Справа № 758/5252/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2021 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Головчак М. М.,

за участю секретаря судового засідання - Пальчак Р. Р., розглянувши у закритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» про розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, -

В С Т А Н О В И В :

21 квітня 2021 року заявник звернувся до Подільського районного суду м.Києва з заявою про розкриття банківської таємниці в Акціонерному товаристві «Перший український міжнародний банк».

Свою заяву заявник обґрунтував тим, що підставою для звернення із відповідною заявою до суду виступає те, що в червня 2015 року в магазині у м.Кропивницький придбала мобільний телефон, шляхом укладення пропозиції про зміну договору карткового рахунку та договору страхування.

23 листопада 2020 року зі змісту пропозиції про зміну договору карткового рахунку та договору страхування від 19 червня 2015 року стало відомо, що підписана нею пропозиція про зміну договору карткового рахунку та договору страхування.

Враховуючи те, що в неї не було договору карткового рахунку, вона звернулася із письмовою заявою до Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» про надання копії договору карткового рахунку від 12 вересня 2014 року № НОМЕР_1 по рахунку № НОМЕР_2 та виписки по вказаному рахунку.

Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» відповіді не надав. Вказує, що банк порушує її права, які передбачені Конституцією України, Законом України « Про інформацію», Законом України « Про звернення громадян», Законом України « Про банки та банківську діяльність».

З метою отримання відповідної інформації у банку, просить розкрити інформацію, яка містить банківську таємницю.

Заявник в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подала заяву про розгляд заяви без її участі.

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Неявка сторін в судове засідання, відповідно до ч. 2 ст. 349 ЦПК України, не є перешкодою для розгляду справи.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 11 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 60 Закону України «Про банки та банківську діяльність», інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею.

За положеннями статті 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками на письмовий запит або з письмового дозволу відповідної юридичної чи фізичної особи, або за рішенням суду.

За змістом статті 348 ЦПК України у заяві про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної особи має бути зазначене обґрунтування необхідності та обставини, за яких вимагається розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, щодо особи з посиланням на положення законів, які надають відповідні повноваження, або зазначенням прав та інтересів, які порушено.

Відповідно до частини другої статті 350 ЦПК України якщо під час судового розгляду буде встановлено, що заявник вимагає розкрити інформацію, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи без підстав і повноважень, визначених законом, суд ухвалює рішення про відмову в задоволенні заяви.

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19 Конституції України). У зв`язку із цим у разі, якщо підставою звернення до суду, зокрема, органу державної податкової служби із заявою про розкриття банківської таємниці, є дії порушника податкового законодавства і стосовно таких дій для цих органів відповідними спеціальними законами передбачений спосіб реагування, то суд не має підстав для задоволення заяви.

На переконання суду, заявник не навів належного обґрунтування підстав для розкриття банківської таємниці.

До матеріалів заяви заявником долучено лист Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» згідно якого вбачається, що банк пропонує звернутися до найближчого відділення АТ «Пумб» для написання нового запиту. Підпис заявника буде засвідчений керуючим відділення чи іншою уповноваженою особою та відбитком печатки банку. Тобто з даної відповіді убачається, що банк не відмовляє у наданні заявнику відповідної інформації.

За наведених підстав, заява про розкриття інформації, яка містить банківську таємницю до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. ст. ст.ст. 76, 81, 229, 259, 259, 263, 264, 273, 293, 294, 347-353 ЦПК України; ст.ст. 20, 78 ПК України; ст.ст. 60, 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність», суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» про розкриття інформації, яка містить банківську таємницю - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду у строки, визначені ч. 3 ст. 350, ч. ч. 1-2 ст. 354 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частиною першою статті 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суддя М. М. Головчак