Справа № 683/744/21
У Х В А Л А

14 травня 2021 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Сагайдак І.М.

секретаря Повзун С.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №683/744/21, 2/683/656/2021 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична група «Пріоритет», державний реєстратор Розсошанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області Корній О.С.,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична група «Пріоритет», державний реєстратор Розсошанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області Корній О.С.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що їй належав незавершений будівництвом житловий будинок з вбудованим магазином загальною площею 456,3 кв.м та земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, господарських споруд та будівель площею 800 кв.м, на якій розташоване зазначене незавершене будівництво, кадастровий номер земельної ділянки :03:012:0014, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . 06 жовтня 2010 року між нею та АТ «Український інноваційний банк» було укладено кредитний договір №10-13, в забезпечення виконання зобов`язань за яким вона того ж дня передала вищезазначене незавершене будівництво та земельну ділянку в іпотеку. 29 грудня 2020 року їй стало відомо, що ТОВ «Юридична група «Пріоритет» здійснило за собою реєстрацію права власності на вищезазначене іпотечне майно, а 09 березня 2021 року відчужило його третій особі ОСОБА_2 .

Вказує, що юридичні підстави набуття ТОВ «Юридична група «Пріоритет» права вимоги за кредитним договором №10-13 від 06 жовтня 2010 року були відсутні, а тому останнє не мало права реєструвати за собою право власності на іпотечне майно. Крім того, реєстрація права власності відбулась із порушенням вимог закону, оскільки жодних повідомлень чи вимог про усунення порушення зобов`язання, крім тієї, яку вона отримала у серпні 2018 року, від ТОВ «Юридична група «Пріоритет» їй не надходило. При цьому, виставлену ТОВ «Юридична група «Пріоритет» у вимозі від 23 серпня 2018 року до сплати заборгованість за кредитним договором в сумі 329460,82 грн. вона вважає недостовірною та значно завищеною, оскільки рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 21 січня 2013 року зазначену заборгованість було визначено в розмірі 146185,54 грн., та стягнуто з неї та поручителя ОСОБА_3 на користь ПАТ «Український інноваційний банк», в зв`язку із чим дія кредитного договору була достроково припинена кредитором, який звернувшись до суду із позовом про стягнення заборгованості за договором кредиту, змінив терміни виконання зобов`язання.

З урахуванням вищезазначеного вважає, що нерухоме майно, яке було передано нею відповідно до договору іпотеки від 06 жовтня 2010 року на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №10-13 від 06 жовтня 2010 року вибуло з її володіння в незаконний спосіб та поза її волею, в зв`язку із чим просить витребувати спірне нерухоме майно на свою користь з незаконного володіння ОСОБА_2 .

Одночасно із позовною заявою ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 12 квітня 2021 року заяву ОСОБА_1 було задоволено і в порядку забезпечення позову у цивільній справі №683/744/21, 2/683/656/2021 накладено арешт на незавершений будівництвом житловий будинок з вбудованим магазином готовністю 92% загальною площею 456,3 кв.м, а також на земельну ділянку площею 800 кв.м для обслуговування житлового будинку, господарських споруд та будівель, кадастровий номер земельної ділянки :03:012:0014, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на які зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 02 березня 2021 року, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковіною І.В., реєстровий номер 231 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 108).

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 07 травня 2021 року провадження у даній справі відкрито та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

12 травня 2021 року ОСОБА_1 подала ще одну заяву про забезпечення позову, у якій вказує, що після винесення ухвали про забезпечення позову у даній справі шляхом накладення арешту на спірне майно, їй стало відомо, що відповідач на спірному об`єкті нерухомого майна здійснює будівельні роботи і, ймовірно, намагається завершити будівництво. А тому, вважає, що є ризик фізичної зміни спірного об`єкта нерухомого майна та ризик зміни його правового статусу, а саме, здача його в експлуатацію із новою реєстрацією права власності, але вже як на повноцінний об`єкт нерухомості житловий будинок з вбудованим магазином. Зміна правового статусу спірного об`єкта нерухомого майна в подальшому може привести до юридичного припинення існування такого об`єкту як незавершений будівництвом житловий будинок з вбудованим магазином готовністю 92% загальною площею 456,3 кв.м. Це в свою чергу, унеможливить або утруднить виконання рішення суду через юридичну відсутність такого об`єкту нерухомого майна як незавершений будівництвом житловий будинок з вбудованим магазином.

Тому, просить вжити заходи забезпечення позову та:

- заборонити Управлінню містобудування, архітектури та капітального будівництва виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області вчиняти дії щодо прийняття в експлуатацію об`єкта нерухомого майна (житловий будинок з вбудованим магазином), який знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :03:012:0014 площею 800 кв.м, цільове призначення для обслуговування житлового будинку, господарських споруд та будівель, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити відповідачу вчиняти дії щодо завершення будівництва незавершеного будівництвом житлового будинку з вбудованим магазином загальною площею 456,3 кв.м, який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :03:012:0014 площею 800 кв.м, цільове призначення для обслуговування житлового будинку, господарських споруд та будівель, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Ознайомившись із заявою та доданими до неї документами, вважаю, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову, зокрема заборона вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень, даних у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 квітня 2019 року у справі №308/3824/16-ц.

Також у постанові Верховного Суду від 24 грудня 2019 року у справі №569/2011/18 зазначено, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має дотримуватися балансу прав та інтересів сторін спору, вживати заходи забезпечення позову лише у разі співмірності вимог заяви вимогам позову та лише за умови дотримання принципу правомірного обмеження прав та інтересів протилежної сторони спору.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що між сторонами дійсно виник спір, предметом якого є незавершений будівництвом житловий будинок з вбудованим магазином готовністю 92% загальною площею 456,3 кв.м та земельна ділянка площею 800 кв.м для обслуговування житлового будинку, господарських споруд та будівель, кадастровий номер земельної ділянки :03:012:0014, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

В той же час позивачка ОСОБА_1 просить забезпечити позов шляхом заборони відповідачу вчиняти дії щодо завершення будівництва спірного незавершеного будівництвом житлового будинку з вбудованим магазином готовністю 92% загальною площею 456,3 кв.м, що розташований по АДРЕСА_1 , а також шляхом заборони Управлінню містобудування, архітектури та капітального будівництва виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області вчиняти дії щодо прийняття в експлуатацію спірного уже добудованого об`єкта нерухомого майна - житлового будинку з вбудованим магазином, що розташований по АДРЕСА_1 ,

У своїй заяві про забезпечення позову позивачка вказує, що здійснення відповідачем добудови спірного нерухомого майна порушує її права, як власника цього майна, яке незаконно вибуло з її володіння, при цьому жодних доказів на підтвердження факту здійснення відповідачем будь-яких будівельних робіт на спірному об`єкті нерухомого майна, до заяви не додає.

Разом з тим, з врахуванням предмету позовних вимог, суд вважає, що посилання позивачки ОСОБА_1 на ту обставину, що дії відповідача ОСОБА_2 призведуть до ускладнення виконання рішення у випадку задоволення позовних вимог є безпідставними.

Позивачем не доведено, що існує реальна загроза саме невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, і що незабезпечення позову у обраний позивачкою спосіб призведе до незворотних наслідків.

Крім того, у разі задоволення позову ризики щодо знесення чи перебудови спірного об`єкта нерухомого майна несе відповідач, який за наявності спору, обізнаності про нього, продовжуючи здійснювати будівництво будинку, бере вказані ризики на себе.

Враховуючи те, що позивачкою не наведено об`єктивних підстав реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у разі невжиття заходів забезпечення позову у обраний нею спосіб, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. 149, 153, 260, 261 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову у цивільній справі №683/744/21, 2/683/656/2021 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична група «Пріоритет», державний реєстратор Розсошанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області Корній О.С.

Ухвала негайно набирає законної сили після її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з дня її підписання.

Якщо у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: