Справа № 697/695/21
Провадження № 2/697/385/2021
У Х В А Л А

про передачу справи за підсудністю

11 травня 2021 року

Суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області Скирда Б.К., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за невиконання зобов`язань, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 (далі також позивач) звернувся до суду з цивільним позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за невиконання зобов`язань.

З позовної заяви вбачається, що підсудність справи обрана позивачем за Канівським міськрайонним судом Черкаської області, в обгрунтування чого позивач зазначив, що згідно з ч. 5 ст. 28 ЦПК України, позови про захист прав споживачів можуть пред`являтись за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору, а оскільки договір доручення між ним і відповідачем укладено в м. Каневі, такий договір не виконується, йому заподіяна значна шкода, тому він і обрав підсудність за Канівським міськрайонним судом Черкаської області.

При вивченні матеріалів справи, судом встановлено, що територіальна підсудність даної справи відноситься до Соснівського районного суду м. Черкаси, тому зазначена позовна заява не може бути прийнята до розгляду Канівським міськрайонним судом Черкаської області та підлягає направленню за підсудністю, з наступних підстав.

Відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Згідно з пунктом 22 статті 1 цього ж Закону, споживач фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Крім того, пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996 № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» роз`яснено, що оскільки Закон України «Про захист прав споживачів» не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів купівлі-продажу, майнового найму (в тому числі найму (оренди) жилого приміщення в частині відносин між наймачем (орендарем) і наймодавцем (орендодавцем), який одночасно є виконавцем комунальних послуг і послуг по ремонту житлового фонду та інженерного обладнання), побутового прокату, безоплатного користування майном, підряду (в тому числі побутового замовлення чи абонементного обслуговування), доручення, перевезення громадян та їх вантажу, комісії, схову, страхування, із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Відносини, щодо захисту прав споживачів можуть виникати також з актів законодавства або з інших угод, які не суперечать Закону.

Як вказує в позовній заяві позивач, згідно з ч. 5 ст. 28 ЦПК України, позови про захист прав споживачів можуть пред`являтись за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору. В обгрунтування зазначив, що між ним та ОСОБА_2 в м. Каневі був укладений договір доручення, такий договір не виконується, йому заподіяна значна шкода, тому він обрав підсудність даного спору згідно з ч. 5 ст. 28 ЦПК України за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору, а саме за Канівським міськрайонним судом Черкаської області.

Проте, суд звертає увагу на те, що пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996 № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» роз`яснено, що справи за позовами про захист прав споживачів повинні розглядатися у точній відповідності із законом та і в установлені для цього строки. При вирішенні цих справ суди мають виходити насамперед із положень Закону «Про захист прав споживачів». Споживачем, права якого захищаються на підставі Закону, є лише громадянин (фізична особа), котрий придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб. Закон регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємства.

На відносини по виготовленню та продажу товарів, виконанню робіт і наданню послуг громадянином, який не є підприємцем, а також на випадки придбання товарів, користування послугами громадянином лише для підприємницької діяльності або підприємствами, установами, організаціями дія цього Закону не поширюється.

З наведеного випливає, що оскільки спірні правовідносини виникли з приводу стягнення боргу в сумі 100000 гривень за порушення зобов`язання в частині невиконання умов договору доручення, а сторони, які уклали договір доручення є фізичними особами, то на них не розповсюджуються положення Закону України «Про захист прав споживачів».

За умовами ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

В позовній заяві позивачем зазначено, що місцем реєстрації відповідача по справі є АДРЕСА_1 , що також підтверджено довідкою про реєстрацію місця проживання з якої вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 1 статті 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

За таких обставин вважаю, що дана справа не підсудна Канівському міськрайонному суду Черкаської області, в зв`язку з чим, її необхідно надіслати за підсудністю до Соснівського районного суду м. Черкаси.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 31, 32, 258, 260 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Цивільну справу № 697/695/21 (номер провадження 2/697/385/2021) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за невиконання зобов`язань направити за підсудністю до Соснівського районного суду м. Черкаси.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Головуючий Б . К . Скирда