Справа № 521/7672/21
Провадження № 2/521/3612/21
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Бобуйка І.А.,
секретаря судового засідання - Підмазко Ю.І.,
Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Київ від 21 квітня 2021 року у справі № 640/5566/21 замінено стягувача у виконавчому провадженні № 57484579 на відповідача та приватним виконавцем винесено 13.05.2021 р. відповідну постанову.
Згідно позовної заяви, про вчинення виконавчого напису № 37 та відкриття виконавчого провадження № 57484579 позивачу стало відомо на підставі постанови приватного виконавця № 57484579 від 19.04.2019 р. розпочато стягнення з її заробітної плати за місцем роботи. Копію виконавчого напису № 37 отримано позивачем з матеріалів ВП № 57484579 у липні 2019 року за її заявою.
Позивач вважає, що виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюк Віктором Станіславовичем без необхідних на те документів, що передбачені законодавством, а тому має бути визнаним таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 28.05.2021 року відкрито провадження у справі та призначено проведення підготовчого судового засідання.
22.06.2021 року представником позивач подано клопотання про витребування доказів у вищевказаній справі.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 22.06.2021 року клопотання представника позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про витребування доказів задоволено та витребувано у приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюка Віктора Станіславовича належним чином завірені копії матеріалів нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису № 37 від 20.08.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 53 977,19 гривень.
16.07.2021 року представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала до суду клопотання про доручення до матеріалів справи копії виконавчого напису від 20.08.2018 року, вчиненого приватним Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюка В.С. та зареєстрованого в реєстрі за №37 з матеріалів виконавчого провадження №57484579.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 20.07.2021 року підготовче провадження у справі закрито та призначено розгляд справи по суті.
Згідно ч. ч. 6, 7, 10 ст. 84 ЦПК України, будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.
Судом встановлено, що приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюка Віктора Станіславовича ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 22.06.2021 року, якою витребувано у нього належним чином завірені копії матеріалів нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису № 37 від 20.08.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 53 977,19 гривень, станом на 13.10.2021 року відповідь не надав, витребувані документи до суду не направив.
Враховуючи вищевикладене, суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами та доказами.
13.10.2021 року в судове засідання позивачка не з`явилась, представник позивачки подала до Малиновського районного суду м. Одеси заяву, в якій вона просила суд розглянути справу без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
13.10.2021 року представник відповідач в судове засідання повторно не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав.
13.10.2021 року треті особи в судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце слухання справи, належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомили.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
У разі зміни позивачем предмета або підстави позову, зміни розміру позовних вимог суд відкладає судовий розгляд для повідомлення про це відповідача.
Ухвалою Окружного суду м. Київ від 21 квітня 2021 року у справі № 640/5566/21 замінено стягувача у виконавчому провадженні № 57484579 на відповідача та приватним виконавцем винесено 13.05.21 р. відповідну постанову.
Судом встановлено, що, про вчинення виконавчого напису № 37 та відкриття виконавчого провадження № 57484579 позивачу стало відомо того, як на підставі постанови приватного виконавця № 57484579 від 19.04.2019 р. розпочато стягнення з її заробітної плати за місцем роботи. Копію виконавчого напису № 37 отримано позивачем з матеріалів ВП № 57484579 у липні 2019 року за її заявою.
Відповідно до п. 1.4. Договору розмір кредитного ліміту за даним договором складає 15 000,00 грн.; розмір щомісячного платежу 975,00 грн. (пункт 1.5.); розмір щомісячної комісії 298,50 грн. (п.1.6.). Пунктом 1.7 Договору встановлено строк дії Договору - 36 місяців з моменту його укладення. У разі якщо клієнт не користується кредитним лімітом (або його частиною) протягом 6 місяців поспіль банк має припинити дію кредитного ліміту по закінчення такого 6 місячного строку.
Згідно з умовами Договору проценти за користування кредитом нараховуються на рідше одного разу на місяць на суму фактичної заборгованості клієнта за фіксованою ставкою 29,9 % річних виходячи з фактичної кількості днів у місяці і році, при цьому враховується першій та не враховується останній день використання кредиту (п.4.1.).
Згідно з п.7.10. Договору правила та Тарифи є невід`ємною частиною цього договору та Сторони користуються ними в процесі виконання даного Договору. Банк має права в односторонньому порядку вносити зміни в Правила. Всі зміни до цих правил розміщуються на інформаційних стендах, що розташовані в приміщенні Банку, та/або на сайті Банку www.platinumbank.com.ua не менш ніж за 30 календарних днів до провадження цих змін.
Судом встановлено, що виконавчий напис № 37 вчинено за наявності низки порушень приватним нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, а саме, приписів ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» від 2 вересня 1993 року, глави 12, 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, що підтверджується викладеним нижче.
Відповідно до ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», в редакції, що була на час спірних правовідносин, підпунктами 3.1, 3.3 п. 3 гл. 16 розд. II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року, розділу 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість; нотаріус вчиняє виконавчий напис, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умовами, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.
Судом встановлено, що виконавчий напис № 37 вчинений не на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість, тобто не на договорі, що свідчить про порушення нотаріусом процедури вчинення напису, передбаченою статтею 87 Закону України «Про нотаріат», пункту 2 глави 12 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року, підпунктом 5.1. пункту 5 глави 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року, в редакції чинній станом на 20.08.2018 року, тобто на дату вчинення спірного виконавчого напису. Відсутні також оригінали додатків згідно з п.7.10. Договору, які є його невід`ємною частиною.
Оскаржуваний виконавчий напис вмотивований, зокрема, посиланням на п.2 Переліку №1172. Вказаний пункт передбачає вчинення виконавчих написів, на підставі кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями та був внесений до вказаного Переліку Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року вказану постанову залишено без змін. Постановою Великої палати Верховного суду від 20 червня 2018 року постанова суду апеляційної інстанції залишена без змін.
Суд звертає увагу відповідача, що на час вчинення спірного виконавчого напису, тобто станом на 20.08.2018 року норми, які визначають перелік документів, що підтверджують безспірність заборгованості по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів, не були чинними, вчинення виконавчого напису на підставі не нотаріальних договорів чинним законодавством не передбачалось.
Стосовно суми заборгованості, що зазначена у виконавчому написі № 37, суд вважає, що така сума не має ознак безспірності та не відповідає умовам договору.
Підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Відповідно до п. б розділу 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року, для одержання виконавчого напису додаються засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.
У відповідності до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Пунктом 4.2. Договору визначений порядок погашення заборгованості за отриманим кредитом у разі її наявності, а саме, погашення заборгованості здійснюється клієнтом шляхом сплати щомісячного платежу у розмірі визначеному пунктом 1.5. Договору в період з 1 по 6 число включно кожного календарного місяця, тому право вимоги кредитора починається окремо по кожному простроченому щомісячному платежу, починаючи від дня, коли відбулося це порушення; помісячний розрахунок заборгованості відсутній, тому неможливо з`ясувати, у якому місяці вона виникла, чи відбувалися погашення заборгованості.
Згідно з п. 4.3. Договору, для забезпечення своєчасного виконання зобов`язань зі сплати щомісячного платежу клієнт протягом платіжного періоду поточного місяця поповнює рахунок готівкою через відділення банку або готівкою через банкомата банку або безготівковим перерахуванням коштів з інших рахунків або переказом на рахунок з інших банків. Щомісячний платіж становить 6,5 відсотків від встановленого кредитного ліміту та містить в собі частину кредитної заборгованості, проценти, що нараховані за користування кредитом у попередньому календарному місяці, а також, нараховану за Договором щомісячну комісію.
Згідно з п.1.5. Договору, розмір щомісячного платежу визначено у твердій грошовій сумі, яка становить 975,00 грн.; розмір щомісячної комісії - 298,50 грн.(п. 1.6. Договору).
Згідно з умовами Договору проценти за користування Кредитом нараховуються на рідше одного разу на місяць на суму фактичної заборгованості Клієнта за фіксованою ставкою 29,9 % річних виходячи з фактичної кількості днів у місяці і році, при цьому враховується першій та не враховується останній день використання кредиту (п.4.1.). Строк дії цього Договору в частині кредитування дорівнює строку дії Кредитного ліміту (п. 7.5. Договору), що складає 36 місяців з моменту укладення цього Договору (п. 1.7.).
Пунктом 6 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року передбачено, що за заявою кредитора розмір суми, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, може бути встановлений з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом (підпункт 6.1.), при цьому неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору (ц.6.2.).
Згідно з умовами Договору, нарахування неустойки у вигляді пені та її розмір сторонами не узгоджувались. Також, суд з виконавчого напису вбачає на яку саме суму простроченого платежу та за який час здійснено нарахування пені (відсоток від суми заборгованості), що унеможливлює перевірити правильність її нарахування.
Судом встановлено, що письмової вимоги про усунення порушень письмової вимоги про усунення порушень та спливу тридцяти днів з моменту її надіслання до дня вчинення виконавчого напису нотаріусом, як це передбачено пп.2.3 п.2 Глави 16 розділу Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року, позивачем не отримувалось, а тому суд приходить до висновку, що вона була позбавлена можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги відповідача, або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення, тому у приватного нотаріуса не було безспірних доказів наявності визначеної суми боргу.
Таким чином, судом встановлено, що наявна заборгованість не є безспірною і не може вважатись обґрунтованою у зв`язку з виникненням такої заборгованості у позивача перед відповідачем через умови договору, які є спірними щодо встановлення погашення кредиту та відсотків.
У справі № 305/2082/14-ц Велика Палата Верховного Суду 15.01.2020 року зробила правовий висновок, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Згідно з ст. 88 88 Закону України «Про нотаріат», в редакції чинній на час спірних правовідносин, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.
Підпунктом 3.4 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року передбачено, що строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.
Судом встановлено, що виконавчий напис містить посилання на договір про відступлення права вимоги № 147 від 22.03.2018 р, але, не містить посилань щодо сум боргу, процентів, штрафних санкцій, та інше за якими право вимоги переходить до ТОВ «ФК Женева», як до нового кредитора за договором. Посилання на документи, які підтверджують момент відступлення права вимоги у ТОВ «ФК Женева» та його правонаступництва після ПАТ «Платинум Банк» відсутні. У виконавчому написі вказано, що заборгованість стягується за період з 09.12.2013 року по 31.07.2018 року є незрозумілим чи вчинено приватним нотаріусом виконавчий напис в межах трирічного строку з дня виникнення права вимоги. Вказане суперечить ст. 88 Закону № 3425-ХІІ, підпункту 3.4 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку №296/5.
У постанові Верховного Суду від 27.03.2019 справа № 137/1666/16-ц зроблений висновок, що з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.
На підставі викладеного та керуючись , ст.ст. 16- 18 ЦК України, ст.ст. 34, 87-91 Закону України «Про нотаріат», главами 12, 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 р., розділ 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», ст.ст. 19, 28, 30, 141, 175-177, 263, 354 ЦПК України, суд -
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку у тридцятиденний строк. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
СУДДЯ: Бобуйок І.А.