САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/529/21
Провадження №2-з/726/2/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2021 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Байцар Л. В. з участю секретаря Осипчук Ю.М., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ :

06.04. 2021 на адресу Садігрського районного суду м.Чернівці надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення завданих збитків у розмірі 4139798 грн у зв`язку із відсудженням товару у покупця.

06.04.2021 року, подана до суду заява про забезпечення позову,шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2 , а саме квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 27685525; комплекс будівель загальною площею 1334,8 кв.м., який складається з магазину запчастин з офісним приміщенням та надбудовою квартири літ.А, вбиральні літ.Б, автосалону літ.В, огорожі 1,2, вигрібної ями 1, за адресою АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 25; земельну ділянку площею 0,4266 га, кадастровий номер :03:001:0024, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 25, яка знаходиться за адресою Чернівецька обл., Кіцманський район, Стрілецько-Кутська с/рада.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Видами забезпечення позову, відповідно до п.п. 1,2,4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України є: накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

Згідно з ч.1. ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинні міститися: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціна позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиція заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Заборона на відчуження об"єкта нерухомого майна це перешкода у вільному розпорядженню майном. Враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним.

В розумінні вимог п.7 ч.1 ст. 151 ЦПК України щодо того, що відповідна заява повинна містити інші відомості, потрібні для забезпечення позову, та з врахуванням приписів п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року " Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", зокрема, щодо пересвідчення судом відповідності виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Так, заявник, зазначаючи про необхідність накладення арешту на майно, що належить відповідачу, не зазначає ціну майна, на яке просить накласти арешт, що має значення по справі та унеможливлює встановити відповідність та співмірність можливих застосованих обмежень відповідних прав відповідача на вказане майно.

Крім цього, заявником не надано доказів того, що відповідач планує чи намагається відчужити належне йому майно, і не існує інших можливостей для відшкодування спричиненої шкоди в разі задоволення позову.

На підставі викладенного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв"язку між заходом щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв"язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечення фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; відсутності пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 149-153, 260 ЦПК України,-

УХВАЛИВ :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м.Чернівці шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л. В. Байцар