Справа № 2-3288/10
Провадження №6/523/378/21
"12" квітня 2021 р.
Суворовський районний суд м.Одеси у складі:
головуючої судді Середи І.В.
за участю секретаря Щербан О.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в місті Одесі заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП» про заміну сторони у виконавчому провадженні,
ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП» звернулося до суду з заявою про заміну стягувача ПАТ «ОТП БАНК» на правонаступника - ТОВ «ФК«УКРФІНАНС ГРУП», посилаючись на те, що 06.08.2019 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна», яке є стягувачем згідно ухвали Суворовського районного суду м.Одеси від 11.08.2011р. у справі №6-121/11, та ТОВ «ФК«УКРФІНАНС ГРУП» було укладено Договір факторингу №06082019п. Згідно витягу з Додатку № 1 даного договору, право грошової вимоги за кредитним договором №СМ-SMЕ502/218/2008 05-AUG-08 від 05.08.2008 року, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ «ОТП Банк», перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП».
В судове засідання сторони не з`явилися, про розгляд заяви викликалися належним чином та своєчасно, їх неявка в силу ч.3 ст.442 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.
Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що подана заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, згідно рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 30.11.2010р. (справа №2-3288/10) стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк», суму боргу в розмірі 947151,85 гривень, судовий збір у розмірі 1700 грн, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. Рішення набрало законної сили 10.12.2010р.
Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 11.08.2011р. (справа №6-121/11), яка набула законної сили, було проведено заміну стягувача у виконавчому провадженні щодо виконання виконавчого листа №2-3288/10 з ПАТ «ОТП Банк» на ТОВ «ОТП Факторинг Україна», оскільки 26.11.2010р. між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н від 26.11.2010р. та договір відступлення прав вимоги №б/н від 26.11.2010р., за умовами яких ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло права то обов`язки за вимогами по кредитному договору та договору іпотеки, укладених між ПАТ «ОТП Банк» з ОСОБА_1 , ОСОБА_2
06.08.2019р. між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «ФК«УКРФІНАНС ГРУП» було укладено Договір факторингу №06082019п (а.с.16-18).
Відповідно до п.1 Договіру факторингу №06082019п від 06.08.2019 року, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відступило ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» права вимоги, а ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» прийняло право вимоги, що належать ТОВ «ОТП Факторинг Україна», та згідно витягу з додатку№1 до договору факторингу №06082019п від 06.08.2019 року, стало кредитором за кредитним договором №СМ-SMЕ502/218/2008 05-AUG-08 від 05.08.2008 року, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ «ОТП Банк» (а.с.19).
За інформацією, наданою заявником, на момент звернення до суду з заявою про зміну сторони виконавчого провадження, вимоги виконавчого листа не виконано.
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, правонаступництва, а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами ч.1 ст.442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
Відповідно до положень ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.
Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.
Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.
У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.
Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.
Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Аналогічний правовий висновок викладено у Постанові ВС від 19.02.2020р. по справі №2-3897/10.
Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.
Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».
Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.
За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».
Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.
У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.
Отже, із змісту вказаних норм видно, що можлива заміна стягувача на його правонаступника, подана заява є обґрунтованою та законною, тому підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 260,261, 353, 354,442 ЦПК України, суд -
Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП» - задовольнити.
Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складання ухвали.

Ухвала складена та підписана 12.04.2021 року

Суддя