Справа № 950/1950/20
Номер провадження 2/950/83/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2021 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого - судді Стеценка В. А.,

при секретарі - Радковській О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лебедині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про припинення дії, яка порушує право на спадкування та витребування правовстановлюючого документа;

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина на все належне їй майно.

При зверненні позивача до нотаріальної контори нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно, посилаючись на конфлікт інтересів, який виник між спадкоємцями та необхідність проведення експертної оцінки вартості майна, що входить до спадкової маси, для чого йому необхідно подати оригінали правовстановлюючих документів на все спадкове майно.

Оригінали правовстановлюючих документів наявні у відповідачів, однак вони відмовляються їх надати нотаріусу в добровільному порядку.

Тому ОСОБА_1 звернувся до суду та просив припинити дії, які порушують його право на спадкування за заповітом та зобов`язати відповідачів надати до приватного нотаріуса Лебединського районного нотаріального округу Сумської області Жураховського Д.В. наявні в них правовстановлюючі документи на наступне спадкове майно:

- 1/3 частини земельної ділянки за кадастровим №:06:001:0153 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,5611 га, яка розташована на території Боровеньківської сільської ради Лебединського району Сумської області;

- 1/3 частини земельної ділянки за кадастровим №:06:003:0071 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,5311 га, яка розташована на території Боровеньківської сільської ради Лебединського району Сумської області;

- 1/3 частини земельної ділянки за кадастровим №:06:003:0236 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,4541 га, яка розташована на території Боровеньківської сільської ради Лебединського району Сумської області.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, звернув увагу на те, що для оформлення спадщини і оцінки спадкового майна надання оригіналів правовстановлюючих документів є необхідним, а їх наявність саме у відповідачів підтверджується рішенням Лебединського районного суду від 01.09.2020 року в справі № 950/2667/19 та листом нотаріуса від 27.08.2019 року.

Відповідачі в судовому засіданні позовних вимог не визнали, а їх представник мотивував заперечення проти задоволення позову тим, що в позивачів відсутні державні акти на спірне майно; в резолютивній частині постанови нотаріуса від 24.03.2020 року спадкодавець зазначена не як ОСОБА_4 , а як ОСОБА_5 ; що позивачем на вказано в позовній заяві які саме дії повинні припинити відповідачі; що ст. 16 ЦК України не передбачає такого способу захисту порушених прав як зобов`язання вчинення тих чи інших дій, а суд може визнати право власності на спадкове майно; що в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачі отримували листи з запрошенням прибути до нотаріуса для оформлення спадкових прав ОСОБА_6 ; що згідно порядку вчинення нотаріальних дій документи повинен надавати спадкоємець, який бажає отримати спадщину, а не інші особи.

Зі свідоцтва (а.с. 10), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Боровенька Лебединського району Сумської області, актовий запис№ 12.

З довідки, витягу, довідки-характеристики (а.с. 11, 16-18), досліджених в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_4 на праві приватної власності належало домогосподарство по АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку, прибудови, літньої кухні, сараю, погребу, огорожі.

З заповіту, витягу (а.с. 12-15), досліджених в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_4 заповіла ОСОБА_1 земельну ділянку площею 3,55 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Боровеньківської сільської ради Лебединського району Сумської області.

З державних актів, планів меж земельних ділянок, списків співвласників земельних ділянок (а.с. 19-27), досліджених в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належать на праві спільної власності (по 1/3 частини) земельна ділянка площею 2,5611 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :06:001:0153, земельна ділянка площею 0,5310 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :06:003:0071 та земельна ділянка площею 0,4541 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :06:003:0236.

З державного акту, планів зовнішніх меж земельної ділянки, витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 28-47), досліджених в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_4 належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 3,55 га для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, яка складається з земельної ділянки площею 2,5613 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :06:001:0152, земельної ділянки площею 0,4542 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :06:003:0072 та земельної ділянки площею 0,5310 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :06:003:0235.

З заяв та листів (а.с. 48-54, 61-70), досліджених в судовому засіданні вбачається, що позивач звертався до приватного нотаріуса Лебединського районного нотаріального округу Сумської області Жураховського Д.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/9 частину земельної ділянки площею 2,5611 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :06:001:0153, 1/9 частину земельної ділянки площею 0,5310 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :06:003:0071 та 1/9 частину земельної ділянки площею 0,4541 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :06:003:0236, а також про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 2,5613 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :06:001:0152, земельну ділянку площею 0,4542 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :06:003:0072 та земельну ділянку площею 0,5310 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :06:003:0235.

Проте, 27.08.2019 року нотаріус роз`яснив позивачу, що оригінали документів на спадкове майно ОСОБА_4 спадкоємці ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надати один одному відмовилися.

З запрошень (а.с. 55-60), досліджених в судовому засіданні вбачається, що позивач 03.09.2019 року звертався до відповідачів з запрошенням прибути до приватного нотаріуса Лебединського районного нотаріального округу Сумської області Жураховського Д.В. для оформлення спадкових прав.

З постанови (а.с. 71-73), дослідженої в судовому засіданні вбачається, що 24.03.2020 року нотаріус відмовив позивачу у видачу свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з виникненням між спадкоємцями конфлікту інтересів та необхідністю проведення експертної оцінки вартості всього майна, що входить до спадкової маси, для визначення вартості обов`язкової частки, право на яку мають ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , для чого необхідно подати оригінали правовстановлюючих документів на все спадкове майно.

З рішення (а.с. 74-78), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що 01.09.2020 року рішенням Лебединського райсуду ОСОБА_1 було відмовлено в визнанні права власності на спадкове майно та встановлено, що правовстановлюючі документи на спадкове майно ОСОБА_4 знаходяться як у ОСОБА_1 , так і у ОСОБА_2 й ОСОБА_3 і надати їх один одному сторони відмовилися.

Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований, між сторонами склалися цивільні правовідносини, підлягають до задоволення, так як в судовому засіданні було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , мати позивача ОСОБА_1 та відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , зі смертю якої відкрилася спадщина на майно, яке належало їй за життя (а.с. 10).

До складу спадщини ОСОБА_4 входить:

- житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11, 16-18);

- земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,55 га, розташована на території Боровеньківської сільської ради Лебединського району Сумської області, яка складається з земельної ділянки кадастровий № :06:001:0152 площею 2,5613 га, земельної ділянки кадастровий № :06:003:0072 площею 0,4542 га, земельної ділянки кадастровий №:06:003:0235 площею 0,5310 га (а.с. 28-47);

- 1/3 частина земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий № :06:001:0153 площею 2,5611 га, кадастровий № :06:003:0071 площею 0,5311 га, кадастровий № :06:003:0236 площею 0,4541 га, які розташовані на території Боровеньківської сільської ради Лебединського району Сумської області (а.с. 19 - 27);

Спадкоємцями на майно ОСОБА_4 за законом є сторони у справі, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 .

При цьому, відповідно до заповіту ОСОБА_4 від 07.03.2008 року (а.с. 12-115) ОСОБА_1 є її спадкоємцем на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,55 га, розташовану на території Боровеньківської сільської ради Лебединського району Сумської області.

Маючи право на спадщину, позивач 20.08.2019 року звернувся до приватного нотаріуса Лебединського районного нотаріального округу Сумської області Жураховського Д.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом ( а.с. 48-50).

Листом від 27.08.2019 року (а.с. 51-54) приватний нотаріус Лебединського районного нотаріального округу Сумської області Жураховський Д.В. надав позивачеві роз`яснення на його заяву від 20.08.2019 року про те, що спадкоємцями на земельну ділянку, право на яку має позивач за заповітом, в силу вимог ст. 1241 ЦК України також є ОСОБА_2 й ОСОБА_3 , як особи непрацездатні за віком. Таким чином між спадкодавцями виник конфлікт інтересів, який не вичерпано. Роз`яснено, що для визначення вартості обов`язкової частки, право на яку мають ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , позивачеві необхідно провести експертну оцінку всього майна, а для цього необхідно подати оригінали всіх правовстановлюючих документів на все спадкове майно для надання відповідних запитів.

03.09.2019 року позивач направив відповідачам листи (а.с. 55-60) з проханням прибути 12.09.2019 року до нотаріуса з оригіналами правовстановлюючих документів на спадкове майно, які знаходяться у них на зберіганні, але такі його вимоги залишилися поза увагою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки вони у визначений строк до нотаріальної контори не прибули та не надали нотаріусу наявні у них правовстановлюючі документи на спадкове майно.

Так як відповідачі відмовились надати оригінали правовстановлюючих документів щодо земельних ділянок, частиною яких (земельних ділянок) вони володіють, а інша частина яких за життя належала ОСОБА_4 і на яку відкрилася спадщина, нотаріус позбавлений можливості вчинити відповідні нотаріальні дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину і постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 71-73) ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в зв`язку з ненаданням всіх документів, які підтверджують право власності на майно померлої згідно глави 10 п. 4 п.п. 4,14, п.п. 4.15, розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Тому позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, так як не може надати нотаріусу правовстановлюючі документи на земельні ділянки кадастровий № :06:001:0153 площею 2,5611 га, кадастровий № :06:003:0071 площею 0,5311 га, кадастровий № :06:003:0236 площею 0,4541 га, які знаходяться у відповідачів.

Вказані обставини були встановлені з пояснень учасників справи та матеріалів справи.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способи захисту цивільних прав та інтересів наведені в ч. 2 ст. 16 ЦК України, пунктом 3 якої визначено, що одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути припинення дії, яка порушує право, а пунктом 5 примусове виконання обов`язку в натурі.

Крім цього, ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Згідно з ч. 2 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року № 3425-XII вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Згідно з ст. 3 Закону України «Про нотаріат» нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Згідно з ст. 46 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, має право витребовувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій, повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Згідно з п.п. 4.12 п. 4 глава 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

Згідно з п.п. 4.14 п. 4 глава 10 розділу ІІ Порядку від 22.02.2012 № 296/5 при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

Згідно з п.п. 4.15 п. 4 глава 10 розділу ІІ Порядку від 22.02.2012 № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Суд бере до уваги, що згідно вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень та вважає, що в судовому засіданні позивачем та його представником було доведено, що способом захисту порушеного права ОСОБА_1 є припинення дії, яка порушує його право на спадкування та витребування правовстановлюючих документів, оскільки вони не втрачені і є можливість фізично надати їх нотаріусу для вирішення питання щодо оформлення спадщини саме тією посадовою особою, на яку покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності, якою згідно з положеннями ст. 3 Закону України «Про нотаріат» є нотаріус.

При цьому суд не може взяти до уваги доводи відповідачів та їх представника в тій частині, що в позивачів відсутні державні акти на спірне майно, так я вони спростовуються судовим рішенням та листом нотаріуса, дослідженими в судовому засіданні (а.с. 51-54, 74-78).

Також суд не може взяти до уваги доводи представника відповідачів в тій частині, що в резолютивній частині постанови нотаріуса від 24.03.2020 року спадкодавець зазначена не як ОСОБА_4 , а як ОСОБА_5 , оскільки з інших частин даної постанови нотаріуса, та інших матеріалів справи (а.с. 10, 12-15, 71-73) вбачається що спадкодавцем осіб, які є сторонами є саме ОСОБА_4 , що не було оспорено і учасниками справи.

Крім того, суд не може взяти до уваги доводи представника відповідачів в тій частині, що позивачем на вказано в позовній заяві які саме дії повинні припинити відповідачі, так як в судовому засіданні представником позивача було викладено зміст позовних вимог, наведено обставини в їх обгрунтування та надано докази на підтвердження цих обставин в обсязі, визначеному на власний розсуд сторони позивача, а суд відповідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Разом з тим, суд не може взяти до уваги доводи представника відповідачів в тій частині, що чинне законодавство не передбачає такого способу захисту порушених прав як зобов`язання вчинення тих чи інших дій, а суд може визнати право власності на спадкове майно, так як ці доводи суперечать вимогам п.п. 3, 5 ст. 16 ЦК України.

Також суд не може взяти до уваги доводи представника відповідачів в тій частині, що в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачі отримували листи з запрошенням прибути до нотаріуса для оформлення спадкових прав ОСОБА_6 , так як під час розгляду спору відповідачі були поставлені до відома про суть спору та зміст позовних вимог і у випадку визнання позову чи наміру укласти мирову угоду, на думку суду, в них було достатньо часу для подання відповідної заяви до ухвалення судового рішення .

В той же час, суд враховує доводи представника відповідачів і в тій частині, що згідно порядку вчинення нотаріальних дій документи повинен надавати спадкоємець, який бажає отримати спадщину, а не інші особи, проте бере до уваги і те, що в судовому засіданні було встановлено, що позивач звертався до нотаріуса за оформленням спадщини і надав документи, які були в його розпорядженні, проте оригінали правовстановлюючих документів щодо земельних ділянок, частина яких за життя належала ОСОБА_4 і на яку відкрилася спадщина перебувають не у позивача, а у відповідачів, а останні відмовились надати їх нотаріусу в добровільному порядку.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 878 грн. 80 коп.

На підставі вище наведеного, керуючись ст.ст. 2-5, 76-80, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 1268, 1269, 1296, 1297 ЦК України, ст. ст. 1, 3, 40, 49 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року № 3425-XII, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5;

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про припинення дії, яка порушує право на спадкування та витребування правовстановлюючого документазадовільнити.

Припинити дії, які порушують право ОСОБА_6 на спадкування та зобов`язати ОСОБА_2 і ОСОБА_3 надати до приватного нотаріуса Лебединського районного нотаріального округу Сумської області Жураховського Д.В. наявні в них правовстановлюючі документи на наступне спадкове майно:

- 1/3 частини земельної ділянки за кадастровим № :06:001:0153 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,5611 га, яка розташована на території Боровеньківської сільської ради Лебединського району Сумської області;

- 1/3 частини земельної ділянки за кадастровим № :06:003:0071 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,5311 га, яка розташована на території Боровеньківської сільської ради Лебединського району Сумської області;

- 1/3 частини земельної ділянки за кадастровим № :06:003:0236 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,4541 га, яка розташована на території Боровеньківської сільської ради Лебединського району Сумської області.

Повний текст рішення складено 30 квітня 2021 року.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В. А. Стеценко