Номер провадження: 22-ц/813/5501/21
Номер справи місцевого суду: 687/43/19
Головуючий у першій інстанції Кравченко П. А.
Доповідач Ващенко Л. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2021 року м. Одеса

Колегія суддів Одеського апеляційного суду у складі:

головуючої судді Ващенко Л.Г.

суддів Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

у порядку ст. 369 ЦПК України, розглянула апеляційну скаргу представника акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 05 березня 2020 року (одноособово суддя Кравченко П.А.) у цивільній справі за позовом акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

(короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції)

14.01.2019 року публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» (далі-Банк) звернулось із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом, іуточнивши позов, Банк просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 127 353,14 гривень.

Позов обґрунтовано наступним.

12.02.2010 року ОСОБА_1 звернувся з приводу отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву, згідно якої отримав кредит у розмірі 8 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач виконав зобов`язання і надав відповідачу кредит, однак відповідач кредитні кошти не повернув.

Посилаючись на те, що відповідач зобов`язання належним чином не виконує, станом на 30.09.2018 року має місце заборгованість у розмірі 127 353,14 гривень, з яких: 3 873,64 гривень заборгованість за тілом кредиту; 123 479,50 гривень заборгованість за нарахованими відсотками, Банк просив про задоволення позову.

Відповідач позов визнав частково у розмірі 3 873,64 гривень.

Представник Банка і відповідач не приймали участі у судовому засіданні 05.03.2020 року.

Рішенням Тарутинського районного суду м. Одеси від 05.03.2020 року позов Банка задоволено частково, суд стягнув з ОСОБА_1 на користь Банка заборгованість за кредитним договором у розмірі 3 873,64 гривень та судовий збір у розмірі 67,23 гривень.

(короткий зміст вимог апеляційної скарги)

Банк не погодився із рішенням суду від 05.03.2020 року і в особі представника подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду в частині відмови у позові про стягнення відсотків скасувати, постановити нове рішення, яким позов Банка в цій частині задовольнити, а в іншій частині рішення залишити без змін, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

(узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу)

Апеляційна скарга представника Банка зазначає:

Відмовляючи у задоволені частини позовних вимог щодо стягнення заборгованості за процентами, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем, позивач дотримав вимоги, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими позивач.

Банк не погоджується із таким висновком суду, оскільки суд не в повній мірі встановив дійсні обставини справи.

З моменту підписання фізичною особою заяви, між Банком та клієнтом був укладений договір в порядку ч. 1 ст. 634 ЦК шляхом приєднання клієнта до запропонованого Банком договору. Згідно із визначенням, яке міститься в ст. 633 ЦК України, договори, які укладаються Банком з фізичними особами є публічними. Також частинами 2 та 3 ст. 633 ЦК України передбачено, що умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів. Відсутність підпису позичальника на цих Умовах та правилах не свідчить про те, що він не був ознайомлений з ними, не означає відсутність договірних правовідносин між сторонами та відсутність заборгованості. Підпис Відповідач поставив саме в заяві позичальника, яким засвідчив те, що він повністю згодний з умовами кредитування та отриманням кредиту саме на таких умовах.

Позивачем надана до суду копія заяви від 12.02.2010 року із зазначенням наступної інформації: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе заповнена особисто, також з копії Заяви чітко вбачається, що Відповідач висловив згоду про оформлення договору, отримання кредитної картки Універсальна та особистим підписом засвідчив, що Я ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку, які були надані мені у письмовому вигляді ...Я зобов`язуюсь виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті Банку .

Відповідачем, при укладенні договору, особисто підписанадовідка про умови кредитування з використанням кредитки Універсальна, 55 днів пільгового періоду, в якій зазначено: тип карти - MasterCard Mass; тип кредитної лінії -поновлювана; базова відсоткова ставка за користування кредитом 2,5 %, розмір щомісячних платежів у розмірі 7% від заборгованості, строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним, порядок нарахування пені за невчасне погашення заборгованості, а саме (Пеня=пеня(1)+пеня (2), де пеня(1)=(базова % ставка за договором)/30 нараховується за кожен день прострочення кредиту; пеня(2)=1% від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць, нараховується раз в місяць, за наявності прострочення по кредиту або процентам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму від 50 грн. та більше); розмір штрафів при порушенні термінів платежів по будь-якому з грошовихзобов`язань, передбачених договором, більше ніж 30 днів, а саме (500грн. +5% від суми заборгованість по кредитному договору, із врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій) розмір комісії за зняття готівки та особистих коштів, безготівкових платежів тощо. Також, у вказаній довідці зазначено З фінансовими умовами надання платіжної карти Кредитка Універсальна, 55 днів пільгового періоду та прикладами розрахунку сум плати за використання кредитних коштів ознайомлений''.

Тобто сторонами при укладенні кредитного договору були досягнути усі істотні умови договору, вказана довідка надана позивачем разом із позовною заявою, проте суд безпідставно на вказаний доказ уваги не звернув.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постанові від 04.12.2019 року по справі № 750/6058/17-ц (провадження № 61-47353св18) при розгляді справи за аналогічними правовідносинами зробив наступний правовий висновок: ...Висновок апеляційного суду про відмову у задоволенні позову з підстав необґрунтованості є помилковим, оскільки, відповідач, підписуючи 10 листопада 2011 року анкету-заяву, також підписала довідку про ознайомлення із умовами кредитування, тобто відповідач погодилась у письмовому вигляді з умовами кредитування. Укладення між сторонами договору шляхом підписання відповідачем анкети-заяви, відповідає вимогам статей 633, 634 ЦК України щодо порядку укладення договору приєднання,а тому висновки апеляційного суду про недоведеність укладення між сторонами договору - є безпідставними....

Кредитний договір є двостороннім та оплатним, де оплатою за користування кредиту є сплата відсотків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання відпозичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором невстановлений розмір процентів. їх розмір визначається на рівні облікової ставкиНаціонального банку України.

Основними вимогами банку за кредитним договором до боржника є повернення наданих кредитних коштів та отримання відсотків за їх користування, і ця умова є істотним фактором при наданні кредитних коштів.

Встановивши, що банк надав відповідачу кредит, а відповідач його не повернув, місцевий суд не мав жодних підстав відмовляти у стягненні відсотків по кредиту. Окрімтого, ще раз зазначаємо, шо при укладанні договору відсоткова ставка була визначенана рівні 2,5 %.

Відмовляючи у стягненні відсотків по кредиту, місцевий суд допустив грубе порушення основоположних норм банківського кредитування та ставить під загрозу фінансову стабільність банку, який є системною державною фінансовою інституцією, наносить фінансову шкоду тим споживачам банківських послуг, які розміщують свої кошти у банку на банківських депозитах, які надаються іншим споживачам послуг в кредит під певні відсотки.

Одночасному врахуванню інтересів обох сторін кредитних правовідносин приділяється особлива увага країнами-членами Європейського Союзу. Сама необхідність плати за користування чужими грошовими коштами в європейських країнах ні в якому разі не заперечується.

З урахуванням наявності в матеріалах справи вказаної довідки, підписаної позичальником, зокрема, з розміром відсоткової ставки, пені та штрафів, правові висновки, що містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі №342/180/17, не можуть бути застосовані.

Позивачем доведено, що з моменту підписання відповідачем заяви, між банком та ним укладено кредитний договір шляхом приєднання до запропонованого банком договору, а також доведено, що відповідач був повідомлений про умови кредитування, в тому числі про відсоткову ставку7 за користування кредитними коштами та розмір неустойки (пені та штрафів).

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19.09.2019 року по справі № 127/7543/17.

(узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи)

Відповідач ОСОБА_1 у поясненнях на скаргу зазначив:

У 2014 році Банк закрив усі його рахунки. Знаходячись в 2014 році у Європі і не мають можливості зняти кошти з євро рахунку, він зняв приблизно 3 500 гривень з кредитної картки. Погоджується з рішенням суду першої інстанції і згоден погасити тіло кредиту (а.с.135).

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

(встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини)

Судом першої інстанції встановлені і сторонами неоспорені такі обставини.

12.02.2010 року між Банком та ОСОБА_1 укладений договір шляхом підписання заяви №138151888, відповідно до якої отримав кредит у розмірі 8 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 7).

Банк надав суду довідку № НОМЕР_1 від 12.02.2010 року про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», в якій зазначено: тип карти - MasterCard Mass; тип кредитної лінії -поновлювана; базова відсоткова ставка за користування кредитом 2,5 %, розмір щомісячних платежів у розмірі 7% від заборгованості, строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним, порядок нарахування пені за невчасне погашення заборгованості, а саме (Пеня=пеня(1)+пеня (2), де пеня(1)=(базова % ставка за договором)/30 нараховується за кожен день прострочення кредиту; пеня(2)=1% від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць, нараховується раз в місяць, за наявності прострочення по кредиту або процентам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму від 50 грн. та більше); розмір штрафів при порушенні термінів платежів по будь-якому з грошовихзобов`язань, передбачених договором, більше ніж 30 днів, а саме (500грн. +5% від суми заборгованість по кредитному договору, із врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій) розмір комісії за зняття готівки та особистих коштів, безготівкових платежів тощо. Також, у вказаній довідці зазначено З фінансовими умовами надання платіжної карти Кредитка Універсальна, 55 днів пільгового періоду та прикладами розрахунку сум плати за використання кредитних коштів ознайомлений'' (а.с.8).

Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, 12.02.2010 року відповідач отримав картку № НОМЕР_2 , а 24.01.2014 року Банк встановив кредитний ліміт у розмірі 8 000 гривень (а.с.36).

Протягом 2010-2017 років Банк видав відповідачу наступні кредитні картки: № НОМЕР_2 зі строком дії до 12/13; № НОМЕР_3 зі строком дії до 09/15; № НОМЕР_4 зі строком дії до 03/17 (а.с. 37).

14.01.2019 року Банк звернувся із позовом про захист порушеного права шляхом стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 109 965, 90 гривень, а 20.02.2019 року уточнив позов і просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 127 353,14 гривень, з яких: 3 873,64 гривень заборгованість за кредитом і 123 479,50 гривень заборгованість за процентами за користування кредитом у період з 10.03.2014 року по 31.07.2018 року (а.с.2-4,31-33).

У поясненнях на позовну заяву від 23.12.2019 року відповідач позов визнав в частині заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3 500 гривень, зазначаючи, що намагався сплатити кредит, однак Банк не надав такої можливості, заблокувавши його рахунок у євро (а.с. 85,85 зворот).

Згідно виписки по рахунку, відповідач постійно користувався кредитною карткою протягом 2013-2014 років (знімав і поповнював кошти в банкоматах, відділеннях і терміналах, розраховувався за товари, здійснював платежі онлайн, а.с.39-42).

Судом апеляційної інстанції нові обставини не встановлювались і нові докази не досліджувались.

Між сторонами виникли правовідносини із кредитних зобов`язань, які регулюються нормами ЦК України.

(доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції)

Суд першої інстанції, відмовляючи Банку у позові в частині стягнення заборгованості за нарахованими відсотками виходив з недоведеності вимог Банка у цій частині (а.с. 98-101).

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції в цій частині рішення з таких підстав.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (ст. ст. 526 ч.1, 527 ч.1, 610 ч.1, 611 ч.1 ЦК України).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ч.1 ЦК України).

Судом першої інстанції встановлено і не спростовано відповідачем, що 12.02.2010 року відповідач ОСОБА_1 підписав заяву №138151888, а також довідку № від 12.02.2010 року про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка визначає умови кредитування, зокрема сплату процентів і неустойки за користування кредитним коштами.

Відповідно до довідки № від 12.02.2010 року:базова % ставка на місяць нараховується на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів у році 2,5%; розмір щомісячних платежів (включаючи плату за користування кредитними коштами у звітний період) 7 % від заборгованості, строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця за звітним; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості (пені 1- базова відсоткова ставка по договору, нараховується на кожний день прострочення кредиту; пеня 2 1% від заборгованості але не менше 30 гривень…); штраф при порушенні строків платежу по любому з грошових платежів більш як на 30 днів 500 грн.+5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій; нарахування Банком процентів на залишок власних коштів клієнта від 100 грн. і більше 10% річних (а.с. 8).

Обґрунтовуючи право вимоги щодо стягнення процентів Банк неодноразово зазначав, що відповідач був обізнаний з умовами обслуговування кредитної картки «Універсальна, 5 днів пільгового періоду», що зокрема, вбачається з довідки від 12.02.2010 року і погодився з ними, підписавши вказану довідку.

Зважаючи на те, що матеріали справи містять належні докази того, що під час підписання 12.02.2010 року заяви відповідач ОСОБА_1 ознайомився з умовами кредитування, що вбачається з довідки № від 12.02.2010 року про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка визначає умови кредитування, а також сплату процентів, суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про відмову у позові про стягнення заборгованості за процентами.

Банк видав відповідачу кредитну картку № НОМЕР_4 зі строком дії до 03/17. У зв`язку із закінченням строку дії картки 31.03.2017 року, з 01.04.2017 року у відповідача настав строк виконання зобов`язання у повному обсязі.

Зважаючи на викладене, розмір заборгованості по процентам має розраховуватись до 31.03.2017 року. Розмір заборгованості за процентами, згідно розрахунків Банка, станом на 31.03.2017 року становить 35 853,72 гривень (а.с.34,35).

Суди правильно встановили, що строк дії кредитного договору, укладеного між банком та відповідачем, обмежується строком дії кредитної картки № НОМЕР_1 до 31 березня 2013 року. У зв`язку із закінченням строку дії картки 31 березня 2013 року настав строк виконання зобов`язання у повному обсязі. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (постанова Верховного Суду від 22.01.2020 року по справі № 336/5798/14).

Зважаючи на викладене, позов Банка про стягнення процентів за користування кредитними коштами підлягає задоволенню частково у розмірі 35 853,72 гривень.

(мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу)

Доводи Банка щодо необґрунтованості відмови у стягненні процентів, прийняті до уваги судом апеляційної інстанції і є підставою для скасування рішення суду з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позову Банка в цій частині.

Доводи відповідача у відзиві на скаргу, що він повинен повернути Банку лише тіло кредиту, оскільки Банк заблокував його картки, до уваги не приймаються.

Між сторонами існують зобов`язання з 12.02.2010 року, відповідач підписав довідку № від 12.02.2010 року про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка визначає умови кредитування, зокрема сплату процентів. З 31.03.2017 року у відповідача настав строк виконання зобов`язання у повному обсязі як щодо сплати тіла кредиту, так і процентів за користування кредитом.

У разі неправомірного блокування Банком карток відповідача, останній не позбавлений права захистити порушені права в порядку, встановленому законом.

(чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду)

Порушене право Банка на стягнення заборгованості за процентами підлягає захисту судом апеляційної інстанції шляхом часткового задоволення позову в цій частині.

(висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції)

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є : неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (ст. 376 ч. 1 п.п.1-4, 376 ч. 3 п. 3 ст. ЦПК України).

Приймаючи до уваги, що висновки суду першої інстанції в частині не відповідають обставинам справи, суд порушив норми матеріального права і неправильно застосував ст. ст. 526 ч.1, 527 ч.1, 610 ч.1, 611 ч.1, 1054 ч.1 ЦК України, рішення суду в частині відмови у стягненні процентів, а також судових витрат підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про часткове задоволення позову про стягнення процентів.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст. 141 ч.1, ч.2 п.п.1-3 ЦПК України).

Колегія суддів задовольняє скаргу і скасовує рішення суду першої інстанції в частині з прийняттям нового судового рішення про часткове задоволення позову, тому Банк має право на відшкодування судових витрат у вигляді судового збору за розгляд справи в суді першої в розмірі 1 921 гривень і в суді апеляційної інстанцій в розмірі 2 881,50 гривень, які документально підтверджені (а.с. 1,118, 141).

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.2, ст. 376 ч.1 п.п.1-4 , ч. 3 п. 3, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 05 березня 2020 року в частині відмови у позові про стягнення процентів, а також в частині стягнення судового збору в розмірі 67,23 гривень скасувати.

Позов акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» про стягнення процентів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН № НОМЕР_5 ) на користь акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» () заборгованість за нарахованими процентами станом на 31.03.2017 року у розмірі 35 853,72 гривень, а також судовий збір у розмірі 1 921 гривень за розгляд справи в суді першої інстанції та 2 881,50 гривень за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови суду складено 30.04.2021 року.

Судді Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко

Л.М. Вадовська

Г.Я. Колесніков