухвали про закриття провадження у справі у зв`язку із прийняттям відмови від позову. У разі прийняття відмови від позову суд постановляє відповідну ухвалу, де вказує про закриття провадження у справі. Дана ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність підстав для закриття провадження у цій справі у зв`язку з відмовою від позову є помилковим, оскільки відсутнє волевиявлення позивача щодо відмови від судового захисту своєї вимоги, та у матеріалах взагалі відсутня заява позивача про відмову від позову.
Доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та заслуговують уваги, однак, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.
Ухвала про закриття провадження у справі є ухвалою, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду першої інстанції, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, є, зокрема, порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин та відповідно до п. 4 ч.1 ст. 379 ЦПК України з підстав порушення судом першої інстанції норм процесуального права, ухвала від 21 жовтня 2020 року про закриття провадження у справі підлягає до скасування, як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

При цьому, апеляційний суд, вважає, що клопотання скаржника про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в апеляційному суді є передчасним та задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2)у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

В даному випадку апеляційний суд направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, а тому згідно з ст. 141 ЦПК України , апеляційний суд не може вирішувати питання про розподіл судових витрат на цій стадії цивільного процесу, вказані судові витрати підлягаю розподілу при вирішенні спору по суті відповідним судом.

Керуючись ст.ст. 374,376,381,382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» задовольнити частково.

Ухвалу Волноваського районного суду Донецької області від 21 жовтня 2020 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 28 квітня 2021 року .

Судді: