Провадження № 2-з/761/699/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Пономаренко Н.В., розглянувши матеріали заяви представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Бойка Назара Романовича, Заболотної Галини Іванівни, яка діє як представник за законом в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_3 про забезпечення позову до його пред`явлення,-

в с т а н о в и в :

У березні 2021 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Бойка Назара Романовича, Заболотної Галини Іванівни, яка діє як представник за законом в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_3 про забезпечення позову до його пред`явлення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.03.2021 року вищевказана заява надійшла в провадження судді Пономаренко Н.В.

Представники позивачів звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до його пред`явлення, в якій вказує позивачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , яка діє як представник за законом в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_3 , відповідача 1: ОСОБА_5 , відповідач 2: Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, відповідач 3: Приватний виконавець Кравець Вадим Валентинович, треті особи: орган опіки та піклування - Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, Державно підприємство «СЕТАМ», та вказує, що позов буде подано про зняття арешту з квартири.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення , а саме: забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

25.03.2021 року представники позивачів подав заяву про забезпечення позову до його подачі в якій просить суд:

1. накласти арешт на трьохкімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 82,7 кв. м.

2. зупинити продаж Держаним підприємством «Сетам» арештованого (майна трьохкімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 82,7 кв. м.)

3. Заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії відносно трьохкімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 82,7 кв. м.

Заяву обґрунтовано тим, що позивачі мають намір звернутися до суду з позовом зняття арешту з квартири.

Зазначено, згідно свідоцтва про право власності від 16 січня 1997 року, квартира за адресою: АДРЕСА_1 ,належала на праві спільної часткової власності гр. ОСОБА_6 (батькові), ОСОБА_7 (бабі), ОСОБА_1 (сину), ОСОБА_2 (сину) в рівних частках.

Позивачі є дітьми ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 (зміна прізвища, імені та по-батькові ОСОБА_6 з ОСОБА_6 підтверджується актовим записом від 12 травня 2011 року, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області), що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

19 лютого 2019 року рішенням Шевченківського районного суду міста Києва у справі № 761/31840/18 (Справа № 2) визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину квартири та визнано за ОСОБА_2 (громадянином США) право власності на 1/4 частину квартири. Рішення суду набуло законної сили 22.03.2019 р.

11 липня 2019 року рішенням Шевченківського районного суду м. Киева у справі № 761/25741/18 (Справа № 1) визнано за ОСОБА_11 , за ОСОБА_1 право власності на 1/8 частину квартири в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішення суду набуло законної сили 20.08.2019 року.

В заяві зазначено, що з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна позивачі дізналися про те, що за ОСОБА_5 на підставі нібито укладеного договору дарування від 29.09.2009 року відповідно до якого позивач 1, позивач 2, батько позивачів, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та баба позивачів подарували квартиру відповідачу 1.

Право власності відповідача ОСОБА_5 виникло на підставі договору дарування квартири АДРЕСА_2 , виданого 29.09.2009 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Мегедь П.К.

Також зазначено, що згідно інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_5 , на все нерухоме майно вказаного суб`єкта і в тому числі на квартиру, яка позивачами не відчужувалась, накладено арешт.

І тому вважає, що вказана квартира може бути реалізовано в межах виконавчих проваджень.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Вивчивши матеріали цивільної справи та заяву про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Так, згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до положень п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України одними із видів забезпечення позову є заборона вчиняти певні дії.

Згідно із ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними з заявленими позивачем вимогами.

Крім того, згідно роз`яснень, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року за №9, вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову». Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати або знецінити і, що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Крім того, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Так, з наведених у заяві про вжиття заходів забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предмет позову є зняття арешту з квартири.

Щодо вимог заяви про забезпечення позову, щодо накладення арешту на квартиру та заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії відносно квартири, то відповідні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки з огляду на предмет і підстави позову, зміст позовних вимог, види забезпечення позову, який просить застосувати особа, те, що позивачем не надано жодних доказів в обґрунтування того, що невжиття заходів забезпечення позову в заявлені ним способи може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, а також беручи до уваги, що види заходів забезпечення позову вказані позивачем є неспівмірними із заявленими позовними вимоги, суд прийшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні заяви в цій частині.

Щодо вимоги заяви про забезпечення позову зупинення продажу Держаним підприємством «Сетам» арештованого (майна трьохкімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 82,7 кв., то слід зазначити наступне.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Як вбачається, предметом позову, який буде подано є, зняття арешту з майна.

Відтак, враховуючи предмет та підстави позову, забезпечення позову у спосіб, який просить позивач не може бути застосований в розумінні п.5. ч.1 ст. 150 ЦПК України.

Таким чином, суд прийшов до висновку, про відмову у задоволені заява про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149 -153 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

в задоволенні заяви представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Бойка Назара Романовича, Заболотної Галини Іванівни, яка діє як представник за законом в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_3 про забезпечення позову до його пред`явлення, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суду міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: