Провадження № 2/761/2689/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Осаулова А.А.

за участю секретаря судових засідань: Вольда М.А.

представника позивача: ОСОБА_1

представників відповідачів: ОСОБА_9, Лапай О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні в залі суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «АСКА» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

в с т а н о в и в:

У червні 2019 року ОСОБА_2 (надалі по тексту - позивач) звернувася до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_3 (надалі по тексту - відповідач 1), Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «АСКА» (надалі по тексту - відповідач 2), у якому просив суд стягнути з відповідача-1 на свою користь матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 350 859,20 грн., моральну шкоду в сумі 40 000 грн. Стягнути з відповідача-2 на свою користь грошову суму страхового відшкодування в розмірі 101 800 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.02.2017 року о 18 год. 35 хв. в м. Києві ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Столичне шосе, 58 в м. Києві, при виникненні небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він не вжив для зменшення швидкості, аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілями «ЗІЛ - 131» д.н.з. НОМЕР_2 , «ЗАЗ» д.н.з. НОМЕР_3 , «Toyota Camry» д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 , що спричинило пошкодження транспортних засобів. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 07.02.2019 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди № 60С/05/17 від 31.05.2017 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Toyota Camry» д.н.з. НОМЕР_4 складає 596 876,61грн. Матеріальний збиток є відповідає ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження з урахуванням фізичного зносу та складає 452 659,20 грн. витрати на оплату звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди № 60С/05/17 від 31.05.2017 року складають 1800 грн., що разом складає 454 459,20 грн.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Toyota» д.н.з. НОМЕР_1 застрахована у ПрАТ «УАСК АСКА» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК5486675 з лімітом страхового відшкодування 100 000 грн.

Після ДТП позивач звернувся до страхової компанії з повідомленням про настання страхової події, однак станом на 10.06.2019 року суми страхового відшкодування не отримав. Позивач зазначає, що відповідач-2 зобов`язаний виплатити йому 100 000 грн. страхового відшкодування, а відповідач-1 відшкодувати різницю між сумою страхового відшкодування і понесеними витратами. Також, позивач вказує на те, що внаслідок неправомірних дій відповідача-1 йому було завдано глибоких душевних страждань, що завдало моральної шкоди, яку він оцінює в 40000,00 грн.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 14.11.2019 р. позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «АСКА» про стягнення матеріальної шкоди, - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 кошти матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в сумі - 350 859 грн. 20 коп., витрати за проведення експертного дослідження в сумі - 1800 грн. 00 коп. та судовий збір в розмірі - 3 544 грн. 60 грн., а всього в сумі - 356 203 грн. 80 коп. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «АСКА» на користь ОСОБА_2 кошти страхового відшкодування, в сумі - 100 000 грн. та судовий збір в розмірі - 1 000 грн., а всього в сумі - 101 000 грн. (а.с. 103-107 т.1)

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27.07.2020 р. заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14 листопада 2019 року по цивільній справі за №761/24139/19-ц скасовано і призначено справу до розгляду в спрощеному позовному провадженні. (а.с. 160-162 т.1)

У відзиві на позов представник відповідача 1 заперечує щодо задоволення позову, зазначає, що автомобіль «Toyota Camry» д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 , був фізично знищений внаслідок ДТП, оскільки витрати на його відновлювальний ремонт перевищували вартість автомобіля до ДТП. Тому, позивачу повинна відшкодовуватись різниця між вартістю автомобіля до та після ДТП. Звертає увагу, що у разі виплати особі повної вартості речі, яку було знищено, залишки такої речі (автомобіля) потрібно повернути особі, яка відшкодувала шкоду. Відповідач не заперечує щодо передачі залишків автомобіля в стані, який був після ДТП. Однак, позивач 14.06.2018 р. продав автомобіль «Toyota Camry» д.н.з. НОМЕР_4 , ОСОБА_4 , доказів вартості продажу вказаного автомобіля не надав. (а.с 176-181 т.1)

В поясненні представник третьої особи зазначає, що між ПрАТ «Українська страхова компанія АСКА» та ОСОБА_5 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 , з лімітом відповідальності за шкоду - 100000,00 грн, франшизою - 0. Крім цього, 26.12.2016 р. між ПрАТ «УАСК АСКА» та ОСОБА_5 було укладено договір СТД №3388988 добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 . Звертає увагу, що автомобіль «Toyota Camry» д.н.з. НОМЕР_4 , є фізично знищеним, позивачем не визначено вартість пошкодженого транспортного засобу після ДТП. Зазначає, що ОСОБА_5 було порушено умови договору добровільного страхування цивільно-правової відповідальності СТД №3388988 від 26.12.2016 р., оскільки не було повідомлено про подію в цілодобовий центр сервісної підтримки клієнтів та письмово не заявлено про подію страховику. (а.с. 234-235)

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав за викладених у позовній заяві обставин, просив його задовольнити.

Представники відповідачів заперечили щодо задоволення позову.

Згідно положень ст.211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що власником автомобіля марки «Toyota Camry» д.н.з. НОМЕР_4 є ОСОБА_2 .

15 лютого 2017 р. о 18 год. 35 хв. ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Toyota Land Cruiser», н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Столичне шосе, 58 в м. Києві, при виникненні небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він не вжив заходів для зменшення швидкості, аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «ЗИЛ-131», н.з. НОМЕР_2 , «ЗАЗ», н.з. НОМЕР_3 , «Toyota Camry», н.з. НОМЕР_4 , що спричинило пошкодження транспортних засобів, а водію та пасажиру автомобіля «ЗАЗ», н.з. НОМЕР_3 , - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було завдано тілесних ушкоджень, чим порушив п. 12.3 Правил дорожнього руху.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 07.02.2019 року була встановлена вина у вчиненні вказаного ДТП за відповідачем ОСОБА_3 , провадження у справі про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Внаслідок вказаного ДТП автомобіль марки «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_4 отримав механічні пошкодження, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до звіту № 60С/05/17 про оцінку автомобіля «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_4 , складеного оцінювачем ОСОБА_8 , вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_4 в результаті пошкодження при ДТП, станом на 31.05.2017 року складає 452 659,20 грн. (а.с.13-16 т.1).

Положеннями статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Положеннями ч. 1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 36 Закону, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

За змістом ст. 29, п. 32.7 ст. 32 вказаного Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а страховик не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу.

Отже, обов`язок з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Таким чином, ПрАТ «Українська страхова компанія «АСКА» як страховик відповідальності особи, винної у дорожньо-транспортній пригоді, на підставі спеціальної норми статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і зазначеним відновлювальним ремонтом згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодовує особа, яка завдала збитків.

Відповідні роз`яснення містяться і в п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року N 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки».

Так, під час розгляду справи встановлено, що транспортний засіб, яким керував відповідач ОСОБА_3 під час ДТП був застрахований в Приватному акціонерному товаристві «Українська страхова компанія «АСКА», що підтверджується полісом АК 5486675, з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну - 100 00 грн. (а.с. 10, 236 т.1).

Згідно з пунктом 9.1 статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Згідно пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Як вказано у постанові Верхового Суду від 04.07.2018 року, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

З огляду на викладене підлягає стягненню з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «АСКА» на користь ОСОБА_2 кошти страхового відшкодування, в сумі - 100 000 грн..

При цьому, сторона позивача та відповідача 2 в судовому засіданні не заперечили щодо виплати позивачу 98000,00 грн на підставі заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14.1.12019 р. у справі №761/24139/19.

Також позивач зазнав витрат на проведення звіту № 60С/05/17 про оцінку автомобіля «Toyota Camry»,в сумі 1 800 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера від 02.05.2017 (а.с. 44 т.1), яка також підлягає стягненню на користь позивача з відповідач 2.

Щодо стягнення коштів з відповідача 2 суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Згідно зі ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно п. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013, № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як було зазначено вище, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_4 в результаті пошкодження при ДТП, станом на 31.05.2017 року складає 452 659,20 грн. (а.с.13-16 т.1).

З вказаного звіту вбачається, що вартість матеріального збитку в розмірі 452 659,20 грн відповідає ринковій ціні транспортного засобу на момент пошкодження, оскільки відновлювальна вартість ремонту складає 596876,61 грн.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до п. 30.1. ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи те, що витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, ремонт цього автомобіля є економічно необґрунтованим, а тому він вважається фізично знищеним.

Згідно з п. 30.2. ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Звітом № 60С/05/17 про оцінку автомобіля «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_4 , складеного оцінювачем ОСОБА_8 , не встановлено вартість транспортного засобу (його вузлів та агрегатів) після ДТП, що залишився (залишились) у власності позивача, які також мають свою вартість.

Приписами ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.5 п. 3,4 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Належним доказом у спірних правовідносинах є висновок експерта.

З врахуванням вказаної норми, судом пропонувалось стороні позивача можливість призначення товарознавчої експертизи з метою визначення вартості транспортного засобу (його вузлів та агрегатів) після ДТП, що залишився (залишились) у власності позивача, які також мають свою вартість.

Між тим, сторона позивача вказаного клопотання не заявляла (зафіксовано журналом судового засідання від 19.04.2021 р.).

Тобто, позивачем не доведено реальний розмір матеріального збитку, що підлягає стягненню на його користь з відповідача 1.

При цьому, судом враховано, що автомобіль «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_4 , 14.06.2018 р. було зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу №3242/2018/984719 від 14.06.2018 р., укладеного у ТСЦ №3242 РСЦ МВС у Київській області.

Верховний Суд в постанові від 11.11.2020 р. (справа № 369/11812/18) за схожих обставин зазначив, що позивачем не надано доказів на підтвердження розміру коштів, отриманих від продажу пошкодженого транспортного засобу. Підставою для відмови у позові стала недоведеність позивачем саме різниці між страховим відшкодуванням і розміром майнової шкоди, завданої позивачу внаслідок ДТП, що відповідає статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зазначена обставина має значення у зв`язку з тим, що власнику транспортного засобу, який вважається знищеним, відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди з вирахуванням отриманого власником такого транспортного засобу страхового відшкодування, а в матеріалах справи відсутні докази вартості залишків працездатних та ліквідних складових автомобіля, що мало значення для визначення розміру завданої шкоди, невідшкодованої на час вирішення справи у суді.

Судом також було встановлено, що між ОСОБА_5 та ПрАТ «УАСК АСКА» окрім договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК5486675 було укладено договір СТД №3388988 від 26.12.2016 р. добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яким сторони погодили страхову суму в розмірі 199500,00 грн. (а.с. 205-213)

Однак, дослідження обставин укладення та виконання договору СТД №3388988 від 26.12.2016 р. не входить в предмет позову ОСОБА_2 , оскільки позивач просив стягнути з ПрАТ «УАСК АСКА» лише 101800,00 грн.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене вище, а також те, що позивачем не було доведено належними та допустимими доказами в розумінні ЦПК України обставин, на які він посилається, підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача 1 матеріальної шкоди, суд не вбачає.

Щодо вимог позивача про стягнення моральної шкоди з відповідача-1, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтями 23, 1167 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, крім іншого, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року (з наступним змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може проявлятися, зокрема: в моральних переживаннях в зв`язку з порушенням права власності.

Як зазначено у п. 9 вказаної Постанови, Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У відповідності до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як передбачено ч. ч. 1-3 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Між тим, позивачем на виконання вказаних вимог законодавства не було надано суду належних доказів того, що йому було завдано моральної шкоди, яку позивач оцінив в 40 000 грн.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача (ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).

Згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача 2 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі- 1 000 грн., пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 22, 1166, 1187, 1192 ЦК України, ст.ст. 3-5,12-13, 76 92, 95, 133, 137, 141, 211, 258-259, 268, 264-265, 272-273, 280, 352, 354-355, п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «АСКА» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «АСКА» на користь ОСОБА_2 кошти страхового відшкодування, в сумі - 100 000 грн., витрати за проведення експертного дослідження в сумі - 1800 грн. 00 коп. та судовий збір в розмірі - 1 000 грн., а всього в сумі - 102 800 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог про стягнення матеріальної та моральної шкоди, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквизити сторін:

Позивач: ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , адреса проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач-1: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер невідомий НОМЕР_6 , проживаюча в АДРЕСА_2 .

Відповідач-2: Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «АСКА», , адреса: м. Запоріжжя, вул.. Перемоги, 97-А.

Повне рішення виготовлено 23.04.2021 р.

Суддя: А.А.Осаулов