справа №591/7824/20
провадження №2/619/614/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2021 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Калиновської Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Булах С.М.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на утримання дитини та індексації аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Зарічного районного суду м. Суми від 06 жовтня 2014 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 12 000 грн. щомісячно з дня набрання цим рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття, з подальшою індексацією відповідно до закону; стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 додаткові витрати на утримання неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 30 000 грн.; стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суму індексації аліментів за період з 06 серпня 2014 року по 06 листопада 2020 року в розмірі 41 910,05 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалася на те, що 06 жовтня 2014 року рішенням Зарічного районного суду м. Суми розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , стягнуто з ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 650 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір встановлених аліментів є нижчим від встановленого законодавством мінімуму та є недостатнім для належного утримання та розвитку дитини. У зв`язку з чим, виникла необхідність у збільшенні розміру аліментів та встановленні його у розмірі 12 000 грн. щомісячно з подальшою індексацією до досягнення дитиною повноліття. Позивач вказала, що ОСОБА_4 займається підприємницькою діяльністю та зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як фізична особа-підприємець з 27 червня 2012 року. Від своєї підприємницької діяльності відповідач отримує великі доходи, адже нещодавно придбав земельну ділянку за кадастровим номером :04:007:2296 на якій будує будинок. Крім того, у власності відповідача є два автомобілі: Renault, модель master 2011 року випуску, яка була зареєстрована відповідачем 12 вересня 2020 року; та Ford, модель fusion 2015 року, який зареєстрований відповідачем 06 грудня 2019 року. Крім того позивач вказала, що відповідач постійно відпочиває за кордоном, що теж потребує великих коштів. Дитина, ОСОБА_5 зараз навчається в школі, знаходиться у такому віці, що потребує більше грошей на її утримання, належний розвиток та виховання. Вартість за кожний навчальний рік збільшується, а позивач не має доходів достатніх коштів для оплати. З наступного року донька переходитиме до гімназії для здобуття якісної освіти. Навчання в гімназії є платним, а позивач не може самостійно сплачувати повну вартість. Крім того, донька займається в Комунальному закладі Сумської міської ради - Сумській музичній школі №1. Вартість навчання становить 240 грн. на місяць. Для навчання позивач купити фортепіано за 12 600 грн. В зв?язку з чим необхідні додаткові кошти на розвиток здібностей дитини в позашкільний час. Позивач проживає разом з батьками в м. Суми. Батько позивача є пенсіонером та не працює. Таким чином, позивач також допомагає своєму батькові. Також, позивач зазначає, що нещодавно у неї була складна операція, внаслідок якої вона тепер має кожні півроку проходити дороге лікування та має діагноз - хронічний гепатит. Відповідно довідки про доходи за 2019 рік позивач отримала лише 5056, 34 грн. З 02 листопада 2020 року працює в ТОВ «Сумикамволь» на посаді менеджера зі збуту та має заробітну плату у розмірі 5393 грн. Також позивач зазначає, що за 2019-2020 роки відповідач придбав земельну ділянку нормативно грошова оцінка якої становить 3092 грн. (середня ринкова вартість 30000 дол. США) та два автомобілі на загальну суму, визначену відповідно до середньої ринкової вартості, 826 440 грн. Розмір прожиткового мінімуму з липня 2019 року становив 2007 грн. з січня 2020 року - 2102 грн., з липня 2020 року - 2197 грн. Таким чином, ОСОБА_4 здійснив витрати, які перевищують десятикратний прожитковий мінімум для працездатної особи. Середня заробітна плата відповідно до даних визначених Міністерством фінансів України в Харківській області становить 10666 грн., а в Київській області - 12905 грн. Так як відповідач офіційно не працює, а займається підприємницькою діяльністю в Харківській та Київській областях, встановлення розміру аліментів має відповідати середній заробітній платі по регіону. Щодо додаткових витрат на дитину позивач зазначила наступне. Донька навчається в музичній школі, з помісячною оплатою. В зв`язку з тим, що для розвитку її здібностей позивачу необхідно було придбати фортепіано за 12600 грн., вважаю стягнення додаткових витрат на дитину у розмірі 30000 грн. є справедливим та об`єктивним. Крім того, донька в наступному році іде до п`ятого класу на навчання в гімназію для здобуття високого рівня освіти, що також пов`язано зі збільшенням її утримання. Також позивач вказує, що сума індексації за період з 06 серпня 2014 року по 23 листопада 2020 року становить 41 910,05 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, та просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Просив відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що він є необґрунтованим та безпідставним.

Крім того до суду наданий відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначено, що в своїй позовній заяві ОСОБА_3 просить суд збільшити розмір аліментів та встановити тверду суму в розмірі 12000 гривень щомісячно. На думку ОСОБА_3 саме такий розмір аліментів обґрунтовується лише середньомісячною заробітною платою в Харківській області та м.Києві. При цьому, ОСОБА_3 в своїй заяві зазначає, що ОСОБА_4 є фізичною особою підприємцем та отримує великі доходи. Таке твердження Позивача є безпідставною уявою, оскільки жодного посилання на відповідні докази цього не містить. Також позивач зазначає, що вона прийшла до висновку, що є підстави для збільшення розміру аліментів лише на підставі того, що у позивача, начебто, покращився матеріальний стан тому, що ним було здійснено реєстрацію автомобілів та земельної ділянки. Позивач такими посиланнями відверто намагається ввести суд в оману щодо покращення матеріального стану відповідача, оскільки їй відомо, що придбанню земельної ділянки та автомобілю FORD передували продаж відповідачем належних йому будинку разом із земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 та автомобілю BMW. Крім того позивачу відомо, що автомобіль RENO фактично належить рідному брату позивача - ОСОБА_6 , який зареєстрував його таким чином через те, що збирається виїхати на постійне місце мешкання до США. Відповідач дійсно є фізичною особою підприємцем та займається виконанням малярних та штукатурних робіт гіпсовою ліпниною. Цим він займається самостійно, найманих працівників не має. Сам вид такої діяльності має характер сезонних робіт, отже не є стабільним джерелом доходів. Початок пандемії COVID-19 в березні 2020 року взагалі унеможливив будь-які заробітки в цій сфері та призвів до того, що в 2020 році відповідач взагалі не отримав будь-яких доходів від своєї діяльності та змушений був займатися випадковими підробітками задля забезпечення власного існування а також перерахування коштів своїй донці ОСОБА_5 та матеріальної допомоги важкохворій матері ОСОБА_7 , яка є пенсіонеркою, та постійно потребує цього. Тобто на теперішній час матеріальний стан відповідача значно погіршився. Щодо твердження позивача про те, що в неї існують додаткові витрати на утримання батька пенсіонера, то такі ствердження також є необґрунтованими, адже позивачем не надано довідку про склад сім`ї, відповідно до якої було б зрозуміло з ким вона мешкає. Крім того, позивачем не надано документів, які б підтверджували той факт, що вона не перебуває в шлюбі з іншою особою. Щодо індексації аліментів, зазначив, що вона проведена самим позивачем. Індексація призначених аліментів складена з неіснуючого боргу в сумі 41910,05грн. Так, відповідач регулярно здійснював сплату аліментів з урахуванням індексації шляхом як грошових переказів зі своєї банківської картки на банківську картку ОСОБА_3 так і передачі грошових коштів особисто. Станом на теперішній час існування боргу державним виконавцем не встановлено. Щодо додаткових витрат відповідачем зазначено наступне. Так в своїй позовній заяві ОСОБА_3 обґрунтовує такі витрати тим, що донька навчається в музичній школі, яка є платною, та в зв`язку з цим їй також довелося придбати фортепіано. При цьому будь-яким чином вона не обґрунтовує звідки узялася сума саме в розмірі 30000 гривень. Відповідно до довідки №61/01/-27 від 11.11.2020 ОСОБА_5 дійсно на дату її видачі навчалась в Сумській дитячий музичній школі №1 на вокально-хоровому відділі, проте не зазначено з якого періоду. Одночасно з цим відповідач згоден здійснювати оплату навчання в музичній школі шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок закладу, а також здійснювати інші додаткові витрати за узгодженням та домовленістю сторін. Крім того, не зрозуміло чи продовжує вона там навчання станом на теперішній час. Також позивачем в якості підтвердження придбання фортепіано надано копію товарного чеку №9321 від 03.01.2020. Зі змісту вказаного товарного чеку не зрозуміло хто саме та що придбав за 12600 гривень, а відповідно його не можна враховувати як доказ. Крім того, відповідачем також постійно здійснюються-додаткові витрати на утримання доньки, окрім сплати аліментів, а саме придбання одягу, меблів, іграшок, гіроскутеру, самокату, велосипеду, квадрокоптеру, продуктів. В зв?язку з викладеним просив відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3 повністю.

Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.

Судом встановлено, що позивач та відповідач мають спільну неповнолітню дитину, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області, серія НОМЕР_1 .

06 жовтня 2014 року рішенням Зарічного районного суду м. Суми розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , стягнуто з ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 650 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів , інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз`яснено у п. 23постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Позивач зазначає, що розмір аліментів, який стягнутий рішенням суду є недостатнім для належного утримання дитини і задоволення її потреб і відповідач погоджується з цим.

Суд при розгляді вимог позивачки щодо збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився прожитковий мінімум, а також визначений положеннями СК України мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам вочевидь не відповідає, а тому з вказаних підстав аліменти підлягають збільшенню.

В сукупності наведеного, з урахуванням пояснень позивачки, а також доводів відповідача, суд дійшов висновку визначити розмір аліментів, який на думку суду буде необхідним та достатнім збільшенням аліментів, що присуджені з відповідача на користь позивача, в розмірі 2500 грн., щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону і до повноліття дитини.

Одночасно, вирішуючи питання про стягнення додаткових витрат, суд дійшов наступних висновків.

Зі змісту позовної заяви, позивачка просить суд стягнути з відповідача частину грошових коштів, понесених на додаткові витрати на неповнолітню дитину, вказуючи що, ОСОБА_5 зараз навчається в школі, знаходиться у такому віці, що потребує більше грошей на її утримання, належний розвиток та виховання. Вартість за кожний навчальний рік збільшується, а позивач не має доходів достатніх коштів для оплати. З наступного року донька переходитиме до гімназії для здобуття якісної освіти. Навчання в гімназії є платним, а позивач не може самостійно сплачувати повну вартість. Крім того, донька займається в Комунальному закладі Сумської міської ради - Сумській музичній школі №1. Вартість навчання становить 240 грн. на місяць. Для навчання позивач купила фортепіано за 12 600 грн.

Згідно зі ст.185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до ч.2 ст.185 Сімейного кодексу України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Верховний Суд України роз`яснив, що вказане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Верховний Суд України звернув увагу, що вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі (постанова від 13.09.2017 у справі № 6-1489цс17).

Отже, додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Наявність таких особливих обставини підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Так, позивачем при зверненні до суду з позовною заявою надані суду квитанції про сплату за навчання дитини, ОСОБА_5 , на загальну суму 720 грн. 00 коп. та товарний чек за придбання музичного інструменту №9321 від 03.01.2020 на суму 12600, 00 грн.

Таким чином, розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами наприклад: витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Тобто, не тільки факт понесення додаткових витрат на дитину має бути документально підтверджений, а й необхідність у них, а також має прослідковуватись причинно-наслідковий зв`язок між доказами понесених витрат.

Тому, заявляючи вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину наперед, необхідно надати докази, суми витрат, які будуть понесені, позивач повинен довести їх необхідність.

Враховуючи встановлені по справі обставини, вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково, та стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат, які фактично нею понесені, а саме на загальну суму 13320 грн.

Вимога позивача про стягнення індексації задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Частина друга статті 184 СК України передбачає, що визначений судом у твердій грошовій сумі розмір аліментів, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі (ст. 2 Закону).

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі» від 17.05.2016 року за № 1368-VIII, зміни до статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 19.10.2016 року) та було передбачено, що державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, суму індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику.

У Законі України «Про індексацію грошових доходів населення» змінами встановлено, що до переліку грошових доходів громадян, одержаних ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, які підлягають індексації, відноситься і розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі.

Також, у законі визначається, що індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів.

Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами-підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів.

06.11.2013 року Верховним Судом України у цивільній справі № 6-113цс13, було надано висновок про те, що розмір аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі на підставі ч.2 ст.184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону згідно п.8 ст.8 ЦПК України у порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».

Судом встановлено, що з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти на дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 650 грн., яка підлягає індексації, що проводиться в порядку примусового виконання рішення суду про стягнення аліментів державним виконавцем, який визначає їх розмір на відповідний період.

За приписами ч.3 ст.195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Так, судом встановлено, відповідач регулярно здійснював сплату аліментів з урахуванням індексації, що підтверджується квитанціями, які містяться в матеріалах справи. Станом на теперішній час існування боргу державним виконавцем не встановлено, що також підтверджується наданим розрахунком.

Відповідно до ч. 3 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, проводиться, якщо інше не передбачено у виконавчому документі чи у договорі між батьками про сплату аліментів на дитину, виконавцем у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку. Індексація розміру аліментів проводиться щороку, починаючи з другого року після визначення розміру аліментів.

Згідно з ч.3 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження.

Згідно з нормами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч. 2 ст. 78 цього ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

За правилами ст.191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а збільшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Пунктом 23 Постанови №3 Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснює, що у новому розмірі аліментів сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 182, 184, 185, 199, 200 СК України, п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006р., 258-259, 263-265, 273, 280-284, 289, 352, 354, 367 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на утримання дитини та індексації аліментів задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, що стягуються відповідно до рішення Зарічного районного суду м. Суми від 06.10.2014 з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошові сумі у розмірі 2 500 (дві тисячі п?ятсот) грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 додаткові витрати на утримання неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 13 320 (тринадцять тисяч триста двадцять) грн. 00 коп., після їх фактичного понесення, разово.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в Харківський апеляційний суд через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач:

ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ,

Відповідач:

ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення виготовлено 22.10.2021.

Суддя Л. В. Калиновська