Справа № 338/158/19
Провадження № 22-з/4808/30/21
Головуючий у 1 інстанції Шишко О.А.
Суддя-доповідач Мелінишин Г.П.
У Х В А Л А

14 травня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі судді Мелінишин Г.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі: Бойчука І.В.,Фединяка В.Д., Девляшевського В.А. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Старобогородчанська сільська рада об`єднаної територіальної громади Богородчанського району Івано-Франківської області про встановлення земельного сервітуту за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богородчанського районного суду від 31 липня 2019 року,

в с т а н о в и в:

Рішенням Богородчанського районного суду від 31 липня 2019 року частково задоволено позов ОСОБА_2 . Встановлено постійний, безоплатний земельний сервітут щодо частини земельної ділянки площею 0,0147 га з довжинами між точками «А», «Б», «В», «Г» 3,50 м, 17,72 м, 9,16 м, 12,57 м, 9,56 м, 4,68 м, 5,63 м, 9,28 м, 17,67 м, розташованої на АДРЕСА_1 та належної на праві власності ОСОБА_3 згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД №866311 від 20.10.2006 року, кадастровий номер :01:001:0134, у виді права пішого проходу та проїзду на транспортному засобі по наявному шляху до земельної ділянки та житлового будинку ОСОБА_2 , розташованих на АДРЕСА_1 . Вказані межі земельного сервітуту ухвалено прокласти у спосіб, зображений на схемі, що є додатком №8 до висновку експертного дослідження від 15 лютого 2019 року №007/02-19 судового експерта ОСОБА_4 . У задоволенні решти позову відмовлено. Також вирішено питання про розподіл судових витрат.

19 квітня 2021 року ОСОБА_1 за допомогою системи «Електронний суд» подала апеляційну скаргу на вказане рішення.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 30 квітня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, визнано неподаною апеляційну скаргу та повернуто її апелянтці.

05 травня 2021 року ОСОБА_1 повторно подала апеляційну скаргу на рішення Богородчанського районного суду від 31 липня 2019 року.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено колегію у складі: головуючий суддя (суддя - доповідач) Бойчук І.В., судді:Фединяк В.Д., Девляшевський В.А.

07 травня 2021 року апелянтка подала заяву про відвід колегії суддів. Заява мотивована тим, що цей же склад колегії суддів визначений і для розгляду справи №338/966/20 (провадження №22-ц/4808/783/21), оскаржене судове рішення в якій прийнято на підставі рішення Богородчанського районного суду від 31 липня 2019 року. Зазначене викликає сумнів у неупередженості та об`єктивності суддів під час розгляду цієї справи.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 07 травня 2021 року заявлений відвід визнано необґрунтованим.

Відповідно до положень статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

На виконання вимог частини третьої статті 40 ЦПК України протоколом автоматизованою розподілу судової справи між суддями від 13 травня 2021 року заяву про відвід колегії суддів, в порядку установленому частиною першою статті 33 ЦПК України, передано судді Івано-Франківського апеляційного суду Мелінишин Г.П.

Статтею 36 ЦПК України визначено перелік підстав відводу (самовідводу) судді.

Згідно з пунктом 5 частини першої цієї статті суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумніви у неупередженості або об`єктивності судді.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічна думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 ЦПК України).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року, кожен має право при визначенні його цивільних прав і обов`язків на справедливий публічний розгляд справи протягом розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним на підставі закону.

Згідно із Бангалорськими принципами поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, для визначення неупередженості суду належить виходить не тільки з суб`єктивного критерію, але й об`єктивного підходу, який визначає, чи були забезпечені достатні гарантії, аби виключити будь-які законні сумніви з цього приводу (рішення у справі Ferrantelli et Santangelo).

Також у рішенні Європейського суду з прав людини, у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Разом з тим, доводи ОСОБА_1 про відвід колегії суддів в складі Бойчука І.В., Девляшевського В.А. та Фединяка В.Д. не свідчать про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, які викликають сумнів в неупередженості або необ`єктивності зазначених суддів.

Необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є порушенням права на справедливий суд, так само як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Окрім того, ухвалою Івано-Франківського міського суду від 11 травня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Богородчанського районного суду від 19 жовтня 2020 року у справі №338/966/20 (провадження №22-ц/4808/783/21) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні частиною земельної ділянки, у відношенні якої встановлено сервітут, визнано неподаною та повернуто.

З огляду на вищенаведене у задоволенні заяви про відвід належить відмовити.

Керуючись статтями 36, 40, 260 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів в складі Бойчука І.В. (головуючий суддя (суддя - доповідач)), Девляшевського В.А., Фединяка В.Д. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Старобогородчанська сільська рада об`єднаної територіальної громади Богородчанського району Івано-Франківської області про встановлення земельного сервітуту, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богородчанського районного суду від 31 липня 2019 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.П. Мелінишин