БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/183/21
Справа № 356/116/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.04.2021 року Суддя Березанського міського суду Київської області Лялик Р.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

До Березанського міського суду Київської області звернувся ОСОБА_1 із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» про захист прав споживачів, у якому просить визнати договір позики, укладений між ним та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» недійсним.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 08.04.2021 року вказану позовну заяву було залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам, закріпленим в ст. ст. 175, 177 ЦПК України та надано позивачу строк для усунення недоліків вказаної заяви, не більше 10 (десяти) днів з дня отримання копії ухвали.

Копію даної ухвали позивачу ОСОБА_1 було вручено 14.04.2021 року, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням з відповідною відміткою.

27.04.2021 року до канцелярії суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про усунення недоліків на виконання ухвали суду від 08.04.2021 року, у якій він вказав, що відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України у позивача не наявні, які не можуть бути подані разом із позовною заявою докази; ні позивач, ні інша особа не має оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви. Згідно з ч. 2, 4 ст. 95 ЦПК України позивач надав копії письмових доказів для суду та відповідача у повному обсязі, засвідчені ним належним чином у порядку, встановленому чинним законодавством, зокрема, копії картки фізичної особи платника податків. З огляду на викладене, позивач вважав за необхідне усунути недоліки шляхом надання до суду уточненої позовної заяви.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови та гарантії реалізації процесуальних прав і обов`язків усіма суб`єктами цивільно-процесуальних правовідносин.

За змістом ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово наголошував, що, реалізуючи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Прецедентними в цьому відношенні є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року, в яких зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулювання з боку держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України суддя відкриває провадження у справі за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Так, з аналізу положень ч. 1, 3 ст. 185 ЦПК України випливає, що у випадку, якщо позовну заяву ухвалою суду було залишено без руху, та позивач не усунув вказані в ухвалі недоліки у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

В силу приписів ч. 5 ст. 185 ЦПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу (ч. 6 ст. 185 ЦПК України).

Учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки (п. 6 ч. 2 ст. 43 ЦПК України).

Як визначено ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Підставою залишення позовної заяви без руху та винесення відповідної ухвали суду стало те, що ОСОБА_1 до позову не було додано копії оспорюваного договору позики, укладеного між ним та відповідачем.

Разом з тим, позивачем було долучено клопотання у порядку ст. 84 ЦПК України про витребування у відповідача договору позики, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», в обґрунтування якого вказано, що він як позичальник по договору має право на отримання екземпляру договору позики, про що неодноразово звертався до відповідача та отримував відмови або ігнорування. Як вказано у клопотанні, копії звернень та квитанції про відправку додаються, проте до клопотання вони додані не були.

Частиною 1 ст. 84 ЦПК України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Вимоги до клопотання визначені ч. 2 ст. 84 ЦПК України. Так, у клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу

Однак, в порушення зазначених вимог, позивач не надав доказів вжиття ним заходів для отримання договору позики самостійно.

Отже, позивачу з метою належного виконання вимог ст. 177 ЦПК України необхідно було надати суду копію оспорюваного договору позики (у відповідній кількості), укладеного між ним та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», або зазначити, які саме заходи були ним вжиті для отримання цього договору самостійно, надати докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього договору.

Як вбачається з клопотання від 27.04.2021 року, ОСОБА_1 частково усунув недоліки, вказані в ухвалі суду від 08.04.2021 року, а саме обґрунтував неможливість надання суду копії оспорюваного договору позики, проте, ним не зазначено, які саме заходи були ним вжиті для отримання цього договору самостійно, не надано доказів вжиття таких заходів та не наведено причин неможливості самостійного отримання цього договору, не долучено копій звернень та квитанцій про відправку, на які він посилається у клопотанні про витребування доказів.

Відтак, протягом визначеного судом терміну належних дій щодо виконання у повному обсязі ухвали Березанського міського суду Київської області від 08.04.2021 року позивачем вчинено не було, а саме не зазначено, які саме заходи були ним вжиті для отримання договору позики самостійно, не надано доказів вжиття таких заходів та не наведено причин неможливості самостійного отримання цього договору, не долучено копій звернень та квитанцій про відправку, на які він посилається у клопотанні про витребування доказів.

За змістом статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Невідповідність поданої заяви вимогам ст. 177 ЦПК України унеможливлює відкриття провадження у справі.

Враховуючи, що недоліки поданої позовної заяви, вказані в ухвалі Березанського міського суду Київської області від 08.04.2021 року позивачем у повному обсязі усунуті не були, позовна заява вважається неподаною та підлягає поверненню позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 175, 177, 185, 187 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» про захист прав споживачів,- визнати неподаною та повернути позивачу разом з доданими до неї документами.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через Березанський міський суд Київської області.

Суддя Р. М. Лялик