Дата документу 23.04.2021
Справа № 937/3320/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2021 року м. Мелітополь

Суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Ковальова Ю.В.,

при вирішенні питання про відкриття провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , за участі заінтересованої особи: Мелітопольського міського відділу управління державної міграційної служби України в Запорізькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме-просить встановити особу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сімферополя, АР Крим, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви вказав, що він, ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Сімферополь АР Крим. Вказаний факт підтверджується доданою до заяви копією свідоцтва про народження, оригінал свідоцтва втрачено. Заявник неодноразово був засуджений, останній раз вироком Київського районного суду м. Сімферополя АР Крим від 02.02.2012 року був засуджений до 5 років позбавлення волі. У листопаді 2016 року ОСОБА_1 закінчив відбування покарання та в грудні 2017 року звернувся до Якимівського районного сектору Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області із заявою про видачу паспорта громадянина України замість втраченого паспорту колишнього СРСР зразка 1974 року. На теперішній час заявник прийнятий на обслуговування в спеціальній соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту особи. Також ОСОБА_1 перебуває на обліку бездомних осіб, як особа, яка не має постійного місця проживання. З 22 грудня 2020 року і по теперішній час заявник знаходиться на лікуванні у КУ «ТМО «БЛІМЛ та ШМД ВП Лікарня № 1» з діагнозом «туберкульоз легенів». 21 грудня 2018 року суддею Якимівського районного суду Запорізької області Нестеренко Т.В. було розглянуто цивільну справу № 330/2640/18 (провадження № 2- о/330/100/2018) в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , та встановлено факт того, що ОСОБА_1 постійно проживав на території України до 14 серпня 1991 року та по теперішній час. Ухвалою Якимівського районного суду Запорізької області від 29 серпня 2019 року було виправлено допущену описку у резулятивній частині рішення від 21.12.2018 року, а саме у резулятивній частині рішення вказати правильно «Встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ( НОМЕР_1 ) постійно проживав на території України до 24 серпня 1991 року та по теперішній час», замість невірно зазначеної дати до якої ОСОБА_1 постійно проживав на території України «14 серпня 1991 року». Із зазначеними рішеннями суду ОСОБА_1 звернувся до Мелітопольського міського відділу Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області із заявою про встановлення належності до громадянства України. Рішенням Мелітопольського міського відділу Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області, йому було відмовлено на тій підставі, що в наданому судовому рішенні не встановлено факт постійного проживання на території України саме станом на 24 серпня 1991 року, а також встановити особу. Ухвалою Якимівського районного суду Запорізької області від 08 вересня 2020 року, було роз`яснено рішення суду наступним чином: «Встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (ІН НОМЕР_2 ) постійно проживав на території України до 24 серпня 1991 року та по теперішній час, тобто станом на 24 серпня 1991 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , (ІН НОМЕР_2 ) постійно проживав на території України». Таким чином, на теперішній час невирішеним питанням залишається встановлення особи ОСОБА_1 , у зв`язку з чим він вимушений звернутися до суду.

Вивчивши заяву та додані до неї документи, суд дійшов до висновку, що провадження по даній справі не може бути відкрито виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ч.1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це самостійний вид цивільного судочинства, у якому суд при розгляді безспірних справ встановлює юридичні факти або обставини з метою захисту охоронюваних законом інтересів громадян і організацій.

Зокрема, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України).

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту:

1) родинних відносин між фізичними особами;

2) перебування фізичної особи на утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;

5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 256 ЦПК України).

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5 в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується із наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

З матеріалів справи вбачається, що 21 грудня 2018 року суддею Якимівського районного суду Запорізької області Нестеренко Т.В. було розглянуто цивільну справу №330/2640/18 (провадження № 2- о/330/100/2018) в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Якимівський районний сектор УДМС України в Запорізькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення. Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 21 грудня 2018 року було встановлено факт того, що ОСОБА_1 постійно проживав на території України до 14 серпня 1991 року та по теперішній час. Ухвалою Якимівського районного суду Запорізької області від 29 серпня 2019 року було виправлено допущену описку у резулятивній частині рішення Якимівсткого районного суду Запорізької області від 21.12.2018 року про встановлення факту, що має юридичне значення у цивільній справі № 330/2640/18 провадження № 2-оЗЗ0/100/2018, а саме у резулятивній частині рішення вказати правильно «Встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ( НОМЕР_1 ) постійно проживав на території України до 24 серпня 1991 року та по теперішній час», замість невірно зазначеної дати до якої ОСОБА_1 постійно проживав на території України « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». Ухвалою Якимівського районного суду Запорізької області від 08 вересня 2020 року, копія якого додається до заяви, було роз`яснено рішення суду наступним чином: «Встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (ІН НОМЕР_2 ) постійно проживав на території України до 24 серпня 1991 року та по теперішній час, тобто станом на 24 серпня 1991 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , (ІН НОМЕР_2 ) постійно проживав на території України» /а.с.16-17/.

У зв`язку із викладеним заявник звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт, що має юридичне значення, а саме: встановити його особу - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сімферополя, АР Крим, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст.3 Закону України "Про громадянство України" громадянами України є:

1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України;

2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Відповідно до п. 1 Розділу ІІІ Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України для оформлення паспорта особа, яка досягла 16-річного віку, або її законний представник (далі - заявник) подає:

1) заяву;

2) рішення суду;

3) свідоцтво про народження або документ, що підтверджує факт народження, виданий компетентними органами іноземної держави;

4) оригінали документів, що підтверджують громадянство та посвідчують особу батьків (або одного з них), що на момент народження особи перебували(в) у громадянстві України (для підтвердження факту належності особи до громадянства України). У разі відсутності таких документів або в разі, якщо батьки (чи один із батьків) такої особи на момент її народження були (був) іноземцями(ем) або особами(ою) без громадянства, або в разі набуття особою громадянства України на території України подається довідка про реєстрацію особи громадянином України;

5) дві фотокартки розміром 3,5 x 4,5 см;

6) довідку про реєстрацію / зняття з реєстрації місця проживання особи;

7) довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (для внутрішньо переміщених осіб);

8) посвідчення про взяття на облік бездомної особи, видане відповідним центром обліку бездомних осіб (для бездомних осіб).

Заявник, який звертається за оформленням паспорта вперше після досягнення 18-річного віку, додатково подає (за наявності) документ, виданий відповідним органом, установою, організацією, який містить фотозображення особи, на ім`я якої оформлюється паспорт.

За відсутності таких документів стосовно цієї особи проводиться процедура встановлення особи, визначена в розділі VIII цього Тимчасового порядку. У такому випадку заявник подає письмове звернення у довільній формі, у якому зазначаються адреси місць проживання, навчання, роботи, перебування в установах виконання покарань та інша інформація, відомості про батьків або інших родичів, які залучатимуться до проведення процедури встановлення цієї особи.

Відповідно до Розділу УІІІ вказаного Порядку процедура встановлення особи проводиться в обов`язковому порядку для осіб, які вперше отримують паспорт після досягнення 18-річного віку. Особі пропонується надати наявні документи, у тому числі з фотозображеннями. За відсутності документів, за якими може бути встановлено особу, з метою встановлення особи проводиться опитування родичів, здійснюється перевірка за даними відомчої інформаційної системи ДМС та засобами поштового або фельд`єгерського зв`язку надсилаються запити до органів державної влади. Висновок за результатами проведення процедури встановлення особи, погоджений з керівником територіального підрозділу ДМС, затверджується керівником територіального органу ДМС. Установлення особи проводиться протягом 30 календарних днів з дня подання заяви, за потреби проведення додаткових перевірок строк продовжується до 60 календарних днів, про що інформується заявник у письмовій формі.

Як вбачається з наданої довідки ГУ ПФУ в Запорізькій області від 24.02.2021 року № 218, ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , не перебуває на обліку та не отримує пенсію. Представником заявника було здійснено запит до Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області щодо отримання інформації про дохід за попередній календарний рік /а.с.18/.

На теперішній час заявник прийнятий на обслуговування в спеціальній соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту особи, що підтверджується копією довідки /а.с.13/.

Крім того, ОСОБА_1 перебуває на обліку бездомних осіб, як особа, яка не має постійного місця проживання, що підтверджується копією довідки про взяття на облік за № 923 від 22 лютого 2018 року /а.с.5/.

Оскільки Мелітопольський міський відділ управління державної міграційної служби України в Запорізькій області відмовив у розпочинанні процедури встановлення особи, так як дана процедура стосується лише громадян України, хоча існує рішення Якимівського районного суду Запорізької області, яке є підставою для визнання громадянства заявника, яке органами ДМС України до уваги не приймається, тому в даному випадку має місце спір про право.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року зі змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом , який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи.

Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суд мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене вище, слід відмовити заявнику ОСОБА_1 у відкритті окремого провадження за її заявою про встановлення факту що має юридичне значення.

Керуючись ст. ст. 122, 234, 256, 293 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , за участі заінтересованої особи: Мелітопольського міського відділу управління державної міграційної служби України в Запорізькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення, у зв`язку з тим, що заява не підлягає розгляду в судах у порядку окремого провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області протягом 15 днів з дня її складення.

Суддя: Ю.В. Ковальова