Провадження № 2/679/63/2021
Справа № 679/1258/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

13 травня 2021 року м.Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Базарника Б.І.,

за участю секретаря судового засідання Дмітрієвої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нетішин за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу № 679/1258/20 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач з метою отримання банківських послуг підписав Заяву № б/н від 02.12.2010 року. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок, встановлено початковий кредитний ліміт та видано кредитну картку.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та позивачем договір, що підтверджується підписом у заяві. У зв`язку із неналежним виконанням умов договору станом на 28.07.2020 року загальна сума заборгованості по кредиту становить 33854,47 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на його користь та судовий збір в розмірі 2102 грн.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 18 лютого 2021 року відкрито спрощене позовне провадження.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, до позовної заяви долучив клопотання про розгляд справи у його відсутність, у разі неявки відповідача в судове засідання не заперечував проти винесення заочного судового рішення.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомив, відзив на позов, заяв про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подав.

Судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи та про відмову у задоволенні клопотання представника позивача у огляді веб-сайту.

Суд, встановивши фактичні обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню зважаючи на таке.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Як передбачено ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Судом встановлено, що 02.12.2010 року сторони уклали договір про надання банківських послуг, за умовами якого ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надало відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» є правонаступником прав та обов`язків ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» у зв`язку з чим змінено тип та найменування позивача, про що зазначено в його Статуті.

Цей договір укладений сторонами шляхом підписання відповідачем і представником банку анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, за змістом якої відповідач визнав, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, становлять укладений між сторонами договір про надання банківських послуг. Відповідачк засвідчив, що вона ознайомилася та згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, зобов`язується виконувати ці Умови та Правила і регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті Приватбанку www.privatbank.ua.

Позивач зазначає, що на даний час відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що стало приводом для звернення до суду з вказаним позовом.

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» обґрунтовувало свій позов у частині стягнення тіла кредиту, заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит тим, що між сторонами був укладений кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, однак, останній не виконував зобов`язання за цим договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість.

На підтвердження вказаних обставин АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надало суду: Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, розрахунок заборгованості за кредитним договором б/н від 02.12.2010 року станом на 31.05.2015 року та станом на 28.07.2020 року, виписку по рахунку відповідача.

Докази у справі достовірно вказують на те, що АТ КБ «ПриватБанк» відкрило на ім`я відповідача картковий рахунок, видало кредитну картку, на яку перераховані кредитні кошти.

Відповідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 отримав кредитну картку 28.09.2018 року.

Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки № відбувалась зміна кредитного ліміту, а саме: 09.10.2019 року та 12.03.2020 року.

З виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 вбачається, що відповідач отримував кредитні кошти та користувався ними.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №б/н від 28.09.2018 року, станом на 20.08.2020 року існує заборгованість в сумі 126928,28 грн., з яких: 100871,79 грн. заборгованість за кредитом, в тому числі 0,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту, 26056,49 грн. заборгованість за простроченими процентами.

АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

В свою чергу відповідачка не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, у зв`язку з чим має заборгованість за кредитним договором.

Таким чином, відповідач не виконав умови договору, чим порушив право позивача на отримання коштів за кредитним договором.

Виниклі спірні правовідносини між сторонами у справі, регулюються наступними нормами права.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідачка одержав та використав за цільовим призначенням кредитні кошти, про що свідчить виписка по особовому рахунку.

Однак, взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконував, у зв`язку з чим допустив утворення заборгованості по кредиту.

Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідача за вказаним Договором, останнім по справі суду не надано.

З огляду на викладене, з врахуванням того, що позивач подав достатньо доказів, які свідчать про взаємовідносини сторін та наявність заборгованості за кредитним договором № б/н від 28.09.2018 року, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 207, 525, 526, 530, 625, 628, 638, 629, 610, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 3, 12, 13, 81, 141, 263 - 265, 280 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по договору б/н від 02.12.2010 року в розмірі 33854 (тридцять три тисячі вісімсот п`ятдесят чотири) гривні 47 копійок та судовий збір в розмір 2102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 копійок, а всього 35956 (тридцять п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят шість) гривень 47 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 13 травня 2021 року.

Сторони у справі №679/1258/20:

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, .

Відповідач: ОСОБА_1 (адреса останнього відомого місця проживання: АДРЕСА_1 ).

Суддя Б.І. Базарник