Справа № 266/1873/21
Провадженя№ 2-о/266/79/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2021 року м. Маріуполь Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Пантелєєва Д.Г., за участю секретаря судового засідання Широкової Г.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Маріуполя цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності документів, заінтересована особа ОСОБА_2 ,
29.03.2021 року заявник звернувся до суду з даною заявою, в обґрунтування якої зазначив наступне.
Ухвалою судді від 30.03.2021 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду та витребувано з Другої маріупольської нотаріальної контори копію спадкової справи.
У судове засідання ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_7 не з`явилися, при цьому від них надійшли до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні заяви наполягали.
Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, однак 23.04.2021 року подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти задоволення заяви.
На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явились.
Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 5 ст.268 ЦПК України встановлено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.315 ЦПК України).
Відповідно до ч.1 ст.316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.
Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу у відповідності до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так як саме одержання цього документу, а як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можливо встановити належність громадянину такого документу, який є правовстановлюючим.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_1 , батьками якого зазначено: ОСОБА_3 батьком, ОСОБА_2 - матір`ю, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 . (а.с.20).
Відповідно до копії свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_3 , виданого 03.05.2019 року Приморським районним у м. Маріуполі ВДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.18).
25.12.1981 року відділом комунального господарства виконавчого комітету Ждановської міської ради народних депутатів, ОСОБА_6 , видано свідоцтво № НОМЕР_1 про право приватної власності на будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.10).
З державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ- ДН №159425 від 18.05.2000 року вбачається, що державний акт був виданий на ім`я ОСОБА_3 на підставі рішення Маріупольської міської ради від 16.02.2000 року за №58/2, відповідно до якого останньому передається у приватну власність земельна ділянка, площею 0,0557 гектарів за адресою: АДРЕСА_1 , для обслуговування житлового будинку та господарських споруд. (а.с.13).
З відповіді Другої маріупольської державної нотаріальної контори, на виконання ухвали Приморського районного суду м. Маріуполя від 30.03.2021 року вбачається, що інформація щодо заведення спадкової справи до майна ОСОБА_3 відсутня. (а.с.28).
З роз`яснень, наданих приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Тулаінова Е.А. випливає, що правовстановлюючий документ, а саме свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок АДРЕСА_2 , виданий на ім`я померлого ОСОБА_3 та свідоцтво про смерть мають розбіжності у прізвище власника будинку; а також враховуючи, що ОСОБА_1 не була відкрита спадкова справа після померлого ОСОБА_3 та не отримано свідоцтво про право на спадщину, приватним нотаріусом Тулаіновим Е.А. надано ОСОБА_1 роз`яснення щодо неможливості укладення договору дарування зазначеного житлового будинку та рекомендовано звернутися до суду з заявою щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документу на будинок. (а.с.40).
Разом з тим, судом встановлено, що внести зміни або виправлення до правовстановлюючого документа в іншому порядку неможливо.
Вказане свідчить про відсутність об`єктивної можливості приведення оспорюваного документа у відповідність до вимог закону.
В той же час факт належності померлому ОСОБА_3 на праві приватної власності житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , знайшов своє підтвердження, відповідно до наявних у справі письмових доказів.
Доказів, які б спростовували вищевикладене суду не надано.
Таким чином, враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, оскільки необхідно для реалізації своїх прав, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Судові витрати компенсуванню не підлягають та відносяться на рахунок заявника.
Керуючись ст.ст. 3, 81, 258, 259, 315-319 ЦПК України, суд
Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності документів, заінтересована особа ОСОБА_2 задовольнити.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою:http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя: Д.Г.Пантелєєв