ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/629/21
Провадження №2/477/576/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої - судді Семенової Л.М.

при секретарі судового засідання Дячок Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, про зняття арешту з нерухомого майна,

ВСТАНОВИЛА:

09 квітня 2021 року представник позивача ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про зняття арешту з нерухомого майна, який накладений в межах виконавчого провадження відділом державної виконавчої служби Жовтневого районного управління юстиції на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження №24900279 від 03.03.2011 року.

В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що 03.03.2011 року на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження №24900279 старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Жовтневого районного управління юстиції накладено арешт на все належне ОСОБА_1 нерухоме майно. На заяву про зняття арешту позивачу було повідомлено про закінчення зазначеного виконавчого провадження в порядку п.1 ч.1 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» та його знищення за закінченням терміну зберігання.

В зв`язку з тим, що за наявності арешту, накладеного на майно, порушується право власності позивача, підстав для продовження обтяження на майно немає, а зняти арешт постановою державного виконавця неможливо, оскільки виконавче провадження завершено та знищено, позивач звернулась за захистом своїх прав в судовому порядку.

Представник позивача надала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримала (а.с.32-33).

Представник відповідача надала заяву про проведення судового засідання без участі предстаника, проти задоволення позову не заперечувала (а.с.22).

Представник третьої особи у судове засідання не прибув, надав пояснення щодо позову (а.с.37-39).

За вказаного, суд вважає можливим здійснювати розгляд справи за відсутності сторін.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №250192462 від 28.03.2021 року, позивач є власником 1/2 частини житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 . 17.05.03.2011 року за №10909921 на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження №24900279 від 03.03.2011 року на все нерухоме майно ОСОБА_1 накладено обтяження у виді арешту нерухомого майна (а.с.12-13).

03 березня 2011 року відділом державної виконавчої служби Жовтневого районного управління юстиції було відкрите виконавче провадження №24900279 з примусового виконання вимоги №Ф-214у, виданої Управлінням пенсійного фонду України у Жовтневому (нині Вітовському) районі Миколаївської області від 20 жовтня 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Управління пенсійного фонду України у Жовтневому (нині Вітовському) районі Миколаївської області грошових коштів у розмірі 695 грн. 46 коп. На підставі зазначеної постанови було накладено арешт на все нерухоме майно боржника. 25.06.2011 року виконавче провадження було завершене на підставі п.1 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції 2011 року) (а.с.8).

Відповідно до інформації, наданої Вітовським відділом державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), виконавче провадження №24900279 відповідно до п.п.1.2 Розділу II "Правил вдення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями", затвердженого накзом Міністерства юстиції України від 07.06.2017 року №1829/5, було знищене у зв`язку з закінченням терміну зберігання (а.с.22).

Пунктом 1 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року, чинному на момент закриття провадження, визначено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, повертається стягувачу у разі, якщо є письмова заява стягувача.

З зазначеного слідує, що виконавче провадження №24900279 на підставі якого накладено арешт на нерухоме майно позивача було завершене 25.06.2011 року за заявою стягувача Управління пенсійного фонду України у Жовтневому (нині Вітовському) районі Миколаївської області.

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами частини першої, пункту 3 частини другою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право.

У статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції , зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується виключно для забезпечення реального виконання рішення.

Під час розгляду справи судом встановлено, що виконавче провадження, на підставі якого накладено арешт на нерухоме майно позивача, було завершено та знищено за закінченням терміну зберігання, а відтак подальший арешт майна позивача є недоцільним, в зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 908 грн.

Керуючись ст.ст. 259,263,264,265,268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зняти арешт з усього нерухомого майна ОСОБА_1 , який було накладено відділом державної виконавчої служби Жовтневого районного управління юстиції на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження №24900279 від 03 березня 2011 року, реєстраційний номер обтяження 10909921 від 05 березня 2011 року.

Стягнути з Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), код ЄДРПОУ №34203170, на користь ОСОБА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Заводським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області 06.01.1998 року, РНОКПП НОМЕР_2 , мешканки АДРЕСА_1 , судовий збір у сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.М. Семенова