ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/914/21 Справа № 173/143/20 Головуючий у першій інстанції: Петрюк Т. М. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2021 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А,

при секретарі Догоновій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційним скаргам ОСОБА_1 , Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України, про стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 29.08.2011 року невстановлена особа, видаючи себе з представника ТОВ «Луї Дрейфус Комодітіз Україна ЛТД» в с.Павлогригорівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області надала фіктивний договір поставки зерна ріпаку № кп-11/08/112 від 29.08.2011 року, укладеного начебто від імені сільськогосподарського фермерського господарства «Романцівське», засновником та єдиним учасником якого на той час був лише він, і заволоділа внаслідок вказаних шахрайських дій, належним СФГ «Романцівське»», тобто йому, ріпаком в кількості 507 665.00 кг., та в подальшому привласнила собі кошти в розмірі 2289569,15 грн. Таким чином позивач є потерпілим від вищевказаного злочину, йому була вручена пам`ятка потерпілого. Внаслідок спричиненого злочину позивачу була спричинена майнова шкода в розмірі 2289569,15 грн., і це станом на 2011 рік. На даний час, з урахуванням інфляції, спричинена позивачу шкода збільшилась в декілька разів. За вказаним фактом СВ Верхньодніпровського РВ ГУМВС в Дніпропетровській області 02.09.2011 року була порушена кримінальна справа за №03111392 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.15 ч. 2 ст. 190 КК України. В зв`язку з набранням чинності новим КПК України, 29.01.2013 року до ЄРДР були внесені відомості за №0000270, щодо вказаного фату шахрайства відносно належного йому майна. На цей час вказане кримінальне провадження знаходиться у Верхньодніпровському відділенні поліції Жовтоводського відділу поліції ГУНП у Дніпропетровській області. Зазначене шахрайство було вчинене наступним способом. Невстановленою особою було отримано від СФГ «Романцівське на ім`я ТОВ «Луї Дрейфус Комодітіз Україна ЛТД» (м. Київ) ріпак в кількості 507665,00 кг. Потім ТОВ «Луї Дрейфус Комодітіз Україна ЛТД» перерахувало за отриманий ріпак кошти в розмірі 2289569,15 грн., на рахунок № НОМЕР_1 в Запорізьке відділення «Пк АТ СЕБ Банк» начебто відкритий на ім`я СФГ «Романцівське». У свою чергу СФГ «Романцівське» вищевказаного рахунку у вищевказаному банку не відкривало, і відповідно кошти за належний йому ріпак не отримувало. Під час досудового слідства було встановлено, що вищевказаними коштами заволоділи невстановлені особи, однак що це за особи і де вони знаходяться, а також де знаходяться кошти, орган досудового розслідування до цього часу не встановив. На цей час пройшло вже більше дев`яти років з часу спричинення майнової шкоди у особливо великому розмірі та відкриття кримінального провадження (порушення кримінальної справи), однак винні особи до цього часу не встановлені, і відповідно майнова шкода йому до цього часу не відшкодована. На його неодноразові звернення до Міністерства внутрішніх справ України, Генерального прокурора України, Голови служби безпеки України, Голови Національного банку з проханням посприяти ефективному досудовому розслідуванню він отримав тільки нічого не значущі відписки. Внаслідок тривалих неправомірних дій працівників органу досудового розслідування під час виконання ними своїх службових обов`язків йому спричинена моральна шкода, яка полягає в тому, що внаслідок неправомірної бездіяльності слідчих у вигляді неефективного, довготриваючого досудового розслідування злочину, протягом більше 9-ти років він переживає тривалий нервовий стрес. Він неодноразово змушений був звертатись до Президента України, прокурора Дніпропетровської області та суду для захисту своїх прав. Все перераховане викликає в нього душевні переживання та порушує його звичайний ритм життя. Так, він змушений був витрачати свій вільний час і кошти на захист свого порушеного права у різних державних інстанціях, що в свою чергу вимагає від нього додаткових зусиль та організації свого життя. Також спричинена йому моральна шкода полягає у порушенні його прав, свобод та законних інтересів стосовно неприйняття передбачених законом заходів з боку органу досудового розслідування щодо притягнення до кримінальної відповідальності винної особи, яка свідомо спричинила йому майнову шкоду у особливо великих розмірах. Тому позивач просив, стягнути на його користь з єдиного казначейського рахунку, відкритого Державною казначейською службою України у Національному Банку України компенсацію за спричинену моральну шкоду, заподіяну бездіяльністю та неефективним з недотриманням розумних строків досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000270 слідчими поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області в сумі 100000,00 грн.

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2020 року задоволено частково позовні вимоги, вирішено стягнути на користь ОСОБА_1 з єдиного казначейського рахунку, відкритого Державною казначейською службою України в Національному Банку України, компенсацію за спричинену моральну шкоду, заподіяну бездіяльністю органу досудового розслідування, слідчими поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області в сумі 50000,00 (п`ятдесят тисяч) грн.; взадоволенні решти позовних вимог відмовлено; стягнути із Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області в рахунок держави судовий збір в сумі по 840,80 грн.

В апеляційній скарзі ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Із зазначеним вище рішенням також не погодилась ОСОБА_1 та звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, ставить питання про зміну оскаржуваного рішення в частині розміру стягнутої з відповідачів на користь позивача грошової компенсації за спричинену позивачу моральну шкоду в розмірі 50000,00 грн. стягнувши з відповідачів на користь позивача грошову компенсацію за спричинену моральну шкоду в розмірі 100000,00 грн. (а.с.138-141).

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційних скарг та скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового судового рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 02.09.2011 року була порушена кримінальна справа за № 03111392 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.15.ч. 2 ст. 190 КК України. В зв`язку з набранням чинності новим КПК України, 29.01.2013 року до ЄРДР були внесені відомості за № 0000270.

Вказана кримінальна справа, в подальшому кримінальне провадження, була порушена за фактом того, що 29.08.2011 року невстановлена особа, видаючи себе з представника ТОВ «Луї Дрейфус Комодітіз Україна ЛТД» в с. Павлогригорівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області надала фіктивний договір поставки зерна ріпаку № кп-11/08/112 від 29.08.2011 року, укладеного начебто від імені сільськогосподарського фермерського господарства «Романцівське», засновником та єдиним учасником якого на той час був позивач, і заволоділа внаслідок вказаних шахрайських дій, належним СФГ «Романцівське»» ріпаком в кількості 507665,00 кг., та в подальшому привласнила собі грошові кошти в розмірі 2289569,15 грн.

Позивач визнаний потерпілим від вищевказаного злочину та йому була вручена пам`ятка потерпілого. Внаслідок вчинення злочину позивачеві була спричинена майнова шкода в розмірі 2 289 569.15 грн., станом на 2011 рік.

Починаючи з кінця 2012 року позивач звертався до вищестоящих інстанцій зі зверненнями та скаргами стосовно розслідування вищевказаного злочину.

З відповіді прокуратури Верхньодніпровського району Дніпропетровської області від 05.11.2012 року вбачається, що слідство у справі № 03111392 та вказівки прокуратури району і слідчого управлення ГУМВС України в області не виконуються. В зв`язку з цим 30.10.2012 року прокуратурою району винесено постанову про порушення дисциплінарного провадження відносно в.о. начальника слідчого відділення Верхньодніпровського РВ ГУМВС та старшого слідчого щодо безпідставного невиконання вказівок безпосереднього керівництва та наглядового органу, самоусунення від виконання своїх обов`язків щодо об`єктивного, повного та всебічного дослідження всіх обставин справи, встановлення винних осіб, притягнення їх до встановленої законом відповідальності та захисту прав і інтересів потерпілих осіб (а.с.5).

Також позивач неодноразово звертався до Міністерства внутрішніх справ України, Генерального прокурора України та інших органів з проханням посприяти ефективному досудовому розслідуванню, що підтверджується наданими позивачем відповідями на його звернення (а.с.6-20).

Як вбачається із відзиву на позовну заяву, протягом 2011-2012 та почату 2013 року за вказаним вище кримінальним провадженням проводилась значна кількість слідчих та розшукових дій, спрямованих на розкриття чиненого злочину та встановлення винної особи.

В подальшому, з січня 2013 року по квітень 2019 року будь-які слідчі дії за вказаним кримінальним провадженням не вчинялись. Тобто починаючи з січня 2013 року зазначене вище кримінальне провадження фактично перебувало в провадженні СВ Верхньодніпровського ВП Жовтоводського ВП ГУПН в Дніпропетровській області, але будь-яких слідчих та розшукових дій за ним не вчинялось.

Апеляційним судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2019 року по справі №173/944/19, задоволено скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність слідчого; визнано неправомірною бездіяльність старшого слідчого СВ Верхньодніпровського ВП Жовтоводського ВП Луценко О.В. щодо нерозгляду клопотання ОСОБА_1 ; зобов`язано старшого слідчого СВ Верхньодніпровського ВП Жовтоводського ВП Луценко О.В. у триденний строк розглянути клопотання ОСОБА_1 та прийняти за наслідками його розгляду відповідне процесуальне рішення у відповідності до ст.220 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2019 року по справі №173/2621/19, задоволено частково вимоги за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність прокурора; зобов`язано заступника керівника Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області Гутарова Д.О., чи іншого уповноваженого прокурора повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 від 05.09.2019 на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування кримінального провадження №0000270, внесеного Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 січня 2013 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.15. ч.4 ст.190, протягом 72 годин з моменту отримання копії ухвали слідчого судді, вчинити відповідні процесуальні дії за наслідками її розгляду або надати на неї відповідь у вигляді вмотивованої постанови за результатами її розгляду; в іншій частині вимоги за скаргою залишено без задоволення.

Згідно відповіді ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області від 30.04.2020 №2/Р-18, за результатами розгляду клопотання ОСОБА_1 від 02.04.2020 щодо неналежного досудового розслідування кримінальної справи №03111392 від 02.09.2011 встановлено, що 02.09.2011 Верхньодніпровським РВ ГУМВС за заявою ОСОБА_1 порушено кримінальну справу №03111392 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000270 за ч.1 ст.15, ч.4 ст.190 КК України. На стадії досудового розслідування ОСОБА_1 визнано потерпілим, надано доручення в порядку ст.40 КПК України оперативному підрозділу для проведення слідчих (розшукових) дії. Досудове розслідування триває та вживаються заходи до встановлення об`єктивних обставин події. СУ ГУНП вивчено стан досудового розслідування кримінального провадження №0000270 та надано вказівки на проведення додаткових слідчих (розшукових) дій, виконання яких взято на контроль (а.с.81).

Листом Прокуратури Дніпропетровської області від 15.05.2020 №04/2/2-639-12, який адресовано ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області та ОСОБА_1 було роз`яснено, що розгляд доводів, викладених у зверненні ОСОБА_1 в межах компетенції необхідно провести згідно з вимогами чинного кримінального процесуального законодавства; про результати розгляду звернення інформувати заявника у встановлений законом строк; одночасно заявнику роз`яснено, що із Закону України "Про звернення громадян" виключено ст.29 щодо здійснення прокурорського нагляду за додержанням законодавства про звернення громадян, у зв`язку з чим проведення перевірок з питань не надання відповіді на клопотання , у тому числі в органах Національної поліції України, виходить за межі повноважень органів прокуратури (а.с.82).

За частиною першою статті 16 ЦК України, частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У статтях 55, 56 Конституції України закріплено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.

При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Отже, позивач повинен довести не тільки протиправність поведінки відповідача, а й наявність самої моральної шкоди та причинний зв`язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

Відповідно до цієї норми обов`язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу Україна.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши десятирічну тривалість досудового слідства, тяганину у прийнятті процесуального рішення; встановивши факт неправомірних дій посадових осіб органу досудового слідства, з урахуванням конкретних обставин справи та характеру правопорушення, глибини душевних страждань, яких зазнав позивач унаслідок бездіяльності органів слідства, вимог розумності, добросовісності, виваженості та справедливості, тривалості моральних страждань позивача, у зв`язку з необхідністю докладання додаткових зусиль для розгляду його звернень, - судова колегія вважає доведеною спричинення моральної шкоди позивачу вищевказаною бездіяльністю відповідача Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, з якого на користь позивача підлягає стягненню моральна шкоду у достатньому та необхідному розмірі 30000,00 грн.

Відповідно до частини другої статті 2, частини першої статті 170 ЦК України учасниками цивільних відносин є: держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права. Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2018 року в справі 910/23967/16 (провадження № 12-110гс18) вказано, що кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (частина друга статті 2 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Резолютивні частини рішень не повинні містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено безспірне списання.

Тобто кошти на відшкодування шкоди державою підлягають стягненню з Державного бюджету України. У таких справах резолютивна частина судового рішення не повинна містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено стягнення коштів.

Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року по справі №554/5980/18.

З урахуванням наведеного вище, встановивши, що Державна казначейська служба України не є стороною спірних правовідносин, - в задоволенні позовних вимог до Державної казначейської служби України повинно бути відмовлено у повному обсязі. На користь позивача підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 30000,0 грн з Державного бюджету України.

На викладене вище місцевий суд уваги не звернув; дійшов помилкового висновку щодо стягнення грошових коштів "з єдиного казначейського рахунку, відкритого Державною казначейською службою України в Національному Банку України".

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційних скарг, скасування рішення місцевого суду та ухвалення нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області - задовольнити частково.

Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2020 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) моральну шкоду у розмірі 30000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в задоволенні позову до Державної казначейської служби України - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді