ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

26 квітня 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 736/1199/19

Головуючий у першій інстанції Кутовий Ю. С.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/55/21

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді: Скрипки А.А.

суддів: Онищенко О.І., Харечко Л.К.

сторони:

позивач: Акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк

відповідач: ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк на рішення Корюківського районного суду Чернігівської області у складі судді Кутового Ю.С. від 22 червня 2020 року, місце ухвалення рішення м.Корюківка, у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року Акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк звернулось до суду з даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №б/н від 18.09.2007 року у розмірі 50 764 грн. 19 коп. Вимоги заявленого позову Акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк обґрунтовувало тим, що з метою отримання банківських послуг ОСОБА_1 звернулась до Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 18.09.2007 року. Позичальник підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку, які викладені на відповідному банківському сайті, складає між сторонами договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Позивач вказував, що заявою відповідача підтверджується той факт, що ОСОБА_1 була в повному обсязі проінформована про умови кредитування в Акціонерному товаристві акціонерний банк ПриватБанк, які були надані їй для ознайомлення у письмовій формі. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок, встановлено початковий кредитний ліміт, визначено розмір відсотків за користування кредитом - 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримала кредитну картку. Позивач зазначав, що банк свої зобов`язання за укладеним між сторонами договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених умовами укладеного договору, та в межах встановленого кредитного ліміту. Позичальник, у порушення умов кредитного договору, своєчасно не надав банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, внаслідок чого у відповідача перед банком утворилась заборгованість, розмір якої, враховуючи часткове внесення коштів на погашення заборгованості позичальником, станом на 30.06.2019 року, становить 50 764 грн. 19 коп., з яких: 242,86 грн. - заборгованість за кредитом; 44 433,26 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 3 194,54 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи, відповідно до пункту 8.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2 393,53 грн. - штраф (процентна складова). Вказану суму заборгованості позивач просив стягнути на свою користь із відповідача, а також відшкодувати понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1 921 грн.

Ухвалою Корюківського районного суду Чернігівської області від 07.05.2020 року було задоволено заяву ОСОБА_1 , та скасовано заочне рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 10.02.2020 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яким позовні вимоги було задоволено.

Рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 22.06.2020 року позов Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк заборгованість по кредитному договору б/н від 18.09.2007 року у сумі 242 грн. 86 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк 9 грн. 61 коп. судових витрат. В іншій частині позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк просить скасувати рішення суду першої інстанції від 22.06.2020 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення процентів, штрафів, та ухвалити у вказаній частині позовних вимог нове рішення, яким позовну заяву у даній частині позовних вимог задовольнити. Доводи апеляційної скарги Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк вказують, що в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення відсотків, пені та штрафів рішення суду першої інстанції ухвалено без повного, об`єктивного дослідження обставин справи, без належної оцінки доказів по справі, має місце невідповідність висновків суду обставинам справи, при цьому, порушено норми матеріального права. В доводах апеляційної скарги Акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк зазначає, що відповідно до підписаної анкети-заяви відповідач ознайомлена та згодна з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, їх зміст розуміє, при цьому, зобов`язується неухильно дотримуватись їх положень. Позичальник підтвердила, що в подальшому зобов`язується самостійно знайомитись зі змінами Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів на сайті банку. Доводи апеляційної скарги стверджують, що в анкеті-заяві визначена базова процентна ставка, яка становить 22,8% річних, а також зазначено суму кредитного ліміту, порядок погашення заборгованості, номер кредитної картки, тощо. З посиланням на ч.1 статті 634, ч.1 статті 638 ЦК України, доводи апеляційної скарги вказують про обґрунтованість вимог заявленого позову. Доводи апеляційної скарги зазначають, що відповідач, підписуючи анкету-заяву, користуючись кредитними коштами, здійснюючи погашення заборгованості, висловила свою згоду з відповідною формою договору та його умовами, а також, продовжуючи користуватися кредитними коштами, прийняла нові Тарифи, та погодилась з їх зміною. Доводи апеляційної скарги стверджують, що суд першої інстанції, встановивши надання відповідачу банком кредитних коштів, а також факт їх неповернення банку відповідачем у повному обсязі, дійшов помилкового висновку щодо відмови у задоволенні вимог заявленого позову в частині стягнення відсотків за кредитом. Доводи апеляційної скарги вказують, що судом не прийнято до уваги принципи платності кредитного договору, а також ті обставини, що важливою ознакою кредитної операції є те, що вона надається за рахунок залучених грошових коштів. З посиланням на статтю 549, ч.1 статті 550, ч.1,ч.2 статті 551, ч.1 статті 624 ЦК України, доводи апеляційної скарги стверджують про безпідставність висновку суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні вимог заявленого позову про стягнення з відповідача на користь позивача пені і штрафів.

В частині задоволення вимог заявленого позову рішення суду першої інстанції від 22.06.2020 року апелянтом не оскаржується.

Відповідно до ч.1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За даних обставин, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції від 22.06.2020 року у оскаржуваній АТ КБ ПриватБанк частині, тобто, в частині відмови судом у задоволенні позовних вимог АТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Згідно приписів ч.1 статті 369 ЦПК України, апеляційний суд розглядає справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк на рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 22.06.2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач Акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк, відповідач ОСОБА_1 обізнані про наявність ухвал апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження у справі та про призначення справи до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення (виклику) учасників справи.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що з метою отримання банківських послуг 18.09.2007 року ОСОБА_1 звернулась до позивача з відповідною заявою (а.с.10, том 1). Згідно укладеного між сторонами даного спору договору №б/н від 18.09.2007 року, відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Як вбачається з довідки позивача від 30.04.2020 року (а.с.70, том 1), ОСОБА_1 згідно кредитного договору б/н від 18.09.2007 року, отримала картки № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , зі строком дії перевипущеної картки до останнього дня 01.2016 року.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача за договором №б/н від 18.09.2007 року, укладеного між ПриватБанком та ОСОБА_1 , станом на 30.06.2019 року (а.с.7-9, том 1), заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором №б/н від 18.09.2007 року становить 50 764, 19 грн., з яких: 242,86 грн. - заборгованість за кредитом; 44 433,26 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 3 194,54 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи, відповідно до пункту 8.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2 393,53 грн. - штраф (процентна складова).

Рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 22.06.2020 року позов Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк заборгованість по кредитному договору б/н від 18.09.2007 року у сумі 242 грн. 86 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк 9 грн. 61 коп. судових витрат. В іншій частині позову - відмовлено.

Як вбачається із оскаржуваної апелянтом частини рішення суду першої інстанції від 22.06.2020 року, відмовляючи у задоволенні вимог заявленого позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за процентами за користування кредитом, заборгованості за пенею та комісією, а також штрафів, суд першої інстанції виходив із наступного. Судом зазначено, що витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт Універсальна та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати, як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 18.09.2007 року шляхом підписання заяви-анкети. За даних обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Доводи апеляційної скарги Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк вказують, що в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення відсотків, пені та штрафів рішення суду першої інстанції ухвалено без повного, об`єктивного дослідження обставин справи, без належної оцінки доказів по справі, має місце невідповідність висновків суду обставинам справи, при цьому, порушено норми матеріального права. В доводах апеляційної скарги Акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк зазначає, що відповідно до підписаної анкети-заяви відповідач ознайомлена та згодна з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, їх зміст розуміє, при цьому, зобов`язується неухильно дотримуватись їх положень. Позичальник підтвердила, що в подальшому зобов`язується самостійно знайомитись зі змінами Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів на сайті банку. Доводи апеляційної скарги стверджують, що в анкеті-заяві визначена базова процентна ставка, яка становить 22,8% річних, а також зазначено суму кредитного ліміту, порядок погашення заборгованості, номер кредитної картки, тощо. З посиланням на ч.1 статті 634, ч.1 статті 638 ЦК України, доводи апеляційної скарги вказують про обґрунтованість вимог заявленого позову. Доводи апеляційної скарги зазначають, що відповідач, підписуючи анкету-заяву, користуючись кредитними коштами, здійснюючи погашення заборгованості, висловила свою згоду з відповідною формою договору та його умовами, а також, продовжуючи користуватися кредитними коштами, прийняла нові Тарифи, та погодилась з їх зміною. Доводи апеляційної скарги стверджують, що суд першої інстанції, встановивши надання відповідачу банком кредитних коштів, а також факт їх неповернення банку відповідачем у повному обсязі, дійшов помилкового висновку щодо відмови у задоволенні вимог заявленого позову в частині стягнення відсотків за кредитом. Доводи апеляційної скарги вказують, що судом не прийнято до уваги принципи платності кредитного договору, а також ті обставини, що важливою ознакою кредитної операції є те, що вона надається за рахунок залучених грошових коштів. З посиланням на статтю 549, ч.1 статті 550, ч.1,ч.2 статті 551, ч.1 статті 624 ЦК України, доводи апеляційної скарги стверджують про безпідставність висновку суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні вимог заявленого позову про стягнення з відповідача на користь позивача пені і штрафів.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що доводи апеляційної скарги відносно того, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у задоволенні вимог заявленого позову щодо стягнення з відповідача на користь позивача: 3 194,54 грн. - заборгованості за пенею та комісією; а також штрафів, відповідно до пункту 8.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2 393,53 грн. - штраф (процентна складова), не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

За змістом ч.1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ч.1 статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом ч.1 статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ч.1, ч.2, ч.3 статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.1, ч.2 статті 551 ЦК України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Обґрунтовуючи вимоги заявленого позову, АТ КБ ПриватБанк, крім розрахунку кредитної заборгованості за договором б/н від 18.09.2007 року, посилався також на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг та на Витяг з Тарифів Банку.

При цьому, необхідно зазначити, що матеріали справи не містять в собі належних та достатніх доказів у розумінні положень статей 77,80 ЦПК України відносно того, що саме Витяг з Умов та правил надання банківських послуг та Витяг з Тарифів Банку, на які посилається позивач в обґрунтування вимог заявленого позову, були зрозумілими для відповідача, і що з даними документами відповідач ознайомилась і погодилась з ними, підписуючи Анкету-заяву від 18.09.2007 року. В матеріалах справи також відсутні відповідні докази на підтвердження того, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів містили в собі умови, зокрема, і щодо сплати неустойки (пені, штрафів), саме у зазначених у даних документах, що додані позивачем до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

За даних обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила надання банківських послуг, відсутність у Анкеті-заяві домовленості сторін про сплату пені, комісії та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів банку та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг не можуть розцінюватися, як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Відповідно до приписів ч.1,ч.6 статті 81 ЦПК України, яка регламентує обов`язок доказування і подання доказів, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Наданий позивачем Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору і щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в Анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана відповідачем, і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання, як другої сторони до запропонованого договору.

Приймаючи до уваги вищенаведене, надані банком вищезазначені документи, які містяться в матеріалах справи, не можна розцінювати, як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 18.09.2007 року шляхом підписання Анкети-заяви, оскільки вказані документи на містять в собі підпису відповідача. За даних обставин, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді пені, комісії, штрафів за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до приписів ч.4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, апеляційний суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі №342/180/17, провадження №14-131цс19.

Враховуючи вищезазначене, доводи апеляційної скарги не спростовують вірного по суті висновку рішення суду першої інстанції від 22.06.2020 року щодо відсутності підстав для задоволення вимог заявленого позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача: 3 194,54 грн. - заборгованості за пенею та комісією; а також штрафів, відповідно до пункту 8.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2 393,53 грн. - штраф (процентна складова), не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.

Разом з тим, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що є таким, що не узгоджується із наявними у даній справі доказами, висновок суду першої інстанції відносно того, що у заяві позичальника ОСОБА_1 від 18.09.2007 року процентна ставка не зазначена. Оскільки, як вбачається із вказаної заяви (а.с.10, том 1), згідно укладеного між сторонами даного спору договору №б/н від 18.09.2007 року, відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Як вбачається з довідки позивача від 30.04.2020 року (а.с.70, том 1), ОСОБА_1 згідно кредитного договору б/н від 18.09.2007 року, отримала картки № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , зі строком дії перевипущеної картки до останнього дня 01.2016 року.

Апеляційному суду позивачем надано розрахунок заборгованості за договором №б/н від 18.09.2007 року, укладеним між ПриватБанком та ОСОБА_1 , станом на 30.06.2019 року (а.с.27-31, том 2). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за процентною ставкою 22,8%, загальний залишок заборгованості відповідача за відсотками станом на 30.06.2019 року становить: 1 416,25 грн.

З врахуванням висновків, викладених в постанові Верховного Суду від 11.09.2019 року у справі №153/1334/16-ц, провадження №61-16362св18, та приймаючи до уваги, що загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, які стосуються заявлених позовних вимог, і без виконання даних процесуальних дій ухвалити обґрунтоване рішення в справі неможливо, апеляційний суд вважає за необхідне проведення апеляційного перегляду даної справи з врахуванням наданого позивачем уточненого розрахунку заборгованості відповідача за процентною ставкою 22,8% (а.с.27-31, том 2).

Відповідно до приписів ч.4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, апеляційний суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12, провадження №14-10 цс18.

Як вбачається з довідки позивача від 30.04.2020 року (а.с.70, том 1), ОСОБА_1 згідно кредитного договору б/н від 18.09.2007 року, отримала картки № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , зі строком дії перевипущеної картки до останнього дня 01.2016 року. При цьому, необхідно зазначити, що оскільки після спливу строку кредитування у позивача було відсутнє право нараховувати проценти за кредитом, то нарахування позивачем процентів за кредитом відповідачу, в хронологічному порядку, після 31.01.2016 року, є безпідставним та таким, що не узгоджується із вищезазначеними приписами чинного законодавства, яке регламентує спірні правовідносини.

Згідно наданого апеляційному суду позивачем розрахунку заборгованості за договором №б/н від 18.09.2007 року, укладеним між ПриватБанком та ОСОБА_1 (а.с.27-31), заборгованість відповідача за відсотками (22,8%), станом на 31.01.2016 року, становить 370 грн. 21 коп.

Згідно матеріалів справи (а.с.217-219, том 1), 02.06.2020 року на адресу суду першої інстанції від відповідача ОСОБА_1 надійшов письмовий відзив по даній цивільній справі, у якому, серед іншого, відповідач зазначає: Я заявляю суду першої інстанції про пропуск позивачем строку позовної давності щодо заявлених до мене позовних вимог і прошу застосувати її при вирішенні даного спору.

Відповідно до приписів ч.3, ч.4 статті 267 ЦПК України, яка регламентує наслідки спливу позовної давності, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що при розгляді даного спору по суті, в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за процентами за користування кредитом, суд першої інстанції необґрунтовано не прийняв до уваги заяви відповідача, зробленої до винесення рішення, про застосування спливу позовної давності (а.с.217-219, том 1).

Як вбачається з довідки позивача від 30.04.2020 року (а.с.70, том 1), ОСОБА_1 згідно кредитного договору б/н від 18.09.2007 року, отримала картки № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , зі строком дії перевипущеної картки до останнього дня 01.2016 року. При цьому, до суду першої інстанції з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості Акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк звернулось 06.08.2019 року (а.с.4-6, том 1), тобто, з пропуском строку позовної давності. Необхідно зазначити, що поважних причин пропущення позовної давності судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, а також приписи ч.4 статті 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає за необхідне рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 22.06.2020 року змінити в частині мотивів та підстав відмови у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом, за кредитним договором №б/н від 18.09.2007 року. А саме, вважати мотивами та підставами відмови у вказаній частині позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 , сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі.

В іншій оскаржуваній частині рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 22.06.2020 року апеляційний суд вважає за необхідне залишити без змін.

Рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 22.06.2020 року в частині задоволення позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 242 грн. 86 коп., за кредитним договором №б/н від 18.09.2007 року, апеляційним судом не переглядається в силу положень ч.1 статті 367 ЦПК України.

Керуючись статтями: 367, 369, 374; п.1, п.4 ч.1,ч.2 статті 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк залишити без задоволення.

Рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 22 червня 2020 року змінити в частині мотивів та підстав відмови у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом, за кредитним договором №б/н від 18.09.2007 року.

В іншій оскаржуваній частині рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 22 червня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених п.2 ч.3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 26.04.2021 року.

Головуючий: Судді: