Справа № 661/4923/20
Провадження № 2/661/217/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року

Новокаховський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Чирського Г.М.

при секретарі Шевченко Ю.М., Яковлєвої М.А.

за участю: представника позивача Василенко О.Л. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нова Каховка Херсонської області у загальному порядку цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування виконавчого комітету Новокаховської міської ради, в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відібрання дитини від матері без позбавленні її батьківських прав, стягнення аліментів

в с т а н о в и в:

Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Новокаховської міської ради, в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , звернувся до суду з відповідним позовом до ОСОБА_3 про відібрання дитини від матері без позбавленні її батьківських прав. Вимоги позовної заяви мотивовані тим, що відповідач ОСОБА_3 є матір`ю малолітнього ОСОБА_2 . Внаслідок недобросовісного ставлення та ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, створила незадовільні умови, які шкодять інтересам дитини, належним вихованням малолітнього не займається, не відвідує лікарів, не виконує свої батьківські обов`язки. Крім того, ОСОБА_3 з 2010 р. страждає на психічні розлади та протягом двох років відмовляється приймати лікування та відвідувати лікаря. Наразі , відповідач не в змозі виконувати своїх батьківських обов`язків відносно малолітнього сина ОСОБА_2 , у зв`язку з чим при спільному проживання для дитини існує загроза для його життя та здоров`я. З огляду на зазначене, представник позивача просила суд, позовні вимоги задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримала із наведених підстав. Зазначила, що через створені незадовольні умови проживання та тяжкий психічний стан відповідача, остання не в змозі належним чином виконувати батьківські обов`язки, відносно малолітнього ОСОБА_2 , а спільне проживання створює небезпеку життю та здоров`ю малолітнього. Рішенням Новокаховського міського суду від 21.12.2012 р. у ОСОБА_3 було відібрано старшого сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач у судове засідання не з`явилась, з не відомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомляла, заяв про розгляд справи за своєї відсутності не подавала.

Керуючись положеннями статті 223, 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних чи доказів та ухвалити заочне рішення, направивши за місцем мешкання відповідача копію заочного рішення суду для відома.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши представника позивача, заслухавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є матір`ю малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження останнього, виданого 26.07.2016 р. Новокаховським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №316. Відомості про батька дитини ( ОСОБА_6 ) зазначено відповідно до ч.1 ст. 135 СК України.

02.10.2020 р. від заступника мед. Директора з охорони материнства та дитини КНП «ЦПМСД м. Нова Каховка» на адресу служби у справах дітей Новокаховської міської ради надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає сім`я ОСОБА_3 - мати, її дитина ОСОБА_2 , 2016 р.н. та бабуся. Зі слів сусідів, дитина є недоглянута, з бабусею по смітниках. Відповідно до копії акту обстеження умов проживання від 08.10.2020 р., складеного головними спеціалістами служби у справах дітей, на підставі повідомлення лікарні, за адресою проживання відповідача разом з малолітнім ОСОБА_2 , а саме: АДРЕСА_1 , встановлено, що умови проживання потребують покращення, житло потребує ремонту, в квартирі речі звалені купою, підлога засмічена, стіни обшарпані, меблі засмальцьовані. У малолітнього є місце для сну, відпочинку, у наявності сезонний одяг та продукти харчування. Мати дитини поводилась дивно.

Відповідно до копії акту обстеження умов проживання від 17.11.2020 р., складеного головними спеціалістами служби у справах дітей, на підставі повідомлення лікарні, за адресою проживання відповідача разом з малолітнім ОСОБА_2 , а саме: АДРЕСА_1 , встановлено, що умови проживання є незадоволеними, в квартирі затхле повітря, обдерті, меблі засмальцьовані, всюди сміття, павутиння, купи речей.

У малолітнього є місце для сну, відпочинку, у наявності сезонний одяг та продукти харчування . Догляд за дитиною здійснює бабуся, мати потребує психіатричної допомоги. Лікарем-педіатром у дитини виявлено висипання. Мати дитини та бабуся відмовились госпіталізувати дитину, доступу до дитини не надавали. Рекомендовано звернутися до лікаря.

За повідомленням головного лікаря КНП «ЦМЛ м. Нова Каховка» Новокаховської міської ради від 27.10.2020 р. , ОСОБА_3 , 1988 р.н. перебуває на обліку у лікаря-психіатра психоневрологічного відділення Лікарні з 2010 р. у зв`язку з тяжким психічним розладом. Підтримуюче лікування протягом більше двох років приймати відмовляється, відвідувати лікаря також відмовляється.

За повідомленням головного лікаря КНП «ЦМЛ м. Нова Каховка» Новокаховської міської ради від 13.11.2020 р. №01-15/1635, ОСОБА_3 , 1988 р.н., страждає на тяжкі психічні розлади та за станом психічного здоров`я не в змозі виконувати батьківські обов`язки по догляду та вихованню малолітнього сина ОСОБА_2 , 2016 р.н., та існує загроза життю та здоров`ю малолітнього ОСОБА_2 при спільному проживанні з матір`ю ОСОБА_3 .

Відповідно до інформації, наданої Міським центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Новокаховської міської ради від 12.10.2020 р. №02-14/722, в результаті складення акту оцінки потреб сім`ї було встановлено, що ОСОБА_3 самостійно виховує малолітнього ОСОБА_2 , який ніколи не відвідував дитячого дошкільного закладу. В оселі, де жінка проживає з дитиною та бабусею сина, брудно, речі хаотично розкидані по підлозі, стоїть стійкий сморід зіпсованої їжі. Мати не може у повному обсязі задовольнити потреби дитини та складні життєві обставини в родині підтвердились.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно до ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.

Статтею 164 Сімейного кодексу України регламентовані підстави позбавлення батьківських прав, натомість з урахуванням вимог ст. 170 цього кодексу визначені підстави у пунктах 2-5 можуть бути також підставами для відібрання дитини без позбавлення батьківських прав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України до таких підстав віднесено ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини.

Службою у справах дітей Виконавчого комітету Новокаховської міської ради розглянуто питання доцільності відібрання малолітньої дитини ОСОБА_2 , 2016 р.н. без позбавлення батьківських прав у гр. ОСОБА_3 , за результатами чого складено та подано суду письмовий висновок від 16.02.2021 р. №33/570, в якому комісія з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Новокаховської міської ради вважає за доцільне відібрати малолітнього ОСОБА_2 , 2016 р.н. у матері ОСОБА_3 , 1988 р.н., без позбавлення її батьківських прав, що буде відповідати інтересам дитини. Слід зазначити, що заочним рішенням Новокаховського міського суду від 21.12.2012 р. у ОСОБА_3 відібрано малолітню дитину ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , без позбавлення батьківських прав.

Згідно з частиною третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

У частині сьомій статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України»).

У постанові від 01.04.2020 по справі № 473/1555/19 (провадження № 61-22786св19) КЦС ВС висловив наступну правову позицію. Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При ухваленні рішення про відібрання дитини від батьків може виникнути необхідність врахування низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (пункт 50 рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України).

Основні підстави для відібрання дитини зазначені у частині першій статті 164 СК України.

Інші випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у вищенаведеній частині першій статті 170 СК України, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок (демонстрація та заохочення у дитини розпусної поведінки). Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток. Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц, провадження № 14-327цс18.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що залишення малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у матері - відповідача по справі ОСОБА_3 буде суперечити інтересам дитини, у зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При прийнятті вказаного рішення суд враховує повно та всебічно всі обставини справи. Не зважаючи на особливості відповідачки, яка має психічні розлади та відмовляється приймати підтримуюче лікування, суд прийшов до висновку, що її поведінка, зокрема у забезпеченні неналежним умов проживання та виховання дитини, відмови у відвідуванні лікарів, є безумовним підтвердженням наявності небезпеки для життя, здоров`я та морального виховання малолітньої дитини. При цьому суд також врахував, що у ОСОБА_3 в 2012 р. відібрано найстаршу дитину, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при цьому відповідач належних висновків для себе не зробила, неодноразово була повідомлена про наявність у неї батьківських обов`язків, їх зміст та можливі негативні наслідки у випадку їх порушення, у свою чергу остання постійно переконувала про наявність бажання виправитися та змінити спосіб життя. Натомість судом встановлено, що жодну зі своїх обіцянок виправитися ОСОБА_3 не виконала.

Крім того суд враховує, що за час розгляду справи відповідачка зацікавленості в розгляді справ не виявила.

Вказані обставини безпосередньо не входили до предмета доказування по вказаній справі, натомість, з урахуванням значення цих обставин, їх впливу на внутрішнє переконання суду, визнання таких обставин всіма учасниками справи, суд оцінює їх як встановлені та доведені та враховує при ухваленні рішення. Суд звертає увагу відповідача, що відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав є тимчасовим заходом на відміну від позбавлення цих осіб батьківських прав, яке має безстроковий характер. Тому якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини, при цьому суд керується інтересами дитини (частина третя статті 170 СК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 170 СК України якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.

Крім того, відповідно до положень ст.ст. 180, 181 ч. 3, 183 ч. 1 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі, що визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України.

Згідно ч. 4 ст. 170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

Таким чином, у цій справі суд вважає за необхідне прийняти рішення про перерахування відповідачем аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

При цьому, на підставі ч. 1 ст. 170 СК України, враховуючи те, що судом встановлена неможливість передачі малолітнього ОСОБА_2 його бабці - ОСОБА_8 , у зв`язку з тим, що усі встановлені вище ризики для безпечності умов життя, здоров`я та морального виховання дитини були допущені, в тому числі, у присутності останньої, а відомості про батька дитини відсутні, суд вважає, що ОСОБА_2 повинен бути переданий на опікування органу опіки та піклування.

Тому, суд вважає за необхідне передати ОСОБА_2 , 2016 р.н. на опікування органу опіки та піклування виконавчого комітету Новокаховської міської ради та зобов`язати вказаний орган відкрити особистий рахунок на зазначену дитину у відділенні Державного ощадного банку України у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Визначаючи розмір аліментів, які мають стягуватися з відповідача на користь її дитини, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів, які мають стягуватися з матері у якої відібрано дитину без позбавлення батьківських прав, та виду їх стягнення, в даному випадку, суд виходить із того, що остання ніде не працює, має психічні розлади, інших доказів, які б підтверджували обставини визначені в ст. 182 СК України та які мають враховуватися при визначенні розміру аліментів суду надано не було.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

У зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе стягувати з відповідача на користь ОСОБА_2 , 2016 р.н. аліменти в розмірі розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 07.12.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

У відповідності до п. 1. ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Приймаючи до уваги вимоги ч. 6 ст. 141 ЦПК України, та враховуючи те, що позивачем заявлені вимоги немайнового (позбавлення батьківських прав) та майнового (стягнення аліментів) характеру, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1681,60 грн.

Керуючись Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, ст.ст. 7, 150, 155, 164, 170, 180, 181, 182, 184, 191 СК України, ст.ст. 8, 10, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 2, 10, 12, 13, 81, 89, 263-265, 280-283, 288, 289, 430 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов позовом Органу опіки та піклування виконавчого комітету Новокаховської міської ради, в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відібрання дитини від матері без позбавленні її батьківських прав, стягнення аліментів, задовольнити.

Відібрати малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без позбавлення її батьківських прав. Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн: НОМЕР_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти в розмірі 1/4 всіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на його утримання, на особовий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України, починаючи з 07.12.2020 та до досягнення дитиною повноліття.

Малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , передати органу опіки та піклування виконавчого комітету Новокаховської міської ради для його подальшого влаштування.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн: НОМЕР_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет: http://court.gov.ua/fair/sud2117.

Суддя Г. М. Чирський