Справа № 522/4713/20
Провадження №2/522/1942/21
21 квітня 2021 року Приморський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого судді Свяченої Ю.Б.,
при секретарі Шеян І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою ОСОБА_2 в якій просив стягнути з відповідача на його користь грошові кошти у розмірі 185 000, 00 дол. США та 3 % річних від простроченої суми боргу у розмірі 3079,46 дол. США.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 в позовній заяві зазначив, що 20 грудня 2018 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого він передав ОСОБА_2 грошову суму у розмірі 200000 дол. США. Відповідач зобов`язався виконати грошові зобов`язання до 31 грудня 2019. Вказані обставини підтверджується розпискою, підписаної відповідачем. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2019 року стягнуто з ОСОБА_2 частину боргу за вказаним договором позики у розмірі 15 000 дол. США.. Тому, позивач просить суд стягнути із ОСОБА_2 залишок боргу у розмірі 185 000, 00 дол. США та 3 % річних від простроченої суми боргу у розмірі 3079,46 дол. США.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2020 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 03 червня 2020 року.
У підготовче засідання 03 червня 2020 року з`явився представник позивача. Відповідач у підготовче засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суд не повідомляв. Підготовче засідання відкладено на 06 липня 2020 року.
У підготовче засідання 06 липня 2020 року сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись. Від представника позивача до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи з підстав підозри захворювання на Covid-19 . Підготовче засідання відкладено на 24 вересня 2020 року.
З 26 серпня 2020 року по 11 вересня 2020 року головуюча суддя знаходилась у щорічній основній відпустці.
У підготовче засідання 24 вересня 2020 року з`явився представник позивача. Відповідач у підготовче засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суд не повідомляв. Підготовче засідання відкладено на 24 листопада 2020 року.
У підготовче засідання 24 листопада 2020 року з`явився представник позивача. Відповідач у підготовче засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суд не повідомляв. Протокольною ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 23 лютого 2021 року.
У судове засідання 23 лютого 2021 року з`явився представник позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суд не повідомляв.
Представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити у повному обсязі, посилаючись на доводи викладені в позовній заяві. Судове засідання відкладено на 21 квітня 2021 року.
У судове засідання 21 квітня 2021 року сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Відповідач про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином. Правом на подачу відзиву на позовну заяву відповідач не скористався. До суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутністю та підтримання позовних вимог та проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Згідно до п. п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, у зв`язку з повторною неявкою відповідача, неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів у заочному порядку.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї докази, оцінивши їх у сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 грудня 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений договір позики, згідно якого позивач передав відповідачу грошову суму у розмірі 200000 дол. США., зі строком повернення до 31 грудня 2019 року.

Вказані кошти були отримані відповідачем, що підтверджується договором позики від 20 грудня 2018 року підписаною власноручно ОСОБА_2 .

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2019 року стягнуто з ОСОБА_2 частину боргу за вказаним договором позики у розмірі 15 000 дол. США.

На даний час грошове зобов`язання ОСОБА_2 за договором позики від 20 грудня 2018 року складає 185 000 дол. США., які відповідачем не виконано.

Відповідно до ст.. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст.. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, 2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст.. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 524 ЦК України, зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні.

Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Таким чином, у зв`язку з невиконанням взятих на себе відповідачем зобов`язань, з ОСОБА_2 підлягають стягненню на користь ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 185000 дол. США, а також 3 % річних від простроченої суми, які, відповідно до наданого позивачем та не оспореного відповідачем розрахунку складають 3079 дол. США 49 центів.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках.

Відповідно до ч.1 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до змісту ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Судом встановлено, що за подання даного позову позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору в розмірі 10510 грн., що підтверджується квитанцією за № 0.0..1 від 18 березня 2020 року, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат по сплаті судового збору у розмірі 10510 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. ст. ст. 524, 526, 629, 1046, 1047, 1049 ЦК України 12, 13, 81, 89, 95, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_2 ) заборгованість у розмірі 185 000 (сто вісімдесят п`ять) дол США та 3 % річних у розмірі 3 079 ( три тисячі сімдесят дев`ять ) дол. США 46 центів.

Стягнути з ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 10510 ( десять тисяч п`ятсот десять) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст судового рішення виготовлено 29 квітня 2021 року.

Суддя: Ю.Б. Свячена