Дата документу 13.10.2021
Справа № 334/5269/21
Провадження № 2/334/3413/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Фетісова М.В., за участю секретаря судового засідання Боднар А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини,

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі однієї чверті всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи стягнення з дня подачі позову і довічно.

Позов обґрунтовує тим, що сторони перебувають у шлюбі з 18.11.1962. На теперішній час вона є непрацездатною особою, має хронічні системні захворювання, що потребує постійного підтримуючого лікування та дорогої операції. Її пенсія не забезпечує необхідного мінімуму для достатнього харчування, проживання, лікування та сплати комунальних послуг. Розмір її пенсії складає 3 143,33 гривні, інших джерел доходу не має. Відповідач не сплачує за себе вартість нарахованих житлово-комунальних послуг, у звязку з чим вона вимушена сплачувати вказані витрати самостійно задля того, щоб житло не відключили послуг. Відповідач, отримуючи пенсію у розмірі 11 000 гривень, добровільно надавати матеріальну допомогу відмовляється, не піклується про неї, не доглядає, не цікавиться станом її здоров`я. Фактично залишив її на призволяще і своїми діями висловлює байдужість до неї та її життя. Інших утриманців або аліментних зобов`язань відповідач не має. Свою пенсію відповідач витрачає лише на себе.

Відповідач відзив на позов не надав.

Ухвалою від 22.07.2021 відкрите провадження у справі, яка призначена до розгляду у спрощеному провадженні без виклику сторін.

Сторонам копії ухвали про відкриття провадження у справі, а відповідачу також копія позовної заяви з додатками, направлялись поштою за зареєстрованим місцем проживання останніх. Відправлення отримані сторонами особисто.

Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи відповідно до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі з 18.11.1962, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 18.11.1962.

ОСОБА_1 досягла пенсійного віку, та перебуває на обліку в Правобережному об`єднаному управлінні ПФУ м. Запоріжжя в Запорізькій області та отримує пенсію у сумі 3 143,33 гривні щомісячно, що підтверджується копією паспорта позивачки та Довідкою про доходи № 5942 0199 0090 1895.

Згідно з Довідками Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району ОСОБА_1 перебувала на обліку в управління та отримувала державну соціальну допомогу (субсидію). Станом на 01.06.2021 субсидію не отримує та на обліку не перебуває.

Відповідно до статті 75 Сімейного кодексу України (далі СК) дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той з подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом першої, другої чи третьої групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Аналіз указаних норм матеріального права дає підстави дійти висновку, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть призначатися за наявності юридичних складових сукупності певних умов, зокрема: перебування у зареєстрованому шлюбі або після розірвання шлюбу, якщо особа стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу, а також коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу; непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового мінімуму рівень матеріального забезпечення. Таким чином, право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом. Вказаний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 13 квітня 2016 року у справі № 6-3066цс15, від 16 серпня 2017 року у справі № 6-1111цс17, від 11 жовтня 2018 року у справі № 161/16931/16-ц. Вказані висновки відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК мають враховуватись судом при застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Відповідно до частин першої четвертої статті 12 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частинами першою та другою статті 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Встановлено, що право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом.

Позивачка ОСОБА_1 є непрацездатною особою та отримує пенсію у сумі 3 143,33 гривні щомісяця.

При цьому, прожитковий мінімум для непрацездатних осіб відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 1 липня 2021 року становить 1 854 гривні.

Таким чином, позивачка ОСОБА_1 не є особою, яка потребує матеріальної допомоги відповідно до частини четвертої статті 75 СК.

Враховуючи встановлені судом обставини, у задоволенні позову необхідно відмовити, оскільки позивачка не є особою, яка потребує матеріальної допомоги від відповідача ОСОБА_2 .

Суд відхиляє аргументи позивачки про її хвороби та не участь відповідача в утриманні спільного житла, оскільки вказані аргументи не стосуються предмета доказування у цій справі. Відповідно до статей 90 СК та 544 Цивільного кодексу України (далі ЦК) вказані позивачкою обставини є підставами окремих позовів.

Також, суд не визнає належними доказами поштові відправлення з рекламними буклетами, оскільки вони не стосуються предмета доказування в цій справі.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позову судом відмовлено, а позивачка звільнена від сплати судового збору, судові витрати по сплаті судового збору необхідно віднести за рахунок держави.

Керуючись статтями 12, 76-81, 263 - 265, 268, 272, 279 ЦПК, суд

ухвалив:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Реквізити учасників справи:

Позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя: