печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 року суддя Печерського районного суду м. Києва Вовк С. В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника позивача про відвід головуючого судді Печерського районного суду м. Києва Вовк С. В. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Фінансова компанія «Сантанна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Сантанна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельмар Арена», ОСОБА_2 та Державного архітектурно-будівельної інспекції України, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , про визнання права власності на нерухоме майно та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Вовк С. В. перебуває вказана справа.

19 жовтня 2021 року судді передано заяву про відвід головуючого судді, у зв`язку із наявністю обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді - фальсифікація суддею і підлеглим йому секретарем процесуальних документів. Зокрема, у заяві про відвід йдеться про тісну координацію між суддею Вовк С. В. та відповідачами, оскільки позивач не погоджується із ухвалами суду про скасування заходів забезпечення позову, про закриття підготовчого провадження, а також вважає сфальсифікованими процесуальні документи.

За приписами частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За правилами частин другої, сьомої та восьмої статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначенні у положеннях статей 36, 37 ЦПК України.

Доводи наведені відповідачами не підпадають під критерії визначені згаданими нормами процесуального закону, не свідчать про наявність ознак необ`єктивності судді, зводяться до незгоди сторони відповідачів з процесуальними рішеннями судді під час розгляду справи, а тому відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України не можуть бути підставою для відводу.

Поряд із цим, суд вважає за доцільне заявити самовідвід від розгляду справи, виходячи із наступного.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». У випадку ж самовідводу сам суддя повинен бути переконаним, що є достатньо фактів, які свідчать про його безсторонність.

Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими» (рішення ЄСПЛ від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), заява № 33949/02).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 46).

На переконання суду, в матеріалах справи є достатньо фактів, які свідчать про його безсторонність, побоюванні зі сторони позивача щодо небезсторонності судді не є об`єктивно обґрунтованими, проте твердження заяви про відвід про тісну координацію між суддею Вовк С. В. та відповідачами, його численні суб`єктивні висловлювання поза межами судового засідання можуть викликати в стороннього спостерігача законний сумнів у неупередженості судді щодо розгляду позовних вимог, а тому вважаю за доцільне заявити самовідвід від розгляду цивільного позову, що відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ відповідатиме меті самовідводу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-19, 33, 36, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

УХВАЛИВ:

Заявити самовідвід від розгляду позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Фінансова компанія «Сантанна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Сантанна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельмар Арена», ОСОБА_2 та Державного архітектурно-будівельної інспекції України, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , про визнання права власності на нерухоме майно та відшкодування моральної шкоди.

Передати матеріали позовної заяви для виконання вимог пункту 15.4 Розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. В. Вовк