Пров. №2/766/5125/21
27 квітня 2021 року м. Херсон
Херсонський міський суд Херсонської області у складі: головуючого - судді Ус О.В., секретар судового засідання Сімірзіна П.М., з участю позивачки ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань міського суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивачка ОСОБА_1 25.11.2020 р. звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати відповідача ОСОБА_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 , мотивуючи тим, що вона є власником спірного житлового приміщення. Відповідач її колишній чоловік, який з часу реєстрації у квартирі не проживав, його місце проживання їй не відомо. Вона змушена платити за комунальні послуги за всіх зареєстрованих осіб.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 19 січня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26 березня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду за суттю, вирішено питання про виклик свідка.
В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Зазначила, що колишній чоловік в цій квартирі ніколи не проживав, коли вони жили разом, то в квартирі № 27 .
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі, відзив не подано.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, ухваливши заочне рішення.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 суду пояснила, що є головою ОСББ "Комунальник 49-2". Позивачку знає як мешканку будинку, та їй відомо, що вона є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідача не знає, ніколи його не бачила. Вона, як голова ОСББ знає усіх мешканців будинку. Випадків того, що позивачка або будь-які інші особи перешкоджали відповідачу проживати у житлі їй невідомі, речі відповідача у квартирі відсутні.
Суд, заслухавши вступне слово позивачки, допитавши свідка, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджено договором дарування від 08.07.2011 року, витягом про Державну реєстрацію прав №32116674 від 21.11.2011 р. (арк. справи 3-6).
За довідкою №302 від 11.11.2020 року виданою ОСББ "Комунальник 49-2" за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (арк. справи 8).
Згідно акту від 11.11.2020 року складеного сусідами ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , однак ніколи за адресою реєстрації не мешкав (арк. справи 9).
Відсутність речей відповідача та його не проживання у спірному житловому приміщенні підтвердила допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 . У суду не має сумнівів щодо достовірності та правдивості фактів, повідомлених свідком. Дані про її заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, її показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим представленим суду доказам.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сім`ї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право.
За ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
У відповідності до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач мав об`єктивну можливість користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод йому позивачка не чинила, майно та речі відповідача в квартирі відсутні, поважних причин для його відсутності у спірному житловому приміщенні не існувало.
Відсутність відповідача за місцем мешкання понад один рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, дають суду підстави зробити висновок, що відповідач, не мешкаючи в спірному житловому приміщенні з моменту реєстрації, без поважних причин, втратив право користування житловим приміщенням, в зв`язку з чим підлягає визнанню таким в судовому порядку.
Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні.
Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися.
Рішення в повному обсязі складене 05 травня 2021 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 316, 317, 319 ЦК України, ст. 12, 76, 81, 90, 235, 258, 263-265, 268, 273, 279, 280-283, ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1 .

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою. відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України до Херсонського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення. Якщо повне рішення не були вручено у день його складення, позивач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у випадку подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Херсонського апеляційного суду або через Херсонський міський суд Херсонської області, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

СуддяО. В. Ус