Ухвала

30 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 361/1103/19

провадження № 61-6950ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу представника

ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Київського апеляційного суду від 23 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю «Бровари - Молоко», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Броварський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції

(м. Київ), про стягнення інфляційних втрат і 3% річних від простроченої суми,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області

від 02 жовтня 2020року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 09 березня 2021 року, позов ОСОБА_1 задоволено. Вирішено стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Бровари-молоко» на користь ОСОБА_1

за прострочення виконання зобов`язання за договором № 01/06

про надання поворотної фінансової допомоги від 01 червня 2015 року

за період з 12 квітня 2018 року по 05 лютого 2020 року інфляційні втрати

в розмірі 108 606, 12 грн, 3% річних від простроченої суми в розмірі

52 097, 30 грн. Вирішено питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 березня 2021 року

у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

про стягнення 7 000 грн судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом апеляційної скарги, та 116 грн витрат

на відправлення кореспонденції (заяви та доданих до неї матеріалів

й відзиву на апеляційну скаргу) відмовлено.

22 березня 2021 року до Верховного Суду представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 23 березня 2021 року і ухвалити нове судове рішення про стягнення 7 000 грн судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом апеляційної скарги,

та 116 грн витрат на відправлення кореспонденції.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках -

на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції та специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах

та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених

у цій же статті ЦПК України.

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах та справах з ціною позову, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, дотримання розумних строків розгляду справи, сприяти стабільності цивільних правовідносин.

У відповідності до частини першої статті 258 ЦПК України судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови, судові накази.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах

про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою,

яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Судове рішення, яке оскаржується, ухвалено у справі з ціною позову

160 703, 42 грн.

ОСОБА_1 не погоджується з оскарженим судовим рішенням

у частині відмови у стягненні 7 000 грн судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом апеляційної скарги,

та 116 грн витрат на відправлення кореспонденції.

Оскільки оскаржуване заявником судове рішення ухвалене у справі, судові рішення в якій в силу вимог процесуального закону не підлягають касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити. Про відсутність права на оскарження у касаційному порядку судових рішень у цій справі вказано в ухвалі Верховного Суду від 19 квітня 2021 року.

Касаційна скарга не містить посилань на наявність обставин,

які передбачені підпунктами а-г пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Обставин, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, Верховним Судом у цій справі

не встановлено.

Сама лише незгода заявника із проведеним судом розподілом судових витрат (відмовою у їх стягненні) не є підставою для відкриття касаційного провадження у малозначній справі.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав касаційну скаргу на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частинами шостою, дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на ухвалу Київського апеляційного суду від 23 березня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю «Бровари - Молоко», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Броварський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про стягнення інфляційних втрат

і 3% річних від простроченої суми - відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити особі,

яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович