15.04.2021 Справа № 756/8034/20
унікальний № 756/8034/20
провадження № 2/756/1243/21
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 квітня 2021 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Шевчука А.В.‚
за участю секретаря - Волкової А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІН ФАКТОР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
07.08.2019 року між ТОВ «ЛАЙМ МАНІ» та ТОВ «ГРІН ФАКТОР» було укладено договір факторингу №ЛМ-07/08-19 про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого до ТОВ «ГРІН ФАКТОР» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №ЛМ-00558886 від 11.06.2019 року.
Відповідач не виконала свої зобов`язання за кредитним договором, що призвело до утворення заборгованості, яка у відповідності до розрахунку позивача станом на 25.06.2020 року становить 33 994,57 грн. і складається з 4 500,00 грн. - заборгованість по сумі кредиту, 10 440,00 грн. - заборгованість по процентам, яких 1 440,00 грн. нараховано відповідно до п. 1.4.1. Кредитного договору, 9 000,00 грн. нараховано відповідно до 1.4.2. Кредитного договору від 11.06.2019 року №ЛМ-00558886, 18 900,00 грн. - пеня, 154,57 грн. - три проценти річних від простроченої суми, нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України.
У зв`язку з наявністю простроченої заборгованості позивач звернувся до ОСОБА_1 з письмовою вимогою Вих. №ГФ-145 від 19.02.2020 року про наявність та повернення вказаного боргу. Однак, боржник не виконала дану вимогу, що стало причиною для звернення до суду.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином. В матеріалах справи міститься клопотання позивача в якому підтримують позовні вимоги та не заперечують проводити розгляд справи за їх відсутності.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та дату судового засідання повідомлялась належним чином, про причини неявки в судове засідання суду не повідомила.
Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступне.
11.06.2019 року між ТОВ «ЛАЙМ МАНІ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №ЛМ-00558886, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 4 500,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (а.с. 6-10, 11-12).
07.08.2019 року між ТОВ «ЛАЙМ МАНІ» та ТОВ «ГРІН ФАКТОР» було укладено договір факторингу №ЛМ-07/08-19 про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого до ТОВ «ГРІН ФАКТОР» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №ЛМ-00558886 від 11.06.2019 року (а.с. 25-29, 30).
При цьому, з матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ГРІН ФАКТОР» зверталося до відповідача ОСОБА_1 з письмовою вимогою від 19.02.2020 року Вих. №ГФ-145, в якому повідомило про наявну заборгованість та про необхідність її повернути. Однак, вказана вимога позивача була залишена відповідачем поза увагою.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.
Пунктом першим частини першої статті 512 ЦК України встановлено що, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
У відповідності до розрахунку позивача борг відповідача перед банком станом на 25.06.2020 року становить 33 994,57 грн., який складається із: 4 500,00 грн. - заборгованість по сумі кредиту, 10 440,00 грн. - заборгованість по процентам, яких 1 440,00 грн. нараховано відповідно до п. 1.4.1. Кредитного договору, 9 000,00 грн. нараховано відповідно до 1.4.2. Кредитного договору від 11.06.2019 року №ЛМ-00558886, 18 900,00 грн. - пеня, 154,57 грн. - три проценти річних від простроченої суми, нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України.
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Згідно ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Тому, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом та договірні.
У кредитному договорі №ЛМ-00558886, підписаному між ТОВ «ЛАЙМ МАНІ» та ОСОБА_1 11.06.2019 року, відсутні умови про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.
Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за відсотками, а також пеню за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами.
При цьому, матеріали справи не містять підтверджень того, що саме з такими умовами щодо встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру було ознайомлено відповідача, який при цьому погодився з ними, підписуючи Кредитний договір.
Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки зміст цього документа повністю залежить від волевиявлення і дій лише однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови кредитних послуг, відсутність домовленості сторін про сплату пені за несвоєчасне погашення кредиту у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, надані товариством Правила надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
При цьому, згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Надані позивачем Правила надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в Кредитному договорі, який безпосередньо підписаний останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому правил та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.
Наведена правова позиція сформульована Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 (справа № 342/180/17), яка, в силу положень ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», підлягає врахуванню усіма іншими судами при застосуванні таких норм права.
За таких обставин, відсутні будь-які правові підстави для стягнення з відповідача нарахованої позивачем суми пені у розмірі 18 900,00 грн.
Водночас, враховуючи, що фактично отримані та використані надані позивачем грошові кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, тому суд вважає можливим стягнути з відповідача 4 500,00 грн. - заборгованість по сумі кредиту, 10 440,00 грн. - заборгованість по процентам, з яких 1 440,00 грн. нараховано відповідно до п. 1.4.1. Кредитного договору, 9 000,00 грн. нараховано відповідно до 1.4.2. Кредитного договору від 11.06.2019 року №ЛМ-00558886, 4 500,00 грн. - пеня, 154,57 грн. - три проценти річних від простроченої суми, нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України, а всього - 19 594,57 грн.
Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню частково пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 280-282, 289 ЦПК України, суд, -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІН ФАКТОР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, якщо заяву про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя А.В. Шевчук