Справа № 740/3427/21
Провадження № 2/740/1054/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2021 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участю секретаря судового засідання Лазоренко Л. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Територіального сервісного центру МВС № 7443 регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Чернігівській області (філія ГСЦ МВС), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Ніжинський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), ОСОБА_2 , про зняття арешту з автомобіля,

установив:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив скасувати арешт автомобіля ВАЗ 2107, р. н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 (власник ОСОБА_2 ), накладений постановою слідчого Ніжинського МВ УМВС від 18 лютого 2009 року в кримінальній справі № 12/17326.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 31 жовтня 2013 року ОСОБА_2 надала за довіреністю, посвідченою приватним нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу Чернігівської області Борщ Н. О., автомобіль ВАЗ-2107, р. н. НОМЕР_1 , у розпорядження ОСОБА_3 , який у свою чергу видав на ім`я позивача нотаріально посвідчену довіреність, якою уповноважив позивача розпоряджатися вказаним автомобілем.

07 квітня 2021 року позивач звернувся до ТСЦ МВС № 7443 з метою зняти з реєстраційного обліку вищевказаний автомобіль, проте йому відмовили на підставі арешту, накладеного постановою старшого слідчого СВ Ніжинського МВ УМВС Чабали М. В. від 24 лютого 2009 року у кримінальній справі № 12/17326 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України. Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 03.04.2009 року ОСОБА_4 засуджено до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки та з нього стягнуто на користь ОСОБА_5 40 000,00 грн, а на ОСОБА_6 20 000,00 грн. ОСОБА_4 нині покійний, виконавче провадження закінчено, тому позивач звернувся до суду для вирішення питання зняття арешту з указаного автомобіля.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22 червня 2021 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30 червня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; залучено до участі у справі ОСОБА_2 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору; судове засідання призначено на 14-00 год. 04 серпня 2021 року.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

У відзиві на позов представник відповідача позов не визнав, зазначивши, що у квітні 2021 року до ТСЦ № 7443 РСЦ ГСЦ в Чернігівській області звернувся позивач ОСОБА_1 із заявою про перереєстрацію транспортного засобу ВАЗ 2107, р. н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Під час проведення перевірок, передбачених п. 15 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 (далі Порядок № 1388), було виявлено, що в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів міститься запис про накладення арешту постановою від 18.02.2009 року слідчого СВ Ніжинського МВ УМВС Чабали. Про виявлений факт на вимогу позивача йому було надано відповідну довідку від 07.042021 року за вих. № 31/24/15-231.

Пункт 41 Порядку № 1388 передбачає заборону перереєстрації на нового власника та зняття з обліку транспортних засобів, які перебувають у розшуку або щодо яких у ЄДРТЗ є відомості про накладення арешту або заборону на зняття з обліку та або перереєстрацію на підставі судового рішення чи постанови державного/приватного нотаріуса.

А тому враховуючи пряму заборону, передбачену чинним законодавством, на проведення перереєстрації/зняття з обліку транспортного засобу, відмовляючи позивачу, працівники діяли виключно в межах норм чинного законодавства.

Адміністраторами сервісних центрів арешти та заборони на перереєстрацію/зняття з обліку транспортних засобів накладаються не самовільно, а на підставі відповідних процесуальних документів, виданих компетентними органами, які у встановленому законодавством порядку надсилаються до сервісного центру для їх виконання. Тому зняття арештів та заборон також має проводитися з дотриманням чинного законодавства.

Крім цього, РСЦ ГСЦ МВС в Чернігівській області помилково був визнаний відповідачем у справі, оскільки не має безпосередніх повноважень на зняття арешту з автомобіля ВАЗ 2107, р. н. НОМЕР_1 , так як арешт накладений іншим органом/посадовою особою.

Визначений позивачем відповідач ТСЦ № 7443 РСЦ ГСЦ МВС в Чернігівській області (філія ГСЦ) не є юридичною особою, а має лише статус відділу, тому не може бути стороною у справі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 подала до суду заяву, в якій просила провести засідання без її участі проти зняття арешту з автомобіля не заперечувала.

Перевіривши зміст позову та відзиву, дослідивши наявні у справі докази, кожного окремо та в сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом, суд дійшов таких висновків.

Судом установлено, що 31 жовтня 2013 року ОСОБА_2 видала на ім`я ОСОБА_3 довіреність, яку посвідчив приватний нотаріус Ніжинського міського нотаріального округу Чернігівської області Борщ Н. О., якою уповноважила ОСОБА_3 розпоряджатися (продати, за умови сплати всіх обов`язкових податків та зборів, обміняти, передати в найм (оренду), позичку тощо) належним їй на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого МРЕВ ВДАІ м. Ніжина 30 липня 2005 року, автомобілем марки ВАЗ 2107, 2002 року випуску, тип легковий, седан-В, шасі № НОМЕР_2 , білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованим МРЕВ ВДАІ м. Ніжина 30 липня 2005 року. Довіреність видана строком на 15 років з правом передоручення повноважень іншим особам і дійсна до 31 жовтня 2028 року.

05 травня 2021 року ОСОБА_3 видав на ім`я ОСОБА_1 довіреність, яку посвідчив приватний нотаріус Ніжинського міського нотаріального округу Чернігівської області Варава Н. П., якою уповноважив ОСОБА_1 розпоряджатися (продати, за умови сплати всіх обов`язкових податків та зборів, обміняти тощо) належним ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого МРЕВ ВДАІ м. Ніжина 30 липня 2005 року, автомобілем марки ВАЗ 2107, 2002 року випуску, тип легковий, седан-В, шасі № НОМЕР_2 , білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованим МРЕВ ВДАІ м. Ніжина 30 липня 2005 року. Довіреність зберігає чинність до 31 жовтня 2028 року.

Відповідно до довідки ТСЦ МВС № 7443 від 07 квітня 2021 року № 31/25/15-231, виданої на ім`я ОСОБА_1 , згідно з обліковими відомостями ЄДР МВС транспортний засіб ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 (власник ОСОБА_2 ) перебуває під арештом, накладеним МВ УМВС, № 3537 від 24 лютого 2009 року, ст. слідчий Чабала М. В.

Постановою про накладення арешту на майно від 18 лютого 2009 року, прийнятою слідчим СВ Ніжинського МВ УМВС Чабалою М. В. у кримінальній справі № 12/17326, накладено арешт на майно ОСОБА_4 , де б таке не знаходилося, з метою забезпечення цивільного позову.

Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 03 квітня 2009 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на 2 роки; звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком тривалістю 2 роки. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 40 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди та 8122,96 грн матеріальної шкоди у виді втраченого заробітку, завданого каліцтвом, за період з 31 червня 2008 року по 01 квітня 2009 року. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 20 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди та 13 283,77 грн на відшкодування матеріальної шкоди у вигляді витрат на лікування, пошкодження авто, оплату експерта, адвоката та витрат на повторну оплату реєстрації авто. У задоволенні іншої частини вимог ОСОБА_6 відмовлено. Позовні вимоги ОСОБА_5 про відшкодування втраченого заробітку щомісячно починаючи з 01 квітня 2008 року залишено без розгляду. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Київської міської клінічної лікарні № 1 на відшкодування витрат на лікування ОСОБА_5 7893,60 грн; на користь Ніжинської центральної міської лікарні на відшкодування витрат на лікування ОСОБА_6 та ОСОБА_5 183,84 грн, а також на користь держави витрати на проведення експертиз.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За положеннями ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд позбавлений можливості самостійно збирати докази.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами матеріального правовідношення, з приводу якого виник спір.

Відповідач це особа, яка, на думку позивача, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач залучається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Неналежна сторона у цивільному процесі це особа, стосовно якої суд встановив, що вона не є ймовірним суб`єктом тих прав, свобод, законних інтересів чи юридичних обов`язків, щодо яких суд повинен ухвалити рішення, і у зв`язку з цим проведено її заміну або ухвалено рішення про відмову в позові.

Згідно із ч. 2 ст. 48 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідно до ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи неналежного відповідача постановляється ухвала.

За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України.

За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не відкриття провадження.

Вирішуючи питання про склад осіб, які братимуть участь у справі, суд повинен враховувати характер спірних правовідносин, визначену ним норму матеріального права, яка підлягає застосуванню, та матеріально-правовий інтерес у вирішенні справи.

У разі пред`явлення позову не до всіх відповідачів суд не вправі за своєю ініціативою і без згоди позивача залучати інших осіб до участі у справі як відповідачів чи співвідповідачів. Суд зобов`язаний вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і стосовно тих відповідачів, які зазначені у ньому. За клопотанням позивача у разі неможливості розгляду справи без участі відповідача чи співвідповідачів у зв`язку з характером спірних правовідносин суд залучає його чи їх до участі у справі, що визначено статтею 51 ЦПК України.

У відзиві на позов представник відповідача вказав, що позивач звернувся до неналежного відповідача. Проте позивач не скористався своїм правом на заміну неналежного відповідача на належного.

Так, позивач звернувся до суду з указаним позовом до ТСЦ МВС № 7443 РСЦ ГСЦ МВС в Чернігівській області (філія ГСЦ МВС).

Відповідно до п. 1 Положення про регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Чернігівській області (філія ГСЦ МВС), затвердженого наказом Головного сервісного центру МВС від 27 квітня 2020 року № 28, регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Чернігівській області (філія ГСЦ МВС) є відокремленим підрозділом Головного сервісного центру МВС, утвореним на правах філії без статусу юридичної особи.

РСЦ ГСЦ МВС в Чернігівській області складається зі структурних підрозділів, у тому числі територіальних сервісних центрів МВС (п. 5 указаного Положення).

У п. 6 вказаного Положення зазначено, що РСЦ ГСЦ МВС в Чернігівській області не є юридичною особою та здійснює частину делегованих ГСЦ МВС функцій відповідно до мети (цілей) завдань та функцій.

Разом з цим відповідно до п. 1 Положення про територіальний сервісний центр № 7443 (на правах відділу, м. Ніжин) регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Чернігівській області (філія ГСЦ МВС), територіальний сервісний центр № 7443 (на правах відділу, м. Ніжин) регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Чернігівській області (філія ГСЦ МВС) є структурним підрозділом регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Чернігівській області (філія ГСЦ МВС) на правах відділу.

Таким чином, ТСЦ МВС № 7443 РСЦ ГСЦ МВС в Чернігівській області (філія ГСЦ МВС), до якого позивач подав указаний позов, не є юридичною особою та відповідно не є належним відповідачем у справі.

Ураховуючи, що позивач звернувся до неналежного відповідача, своїм правом на заміну неналежного відповідача належним не скористався, то суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову саме з цієї підстави.

При ухваленні рішення суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховує також висновки Верховного Суду (у тотожних правовідносинах), викладені у постанові від 22 липня 2021 року в справі № 754/9038/20 (провадження № 61-7947св21).

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору за подання позову до суду слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 76 81, 89, 259, 263 265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Територіального сервісного центру МВС № 7443 регіонального сервісного центру ГСУ МВС в Чернігівській області (філія ГСЦ МВС)), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Ніжинський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), ОСОБА_2 , про зняття арешту з автомобіля відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складене і підписане 21 жовтня 2021 року.

Суддя І. М. Шевченко