2/465/722/21
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

23.04.2021 року м.Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.,

при секретарі Кремса Б.Б.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець « ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , про стягнення завданих збитків у порядку регресу у розмірі 28 654 грн. 50 коп. витрати на правову допомогу у розмірі 9605 грн. та сплачений судовий збір.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та ОСОБА_3 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №4-06 від 28.12.2017 року, предметом якого були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Фіат», д.н.з. НОМЕР_1 .

У відповідності до умов вищевказаного договору, ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування.

26.02.2018 року в м. Львові по вул. Виговського, 100 мало місце ДТП за участю транспортних засобів «ВАЗ д.н.з. НОМЕР_2 під веруванням ОСОБА_2 та автомобіля Фіат д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 . В результаті ДТП було пошкоджено транспортний засіб ФІАТ д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою поліції.

Так, постановою Франківського районного суду м. Львова від 06.04.2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні вищевказаного ДТП та притягнуто до відповідальності до ст. 124 КУпАП.

Згідно рахунку фактури №23 від 02.03.2018 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Фіат» д.н.з. НОМЕР_1 » склала 46 904,00 грн. Згідно акту виконаних робіт, вартість транспортування пошкодженого автомобіля склала 600 грн.

Так, ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило суму страхового відшкодування на користь потерпілого у розмірі 47 504,00 грн.

Отже, відшкодувавши матеріальну шкоду у вищевказаній сумі, ПрАТ «СК «ВУСО» отримало право регресної вимоги до відповідача. Так як цивільно-правова відповідальність транспортного засобу ВАЗ д.н.з. НОМЕР_2 була застрахована за полісом №АК/3067338 в ПрАТ СК «ПЗУ Україна», то ПрАТ «СК «ВУСО» звеернувся до них з вимогою про відшкодування збитків у регресному порядку.

ПрАТ СК «ПЗУ Україна» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» в межах ліміту, передбаченого полісом №АК/3067338 в розмірі 18 858,50 грн. з врахуванням фізичного зносу деталей.

Таким чином різниця між розміром шкоди і страховим відшкодуванням склала 28645,50 грн.

Так, 14.01.2019 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та Фізичною особою підприємцем « ОСОБА_1 » укладено Договір» 14/01/2019 про відступлення права вимоги, в тому числі Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором страхування №4-06 від 28.12.2017.

Так, позивач направив на адресу відповідача вимогу із відшкодуванням коштів, однак жодної відповіді не отримав.

01.02.2019 р. між Фізичною особою підприємцем « ОСОБА_1 » з одного боку та Адвокатським об`єднанням «Мазуренко Войтюк та партнери» в особі керівника, адвоката Мазуренко Сергія Сергійовича, був укладений договір №6 про надання правової допомоги від 01.02.2019 року.

Попередній розмір судових витрат складає 10 373 , 40 коп., з яких 9605, 00 грн. оплата правової допомоги, 768,40 грн. - судовий збір.

На підставі вищевикладеного, просить позов задоволити.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Враховуючи повторну неявку відповідачів в судове засідання, відсутність відзиву на позовну заяву та заперечень представника позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ч. 4 ст.223, ст.280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.

Оскільки всі учасники в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

Частиною 1ст. 5 ЦПК України, передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно роз`яснень п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 26.02.2018 року о 15:05 год. по вул. Виговського, 100 у м.Львові, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21101», д.н.з. НОМЕР_2 , не дотримався безпечної дистанції, не вибрав безпечної швидкості руху, проїхав на заборонений сигнал світлофора (червоний), внаслідок чого здійснив зіткнення із автомобілем марки «Fiat Doblo» д.н.з. НОМЕР_1 , завдавши автомобілю технічних пошкоджень, чим порушив п.п.8.7.3е, 12.1, 13.1 ПДР України.

Постановою Франківського районного суду м. Львова від 06.04.2018 року ОСОБА_2 визнано винним за ст.124 КУпАП.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002р. у справі за заявою №48553/99 „Совтрансавто-Холдинг" проти України", а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 р. у справі за заявою №28342/95 Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004р. по справі „Шмалько проти України" (заява №60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина „судового розгляду".

У результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди автомобіль ФІАТ д.н.з. НОМЕР_1 , який був застрахований акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» на підставі договору страхування №4-06 від 28.12.2017 року.

Згідно рахунку фактури №23 від 02.03.2018 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Фіат» д.н.з. НОМЕР_1 » склала 46 904,00 грн. Згідно акту виконаних робіт, вартість транспортування пошкодженого автомобіля склала 600 грн.

Судом встановлено, що ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило суму страхового відшкодування на користь потерпілого у розмірі 47 504,00 грн. Так як цивільно-правова відповідальність транспортного засобу ВАЗ д.н.з. НОМЕР_2 була застрахована за полісом №АК/3067338 в ПрАТ СК «ПЗУ Україна», то ПрАТ «СК «ВУСО» звеернувся до них з вимогою про відшкодування збитків у регресному порядку.

ПрАТ СК «ПЗУ Україна» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» в межах ліміту, передбаченого полісом №АК/3067338 в розмірі 18 858,50 грн. з врахуванням фізичного зносу деталей.

Таким чином різниця між розміром шкоди і страховим відшкодуванням склала 28645,50 грн.

Судом встановлено, що 14.01.2019 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та Фізичною особою підприємцем « ОСОБА_1 » укладено Договір» 14/01/2019 про відступлення права вимоги, в тому числі Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором страхування №4-06 від 28.12.2017.

05.02.2019 року позивачем було направлено вимогу до відповідача щодо повернення коштів, однак, жодної відповіді позивач не отримав.

Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством.

Згідно п.35.1 ст.35 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику (у випадках, передбачених ст.41 МТСБУ) заяву по страхове відшкодування.

Відповідно до ст. 11 ЦК України передбачені підстави виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (постанова № 4 від 01.03.2013р. Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки) при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття регрес та суброгація. Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема,ст.1191 ЦК), а також ст.38 Закону № 1961-IV Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК і ст.27 Закону України Про страхування встановлено особливий правовий режим. Як вбачається з матеріалів справи, спірні правовідносини мають ознаки регресу,із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з положеннями ч.1 ст.1191 ЦК особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до п.п.38.2.1. ст.38 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Аналогічну правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду України у постанові від 04.07.2018 року у справі №755/18006/15-ц.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до переконання про стягнення із відповідача на користь позивача матеріальні збитки у порядку регресу у розмірі 28 654 грн. 50 коп.

Крім того, суд зазначає, що відповідач проявив байдужість до розгляду справи, та не подав жодних доказів на спростування доводів позивача.

У частині першій статті 59 Конституції України закріплено право кожного на правову допомогу (професійну правничу допомогу).

01.02.2019 р. між Фізичною особою підприємцем « ОСОБА_1 » з одного боку та Адвокатським об`єднанням «Мазуренко Войтюк та партнери» в особі керівника, адвоката Мазуренко Сергія Сергійовича, був укладений договір №6 про надання правової допомоги від 01.02.2019 року

Згідно акту приймання-передачі правової допомоги, та довідки №6/02/219 від 19.02.2019 р. вартість наданих послуг становить 9605 грн. Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №6/02/219 позивач проплатив кошти за надану правову допомогу у розмірі 9605 грн.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно до ч. 3 ст. 133, ст. 140, ч. 2 ст. 141 ЦПК України, особа, як понесла витрати, пов`язані з витребуванням доказів та вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи, має право вимагати відшкодування цих судових витрат за рахунок іншої сторони.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З матеріалів справи вбачається що позивачем були понесені судові витрати що складаються із судового збору в розмірі 768,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9605грн.

Згідно із ст.6 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільного права та інтересів є припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства,визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права,викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст 12,13,81,141,223,247,263,265,280,354, Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу,- задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_3 ) матеріальні збитки у порядку регресу у розмірі 28 654 грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_3 ) кошти на правову допомогу у розмірі 9605 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_3 ) сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду.

Відповідно до Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України п. п. 15., 15.5 до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається через Франківський районний суд м.Львова.

Суддя: Ваніський Ю.М.