Справа № 504/662/18
Провадження № 2/504/281/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2021 року смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді - Барвенко В.К.,

при секретарі- Мельниковій В.М.,-

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні, в залі суду № 10 смт. Доброслав, матеріали цивільної справи за уточненим позовом ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 до ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 , про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, стягнення неустойки (пені) за кожен день прострочення платежу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, яким просить суд стягнути з відповідача заборгованості по сплаті аліментів, стягнути неустойку (пеню) за кожен день прострочення платежу.

Сторони подали письмову заяву про розгляд справи у свою відсутність.

Відповідач позовні вимоги визнав.

Рішення таким чином ухвалюється у підготовчому засіданні в порядку ст. 200 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав:

ОСОБА_3 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 .

Цей шлюб розірваний рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 16.02.2016 року.

Від цього шлюбу народжений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дитина в теперішній час проживає з мамою, що вбачається зі змісту довідки № 02-20/477 від 26.02.2018 року.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 01.11.2016 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини- ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно в розмірі однієї чверті з усіх видів доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 липня 2016 року до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі виконавчого листа виданого 04.01.2017 року Комінтернівським районним судом Одеської області державним виконавцем здійснюється виконавче провадження.

Відповідно до розрахунку державного виконавця від 03.11.2020 року, станом на 31.10.2020 року заборгованість по оплаті аліментів становить 58972,54 грн., з урахуванням сплачених відповідачем квитанцій за розрахунковий період на суму 30100 грн.

Відповідно до ст. 187 СК України ця заборгованість має бути стягнута за відповідним рішенням суду.

Отже в цій частині позовні вимоги засновані на законі, обгрунтовані, доведені відповідними доказами, тому підлягають задоволенню повністю.

Позивачем, відповідно до положення ч.1 ст. 196 СК України, нараховано пеню (неустойку) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за формулою: Пеня=У*0,01*Х.

У- заборгованість за кожен місяць;

0,01=1%:100%.

Х-кількість днів прострочення.

Сума пені позивачкою визначена шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць).

Суд виходить з того, що положенням статті180 СК України визначено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно ч. 3 ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Згідно статті 196 СК України (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Норма ч. 1 ст. 196 СК України про стягнення пені в розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, але не більше 100 відсотків заборгованості вступила в дію 08.07.2017 року в редакції Закону № 2037-VIII від 17.05.2017 року. Отже, вказана норма закону не поширюється на правовідносини, що виникли між сторонами в даному спорі за період з березня 2012 року по 07.07.2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

За змістом статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності.

Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Положенням статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці.

Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: Sp=(A1x1%xQ1)+(A2x1%xQ2)+……….(Anx1%xQn), де:

Sp - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1- нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1- кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2- нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини 1 статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Зазначені висновки суду першої інстанції узгоджуються з правовою позицією висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З матеріалів справи вбачається, що розрахунок пені за несплату аліментів проведений не за вище наведеною формулою.

Суд виходить із загальних підстав диспозитивності, змагальності, розпорядження позивачем своїми правами, правом на визначення предмету, правової підстави позову, і вважає, можливим стягнути суму 24089,81 грн. як пені за прострочення сплати аліментів в межах пред`явлених позивачем вимог.

Суд не має процесуального права виходити за межі позовних вимог.

Тому в цій частині позову, не зважаючи на невірний розрахунок позивачем (в бік зменшення пені), позовні вимоги підлягають задоволенню.

З відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави за правилом ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від його сплати за Законом.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.196 СК України, ст. ст. 524,533, 625 ЦК України, ст. ст. 81, 141, 207,208, 255 ч. 1 п.5, ст. 256, 258-260, 367, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , заборгованість по оплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначену за станом на 31.10.2020 року, в сумі 58972,54 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , пеню за прострочення сплати аліментів в межах позовних вимог в сумі 24089,81 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 цього Кодексу, рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.К. Барвенко