Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

06 квітня 2021 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Смоляра О.А.

при секретарі Зарубі Н.М.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Приватне акціонерне товариство"Страхова компанія "Українська страхова група" про стягнення матеріальних та моральних збитків внаслідок скоєння кримінального правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Приватне акціонерне товариство"Страхова компанія "Українська страхова група" про стягнення матеріальних та моральних збитків внаслідок скоєння кримінального правопорушення.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 30.04.2018 року близько 10:20 год. водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем «ВА32121», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по дорозі Канів- Чигирин- Кременчук на 113 км., + 85 км. від м. Черкаси в напрямку м. Чигирин Черкаської області в порушенні вимог п.п. 2.3 б), 10.1 та 14.2 Правил дорожнього руху України, був неуважним, при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечним та не створить небезпеки іншим учасникам, не впевнившись перед початком обгону, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів, на достатній від обгону відстані, виконав перестроювання на смугу зустрічного руху з метою обгону, а в момент виявлення автомобіля «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , який рухався в зустрічному напрямку, усвідомлюючи, що він не має можливості завершити маневр обгону, з метою уникнення зіткнення, скерував автомобіль на ліве узбіччя, де скоїв зіткнення з автомобілем «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_2 , водій якого виявивши небезпеку у вигляді зустрічного автомобіля, був змушений скерувати на праве узбіччя.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди позивач як власник автомобіля «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_2 , поніс матеріальні збитки, так як вказаний автомобіль в результаті вказаного ДТП відновленню не підлягає, вартість матеріальних збитків складає 120000грн.

Крім того, внаслідок дій відповідача позивачу було завдано моральну шкоду, яка полягає у сильних душевних стражданнях, хвилюваннях. Позивач не зміг вести звичайний спосіб життя та від нестерпних моральних страждань поніс моральні збитки, які складають 50000грн. В зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача на свою користь матеріальні збитки в розмірі 120 000грн., моральні збитки в розмірі 50000грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 7500грн.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 13.11.2020 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 18.01.2021 року за клопотанням представника відповідача у справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» та здійснено перехід з розгляду цивільної справи в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

18.02.2021 року від ПАТ"Страхова компанія "Українська страхова група" нідійшли письмові пояснення, відповідно до яких зазначили, що згідно висновку судового експерта № 045/18 від 15 травня 2018 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Ford Transit становить 665 902,57 грн., тоді як вартість автомобіля складає 80 790,00 грн. Дійсна (ринкова) вартість транспортного засобу Ford Transit, в пошкодженому стані 8 611,32 грн. Розрахунок суми страхового відшкодування має наступний вигляд: 80790 грн. - 8 611,32 гри. - 2 000,00 грн. = 70 178,68. де:80790 грн. - вартість транспортного засобу до ДТП;1611,32 грн. - вартість автомобіля після ДТП; 2 000,00 грн. - франшиза. Крім того, оскільки здоров`ю ОСОБА_1 шкоди завдано не було, то і жодної виплати щодо моральної шкоди ОСОБА_1 в порядку Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» бути не може. Також зазначили, що наявними в матеріалах справи доказами також не підтверджуються обставини надання ОСОБА_1 , адвокатом правової допомоги саме за даною справою.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 03.03.2021 року вказану позовну заяву на підставі ч.11 ст.187 ЦПК України було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

15.03.2021 року на виконання ухвали суду представником позивача було усунуто зазначенні судом недоліки.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 16.03.2021було продовженого розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали повністю, просили відмовити в задоволенні позовних вимог позивача.

Представник третьої особи ПАТ"Страхова компанія "Українська страхова група" в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 30.04.2018 року близько 10:20 год. водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем «ВА32121», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по дорозі Канів- Чигирин- Кременчук на 113 км., + 85 км. від м. Черкаси в напрямку м. Чигирин Черкаської області в порушенні вимог п.п. 2.3 б), 10.1 та 14.2 Правил дорожнього руху України, був неуважним, при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечним та не створить небезпеки іншим учасникам, не впевнившись перед початком обгону, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів, на достатній від обгону відстані, виконав перестроювання на смугу зустрічного руху з метою обгону, а в момент виявлення автомобіля «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , який рухався в зустрічному напрямку, усвідомлюючи, що він не має можливості завершити маневр обгону, з метою уникнення зіткнення, скерував автомобіль на ліве узбіччя, де скоїв зіткнення з автомобілем «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_2 , водій якого виявивши небезпеку у вигляді зустрічного автомобіля, був змушений скерувати на праве узбіччя.

Вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 25 червня 2020 року ОСОБА_2 визнано винним у порушенні ПДР України під час вказаної ДТП, а відтак і у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 28 жовтня 2020 року вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 25 червня 2020 року змінено, скасовано в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , в решті вирок залишено без змін.

На дату скоєння ДТП відповідач ОСОБА_2 мав чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс № АК/4408537 від 16 серпня 2017 року), укладений з Товариством з додатковою відповідальністю «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» «, страхова сума за шкоду заподіяну життю і здоров`ю на одного потерпілого 200 000 грн, за шкоду, заподіяну майну -100 000грн., франшиза 2000 грн.

Отже,з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено,що спір між сторонами виник з приводу відшкодування матеріальної та моральної шкоди позивачу, отриманої ним під час дорожньо-транспортної пригоди, яка завдана, діями відповідача. Вказані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (ст. 1 Закону України «Про страхування»).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у ст. 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст.3Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 вказаного Закону).

Відповідно до п. 22.1 ст.22Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у ст. 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у ст. 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі N 755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18), а також постановах КЦС у складі Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 712/7242/16-ц та від 17 липня 2019 року у справі №641/5883/16-ц.

Враховуючи викладене, саме страховик, тобто Приватне акціонерне товариство"Страхова компанія "Українська страхова група" повинно бути належним відповідачем по справі, а у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Суд зберігаючи засади цивільного судочинства, позбавлений можливості самостійно долучити до участі у справі, у якості відповідача (співвідповідача) страхову компанію (ст. 51 ЦПК України), тому що таке право надано тільки позивачу, а представник позивача та позивач, в судовому засіданні заперечували проти залучення до участі у справі в якості відповідача Приватне акціонерне товариство"Страхова компанія "Українська страхова група" та наполягали на задоволенні вимог саме до відповідача ОСОБА_2 .

Виходячи з аналізу вище вказаних правових норм, зокрема ст. ст. 22, 1194, ЦК України, ст. ст. 3, 22, 29, 33, 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вбачається, що страховик повинен виплатити страхове відшкодування в межах вартості відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, оскільки таке обмеження встановлено законом.

За таких обставинах та враховуючи, що позивачем вимог до Приватного акціонерного товариства"Страхова компанія "Українська страхова група" не заявлено, а тому суд вважає вимоги позивача про стягнення матеріальної шкоди з ОСОБА_2 не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо заявлених вимог про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Пунктами 3, 9, 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зі змінами та доповненнями, передбачено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку із порушенням наданих прав, порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя. Розмір відшкодування моральної (немайнової шкоди) суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (душевних, психічних), яких зазнав позивач та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно з п. 5 вказаної вище постанови Пленуму, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

На думку суду, позивач поза всяким розумним сумнівом зазнав моральних та душевних страждань у зв`язку з протиправною поведінкою щодо його майна, результатом якої стало пошкодження його транспортного засобу на значну суму та завдання тілесних ушкоджень його дружині. Вищевказані прояви душевних страждань є типовими для будь-якої звичайної людини, майно якої було пошкоджено на значну суму та яка має змінити свій нормальний уклад життя для здійснення заходів з приводу відновлення пошкодженого майна та здоров`я. Наявність у позивача цих душевних страждань є очевидною.

На думку суду, справедливим та розумним розміром відшкодування моральної шкоди на користь позивача в даному випадку буде сума в розмірі 10 000 грн., що враховує глибину та тривалість душевних страждань позивача і відповідає принципу співмірності.

Отже, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди та стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 10 000 грн.

Відповідно до ст.133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних розглядом справи

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати пов`язані з розглядом справи покладається у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Понесення позивачем судових витрат підтверджується договором про надання юридичної допомоги в кримінальному провадженні від 09 січня 2019 року у загальній сумі 7500 грн., яка відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 ) в рахунок відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 10000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 ) витрати на правову допомогу в розмірі 441 грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Учасники справи можуть ознайомитись з текстом судового рішенням, в електронній формі, на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень в мережі Інтернет - http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати у цивільних справах Черкаського апеляційного суду через Черкаський районний суд Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено та підписано 12 квітня 2021 року.

Суддя: О. А. Смоляр