Справа № 265/7370/20
Провадження № 4-с/265/14/21
У Х В А Л А

30 квітня 2021 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Козлова Д. О.,

при секретарі Дрьомовій О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу № 265/7370/20 за скаргою ОСОБА_1 на постанову державного виконавця, зацікавлена особа: Лівобережний відділ державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків),

за участі заявника Гайдук К. П.,

представника зацікавленої особи ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулась до суду зі скаргою на постанову державного виконавця, в обґрунтування якої посилалась на те, що за судовим наказом Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 10 лютого 2021 року стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на користь ККП «Маріупольтепломережа» борг з оплати спожитої теплової енергії в сумі 33476,29 грн., суму інфляції 2069,12 грн., 3% річних у розмірі 1583,06 грн. 9 березня 2021 року державним виконавцем Олєйник Л. І. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вказаного судового рішення та 23 березня 2021 року державним виконавцем винесена постанова про арешт коштів боржника, ОСОБА_1 , зокрема у АТ «КБ «Приватбанк», на підставі якої на рахунок скаржника, відкритий в такому банку та на який перераховуються соціальні виплати для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, було накладено арешт, що унеможливлює для заявника користуватись державною допомогою у вигляді соціальних виплат. На підставі викладеного просила суд визнати незаконною бездіяльність державного виконавця, ОСОБА_5 , щодо зняття арешту з коштів та просила суд зняти арешт з карткового рахунку ОСОБА_1 , призначеного для соціальних виплат в АТ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , ІВАN НОМЕР_2 .

Представник Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_5 , не визнаючи заявлені у скарзі вимоги, надала письмові заперечення, за якими вказувала, що на виконанні в Лівобережному відділі державної виконавчої служби у місті Маріуполі перебуває виконавче провадження № 64742136 з примусового виконання судового наказу № 265/7370/20 від 10 лютого 2021 р., виданого Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя про стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на користь ККП «Маріупольтепломережа» боргу з оплати спожитої теплової енергії в сумі 33476,20 грн., інфляції у розмірі 2069,12 грн., 3% річних у розмірі 1583,06 грн. щодо ОСОБА_1 . Оскільки боржником не вжито жодних дій для погашення заборгованості 23 березня 2021 року для забезпечення виконання судового наказу було винесено постанову про арешт коштів боржника, що містяться на відкритих рахунках, зокрема, в АТ «КБ «Приватбанк», а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження. Вважаючи доводи боржника необґрунтованими, вказувала, що за ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» саме банк у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, на які накладення арешту та/або звернення стягнення заборонено законом, зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках. Отже, до компетенції державного виконавця не входить перевірка цільового призначення рахунків боржника. Оскільки документи з АТ КБ «Приватбанк», які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із законом до теперішнього часу не надходило, то на підставі викладеного просила суд відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 .

В судовому засіданні заявник, ОСОБА_1 , підтримуючи заявлені нею вимоги, просила суд розблокувати її банківську картки для можливості отримувати соціальні виплати на дитину до досягнення нею 3-х років.

Представник Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Бєлова М. В., у судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, вважаючи, що законних підстав для скасування арешту з рахунків боржника немає.

Суд, вивчивши матеріали скарги, дійшов висновку, що скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

За ст. 447 ЦПК сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, порушено їхні права чи свободи.

На підставі п. «а» ч. 1 ст. 449 ЦПК скаргу може бути подано до суду у 10-денний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Натомість за ч. 2 ст. 449 ЦПК пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ ЦПК (в редакції змін від 17 липня 2020 року на підставі Закону України від 18 червня 2020 року) під час дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами ЦПК, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Враховуючи наведені положення закону та посилання ОСОБА_1 про момент отримання нею копії оскаржуваної постанови Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), то враховуючи запроваджені на території України заходи по запобіганню поширенню корона вірусної хвороби, суд вважає можливим на підставі ч. 2 ст. 449 ЦПК поновити скаржнику строки для подання скарги на постанову державного виконавця від 23 березня 2021 року.

Судом також встановлено, що на примусовому виконанні Лівобережного ВДВС у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває судовий наказ № 265/7370/20 від 4 грудня 2020 року, виданий Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя 10 лютого 2021 року про стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на користь ККП «Маріупольтепломережа» боргу з оплати спожитої теплової енергії в сумі 33476,20 грн., інфляції у розмірі 2069,12 грн., 3% річних у розмірі 1583,06 грн. щодо ОСОБА_1 , що підтверджується постановою від 9 березня 2021 року про відкриття виконавчого провадження № 64742136.

В рамках вказаного виконавчого провадження постановою державного виконавця від 23 березня 2021 року для забезпечення виконання судового наказу державним виконавцем накладено арешт на кошти боржника, що містяться на всіх рахунках у низці банківських установ, зокрема, в АТ «КБ «Приватбанк», що підтверджується відповідною постановою від 23 березня 2021 року, де також зазначено, що накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_1 на відкритих рахунках та рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладання арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, а загалом в сумі 41118,42 грн.

Вказану постанову направлено на виконання до АТ «КБ «Приватбанк», який її прийняв без будь-яких застережень.

Суд натомість зазначає, що на підставі довідки від 15 квітня 2021 року АТ «КБ «Приватбанк» вбачається, що у АТ «КБ «Приватбанк» дійсно відкритий рахунок № ІВАN НОМЕР_2 на ОСОБА_1 , на який останній зараховуються соціальні виплати, але не виключно.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника та накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом).

На підставі змісту ч. 1-3 ст. ст. 56 Закону арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення, який накладається виконавцем шляхом винесення, зокрема, постанови про арешт майна (коштів) боржника та у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

За ч. 3 ст. 52 Закону не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 Закону виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом.

Згідно із п. 1 ч. 4 ст. 59 Закону підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

За ч. 5 ст. 59 Закону в усіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

На підставі п. 3 «Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів», затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

Згідно зі змістом ст. 72 Закону України «Про виконавче провадження» на допомогу з державного соціального страхування, що виплачується в разі тимчасової непрацездатності та в інших випадках, стягнення може бути звернено виключно за рішеннями про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також втратою годувальника.

Суд, оцінює ступінь втручання у права і свободи заявника також на підставі положень ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за якими кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном та ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Судом було встановлено, що арешт коштів на рахунку AT «КБ «Приватбанк», відкритому на боржника та на який ОСОБА_1 нараховується, зокрема, соціальна виплата на дитину, не дозволяє заявнику скористатись нею.

Порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції ЄСПЛ констатує в разі, якщо хоча б один із зазначених критеріїв не буде дотриманий. І навпаки - встановлює відсутність такого порушення, якщо дотримані всі три критерії (відповідність закону, легітимна мета та пропорційність втручання).

Аналогічний правовий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 7 квітня 2020 року по справі № 916/2791/13.

Отже, можна стверджувати, що втручання у права ОСОБА_1 у даному випадку не є пропорційним переслідуваній меті, що здійснюється також у порушення ст. 72 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки на рахунок в АТ КБ «Приватбанк» скаржнику нараховуються соціальні виплати.

Таким чином суд дійшов переконання за наслідком розгляду справи, що наявні правові підстави для задоволення скарги ОСОБА_1 в частині скасування арешту, накладеного постановою від 23 березня 2021 року державного виконавця Лівобережного ВДВС у м. Маріуполі, з грошових коштів, що містяться на рахунку № ІВАN НОМЕР_2 , відкритому в АТ «КБ «Приватбанк» на скаржника.

В той же час суд не вбачає підстав для визнання незаконними дій державного виконавця Лівобережного ВДВС у м. Маріуполі, оскільки для цього відсутні законні підстави, бо спірна постанова прийнята ним із дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження» та на теперішній час відсутні підстави для її скасування в іншій частині.

Керуючись ст. 447-453 ЦПК, -

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на подання до суду скарги на постанову від 23 березня 2021 року державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця, зацікавлена особа: Лівобережний відділ державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений в рамках ВП № 64742136 постановою від 23 березня 2021 року державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Харків):

з грошових коштів, що містяться на рахунку № ІВАN НОМЕР_2 , відкритому в АТ «КБ «Приватбанк» на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_3 .

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її вручення.

Повний текст ухвали складено та підписано 30 квітня 2021 року.

Суддя