Справа № 675/72/21
Провадження № 2/675/283/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

"23" квітня 2021 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Короля О.В., за участю секретаря судового засідання Ткачук Я.Л., учасників справи:

позивача: не з`явилася,

відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Ізяславського районного суду Хмельницької області з позовною заявою до ОСОБА_2 (по тексту - ОСОБА_2 , відповідач) про стягнення на свою користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі однієї третини заробітку(доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дітей.

Позовні вимоги обгрунтовані наступними обставинами.

Так, за покликанням позивача, вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем та подала позов до суду про його розірвання.

При цьому, як вказує позивач, від шлюбу з відповідачем має двох спільних неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які разом з нею проживають та перебувають на її повному утриманні, так як їх батько, будучи працездатним, не маючи будь-яких зобов`язань щодо утримання інших осіб, повністю самоусунувся від утримання дітей та участі у їх вихованні та догляді.

На переконання позивача, з урахуванням приписів ст. 180 та ч. 2 ст. 182 СК України, заявлений позов є повністю обгрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі з покликанням, що позов підтримує, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення, та просить задовольнити позовні вимоги повністю на підставі поданих нею доказів.

Відповідач у судове засідання 23.04.2021 року не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся в установленому порядку, відзиву та клопотань про відкладення судового розгляду не подавав.

У відповідності до положень ст.ст. 280-281 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду.

З огляду на неявку учасників у судове засідання, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі на підставі наданих письмових матеріалів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши доводи позивача, викладені в позовній заяві, перевіривши письмові матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як встановлено приписами ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

При цьому суд при розгляді справи керується принципом верховенства права (ч. 1 ст. 10 ЦПК України).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.02.2002 року, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_1 , виданим 23.02.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ізяславського районного управління юстиції.

Як вбачається з свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , виданого 08.10.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ізяславського районного управління юстиції та свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 , виданого 27.06.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції сторони по справі, тобто ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У відповідності до даних посвідчення серія НОМЕР_4 , виданого 16.01.2009 року Управлінням праці та соціального захисту населення Ізяславської РДА, його ж довідки від 13.01.2021 року №16 та копії консультативного заключення дитячого невролога №38157, вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , являється дитиною-інвалідом, у зв`язку з чим її матір - позивач по справі, перебуває на обліку та їй відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» з 13.12.2007 року по 04.06.2024 року призначено відповідну допомогу.

Судом встановлено і те, що згідно довідки комунального закладу вищої освіти «Рівненська медична академія» Рівненської обласної ради №1048 від 16.11.2020 року ОСОБА_3 , є студенткою денної форми навчання вказаного навчального закладу та навчається з 15.09.2020 року по 28.06.2022 року на державній формі навчання.

Суд вважає доведеною ту обставину, що неповнолітні діти сторін по справі фактично проживають та перебувають на повному утриманні своєї матері, що, зокрема підтверджено письмовими доказами і не спростовано самим відповідачем по справі.

Ухвалюючи рішення по суті заявлених позовних вимог суд також врахував наступне.

Так, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, а стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789 ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 141 СК України визначає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Таким чином, системний аналіз норм законодавства, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов`язані неухильно дотримуватися свого обов`язку щодо утримання та виховання дитини.

Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Як роз`яснено в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд наголошує, що при визначенні розміру аліментів суд у відповідності до ст. 182 СК України враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; а також інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 12, ч. 1 ст. 13, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, оскільки обов`язок утримувати дитину є обов`язком як матері, так і батька, а відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку, виходячи з розумності та достатності розміру аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання дітей, а також з реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи при цьому прав відповідача, беручи до уваги матеріальне становище позивача та відповідача, а також те, що вибір способу стягнення аліментів належить виключно позивачу, суд приходить до висновку, що відповідно до ст.ст. 180, 183 СК України позов слід задовольнити та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їхніх дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Суд наголошує, що у випадку якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При досягненні повноліття найстаршою дитиною аліменти будуть стягуватись за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Для зміни розміру аліментів стягувач має право звернутися до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому в порядку ч. 1 ст. 141 ЦПК України має підстави покласти судовий збір на іншу сторону та стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі ставки судового збору, встановленого п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» на дату подання позовної заяви, у сумі 908 гривень 00 копійок.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 180-183 СК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280, 281, 430 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_5 ; зареєстроване місце проживання якого по АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_6 ; зареєстроване місце проживання якої по АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.01.2021 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_5 ; зареєстроване місце проживання якого по АДРЕСА_1 ) на користь держави 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуте Ізяславським районним судом Хмельницької області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення суду складено 23.04.2021 року.

Суддя О.В. Король