Провадження 2/193/311/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13 травня 2021 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Томинця О.В.,

за участю секретаря судового засідання Хомич Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Софіївка Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

27 квітня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Софіївського районного суду Дніпропетровської області з вказаним позовом, згідно якого просив ухвалити судове рішення про розірвання шлюбу, укладеного з відповідачем ОСОБА_2 26.08.2004 року, який зареєстрований цього ж дня відділом РАЦС Софіївського РУЮ Дніпропетровської області за актовим записом за № 42.

В обгрунтування своїх позовних вимог, позивач вказує, що від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказує, що подружнє життя з відповідачем не складається, у подружжя зникло порозуміння, що призводить до постійних конфліктів, відповідно зникли спільні інтереси та змінились погляди на сумісне життя, тому було прийнято рішення звернення його до суду з вказаною заявою, так як подальше спільне проживання і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам їхніх дітей.

Зазначає, що у них відсутній спір щодо утримання неповнолітніх дітей, так як досягнуто домовленість про добровільну допомогу батька ОСОБА_1 своїм дітям, також досягнуто домовленість щодо місця проживання дітей, крім того відсутній і спір щодо поділу майна подружжя, який сторони врегулювали добровільно.

За таких обставин, позивач вважає, що продовження сімейних відносин та збереження сім`ї є неможливим.

Ухвалою від 27.04.2021 відкрито провадження у справі та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав і просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання також не з`явилась, надала заяву, за якою просила суд розглядати справу за її відсутності.

Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України.

Суд, вивчивши зміст позовної заяви та додані до неї матеріали, дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 26 серпня 2004 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області, про що цього ж дня було складений актовий запис за № 42, що підтверджено відповідним свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 від 26.08.2004 року (а.с.5).

У даному шлюбі у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5,6).

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу, - не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3ст. 115 Сімейного кодексу України- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

При цьому суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачем не заявлено вимогу щодо відновлення дошлюбного прізвища.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України зв`язку з задоволенням позовних вимог у повному обсязі, з відповідача також належить стягнути на користь позивача сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір, при цьому, в силу вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у зв`язку з визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, позивачу підлягають поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст. 105, 110, 112 СК України, ст. 12, 13, 81, 141, 142, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований 26 серпня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 42, розірвати.

Після розірвання шлюбу відповідачу ОСОБА_2 залишити її шлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 , судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Зобов`язати Управління державної казначейської служби України у Софіївському районі Дніпропетровської області повернути ОСОБА_1 судовий збір, сплачений ним при зверненні до суду на підставі квитанції № 39358 від 15.04.2021 АТ «Ощадбанк» (оригінал якої знаходиться у матеріалах цивільної справи) одержувач ГУК у Дн-кій обл/ОТГс Софіївк/22030101, код 37988155, рах. № UA0004501 у розмірі 454,00 грн. (50% від суми 908,00 грн.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його складення до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дані позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНН: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Дані відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНН: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 13.05.2021.

Суддя О.В. Томинець