РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинській області в складі:

головуючого судді Вітера І.Р.

за участю секретаря Кравчук А.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Володимир-Волинський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Устилузької міської ради Володимир-Волинського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду із позовом до Устилузької міської ради Володимир-Волинського району Волинської області. Позовні вимоги обґрунтували тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їхня мати ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом на усе належне їй майно, в тому числі земельні ділянки: перша загальною площею 2,5441 гектарів для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території Стенжаричівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 314621; друга загальною площею 3, 143 гектарів для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території Стенжаричівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 314620. Згідно заповіту першу земельну ділянку ОСОБА_3 заповіла своїй дочці ОСОБА_1 , а другу земельну ділянку дочці ОСОБА_2 .

Позивачі прийняли спадщину у встановленому порядку, проте у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, вони не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у нотаріальному порядку. За результатом їх звернення до Володимир-Волинської державної нотаріальної контори Волинської області із заявою про прийняття спадщини, у видачі свідоцтва про право на спадщину з цих підстав їм було відмовлено. У зв`язку з цим з врахуванням уточнених позовних вимог просили суд визнати за ними, як спадкоємицями за заповітом, право власності на вказані земельні ділянки згідно приписів, визначених заповітом.

В підготовче судове засідання позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з`явилися, до суду надійшли заяви, згідно яких позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити та розгляд справи проводити у їх відсутності.

Представник відповідача Устилузької міської ради Володимир-Волинського району Волинської області в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву (відзив), згідно якої позов визнав повністю та просить розгляд справи проводити у його відсутності.

Згідно із частиною третьою статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною четвертою статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З урахуванням вищезазначеного суд вважає за можливе провести розгляд справи у підготовчому судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтями 1268-1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Судом встановлені наступні обставини справи.

Згідно наявної у справі копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 314620 від 10 серпня 2009 року, ОСОБА_3 належала земельна ділянка площею 3, 143 гектарів для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території Стенжаричівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області.

Копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 314621 від 10 серпня 2009 року, стверджується, що ОСОБА_3 також належала земельна ділянка площею 2,5441 гектарів для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території Стенжаричівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області.

На підставі заповіту, посвідченого старостою Устилузької міської ради Володимир-Волинського району Волинської області 22 червня 2017 року, який було також зареєстровано в реєстрі № 6-17, ОСОБА_3 земельну ділянку загальною площею 3, 143 гектарів для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території Стенжаричівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 314620, заповіла позивачу ОСОБА_2 , а земельну ділянку загальною площею 2,5441 гектарів для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території Стенжаричівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 314621, заповіла позивачу ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що також підтверджено копією свідоцтва про її смерть серії НОМЕР_1 .

На день її смерті залишилося спадкове майно, яке складається, в тому числі із вказаних вище двох земельних ділянок, а спадкоємцями є лише дві дочки померлої ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджено у справі також довідкою Устилузької міської ради Володимир-Волинського району Волинської області № 592 від 12 травня 2020 року.

Копіями матеріалів спадкової справи № 521/2019 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , отриманої із Володимир-Волинської державної нотаріальної контори за № 286/01-16 від 26 лютого 2021 року, підтверджено факт прийняття позивачами спадщини шляхом подачі у встановленому порядку та строки заяви про прийняття спадщини.

Повідомленням Володимир-Волинської державної нотаріальної контори № 217/01-16 від 16 лютого 2021 року стверджується, що позивач ОСОБА_2 зверталась до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку за заповітом після померлої ОСОБА_3 , однак їй було відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на неї та рекомендовано звернутися до суду.

Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

На підставі ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

У відповідності до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

На підставі ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 ст.328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України).

У відповідності до ст.346 ЦК України, смерть власника є однією з підстав припинення права власності.

Право позивачів, як спадкоємців на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки після смерті спадкодавця ОСОБА_3 не залишилося оригіналів правовстановлюючих документів на це майно, що є перешкодою позивачам в нотаріальному оформленні спадщини.

Таким чином вимоги позивачів про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.328, 346, 1216-1218, 1223, 1225, 1233-1234, 1261-1265, 1268-1270 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 200, 206, 247, 258, 259 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 ), право власності на спадкове майно, а саме на земельну ділянку загальною площею 2,5441 гектарів для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території Стенжаричівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 314621, яку вона успадкувала за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_2 ), право власності на спадкове майно, а саме на земельну ділянку загальною площею 3,143 гектарів для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території Стенжаричівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 314620, яку вона успадкувала за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у відповідності до п.п. 15.5, п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи до Волинського апеляційного суду через Володимир-Волинський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир-Волинського міського суду І.Р. Вітер