Справа № 456/2901/20
Провадження № 2/456/344/2021
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

17 березня 2021 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Шрамка Р. Т. ,

з участю секретаря: Панилик О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрий цивільну справу № 453/2901/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Моршинської міської ради про припинення права на частку у спільному майні житловому будинку разом з господарськими будівлями і спорудами,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просить припинити право власності відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1/7 частку житлового будинку А-1, загальною площею 67,9 кв.м., житловою площею 36,4 кв.м. разом з відповідною часткою належних до нього господарських будівель і споруд: сарай Б, вбиральня Д, огорожа №1, колодязь К, розташованого АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач є дядьком позивача (рідним братом батька), а треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є синами позивачки. Сторони є співвласниками одного житлового будинку разом з господарськими будівлями і спорудами розташованого в АДРЕСА_1 . Позивачу належить 4/7 частин , зокрема: 1/7 частина на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 07.03.2001 та 3/7 частини на підставі договору дарування від 24.12.2001 серії АЕІ №257783.

Відповідачу ОСОБА_2 та третім особам ОСОБА_3 , ОСОБА_4 належить по 1/7 частині на підставі свідоцтва про право власності від 07.03.2001 серії НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 . Житловий будинок А-1 є одноповерховим, дерев`яним, загальною площею 67,9 кв.м., житловою площею 36,4 кв.м. та до нього належать господарські будівлі та споруди: сарай Б, вбиральня Д, огорожа №1, колодязь К.

Ринкова вартість майна становить 184 840 грн., відповідно 1/7 частка відповідача ОСОБА_2 становить 26 405,72 грн. Відповідач ОСОБА_2 вибув з житлового будинку в 1976 році у Тюменську область, Російської Федерації та повернувшись в 1990 році зареєстрував своємісце проживання і знову повернувся в Росію. В 1994 році відповідач приїжджав у відпуск, знівся з реєстрації і після цього жодного разу не навідувався додому.

Технічний стан будинку є незадовільний та потребує капітального ремонту. Частка відповідача в будинку 9,7 кв.м. є недостатньою для облаштування його житла та спільне володіння, користування майном із трьома сім`ями є неможливим, а тому позивач змушена звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, хоча подав заяву про розгляд справи за його відсутності та позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, хоча подав заяву про розгляд справи за його відсутності та позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Представник третьої особи Моршинської міської ради в судове засідання не з`явився, хоча подав заяву про розгляд справи за їх відсутності та просили задоволити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи те, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення, проти такого вирішення справи позивач не заперечив.

Суд, заслухавши позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва серії НОМЕР_1 право власності на 1/7 частину житлового будинку в АДРЕСА_1 належить позивачу ОСОБА_1 /а.с.8/.

Згідно договору дарування житлового будинку, посвідченого 24.12.2001 державним нотаріусом Стрийської державної нотаріальної контори Костур У.Т., позивач ОСОБА_1 прийняла в дар 3/7 частин житлового будинку разом з відповідною частиною господарських споруд, які знаходяться в АДРЕСА_1 /а.с.9/.

Відповідно до свідоцтва серії НОМЕР_3 право власності на 1/7 частину житлового будинку в АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 /а.с.10/.

Відповідно до свідоцтва серії НОМЕР_4 право власності на 1/7 частину житлового будинку в АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 /а.с.11/.

Відповідно до свідоцтва серії НОМЕР_2 право власності на 1/7 частину житлового будинку в АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 /а.с.12/.

На замовлення позивача ОСОБА_1 виготовлено звіт про оцінку майна, який виконано ФОП ОСОБА_6 згідно якого, станом на 27.12.2019 загальна вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами становить 184 840 грн./а.с.13-45/.

Частинами 1, 2 та 4ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників , якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених п. п. 1 - 3 ч. 1ст. 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном. Вказаний висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 16 січня 2012 року № 6-81цс11, від 02 липня 2014 року № 6-68цс14.

Згідно правового висновку Верховного Суду України від 13 січня 2016 року у справі № 62925цс15, з врахуванням закріплених в п.6 ст. 3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності, що спонукають суд до врахування при вирішенні спору інтересів обох сторін, при розгляді справ, у яких заявляються вимоги одного зі співвласників про припинення його права на частку у спільному майні шляхом отримання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки, виділ якої є неможливим, суди мають встановити наступне: чи дійсно є неможливим виділ належної позивачу частки в натурі або чи не допускається такий виділ згідно із законом; чи користуються спільним майном інші співвласники відповідачі по справі; чи сплачується іншими співвласниками, які володіють та користуються майном, матеріальна компенсація позивачу за таке володіння та користування відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України; чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на спільне майно та чи не становитиме це для них надмірний тягар.

Вирішуючи спір на підставі наявних у матеріалах справи доказів, суд виходить з того, що частка відповідача в порівнянні з часткою позивача є незначною, реальний виділ вказаної частки є неможливим, відповідач не користується спірним житловим будинком, а тому припинення його права власності не завдасть істотної шкоди. Отже, враховуючи той факт, що спільне володіння і користування майном між сторонами неможливе, тому наявні підстави, передбачені ст. 365 Цивільного кодексу України, мають місце в даних правовідносинах.

Вирішуючи даний позов судом враховано, що частка відповідача у спірному житловому будинку є незначною і не може бути виділена в натурі, дане майно є неподільним, зі слів позивача спільне володіння і користування будинком є неможливим, припинення права власності відповідача на 1/7 частку у спільному майні не завдасть істотної шкоди його інтересам, позивач попередньо вніс вартість цієї частки на депозитний рахунок суду.

Беручи до уваги вище наведене, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити та припинити право спільної часткової власності відповідача ОСОБА_2 на 1/7 частину житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на 1/7 частину даного житлового будинку разом з відповідною часткою господарських будівель та споруд та стягнути з позивача на користь відповідача в рахунок вартості 1/7 частини житлового будинку разом з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що за адресою АДРЕСА_1 грошову компенсацію в сумі 26 405,72 грн., яка внесена ОСОБА_1 на депозитний рахунок Стрийського міськрайонного суду Львівської області згідно квитанції № 0.0..1 від 02.12.2020.

Керуючись ст.ст.10,12,76,81,89,259,263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 356, 358, 365 ЦК України суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

Припинити право власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1/7 частки житлового будинку А-1, загальною площею 67.9 кв.м., житловою площею 36.4 кв.м. разом з відповідною часткою належних до нього господарських будівель і споруд: сарай Б, вбиральна Д, огорожа №1, колодязь К, який розташований в АДРЕСА_1 та виплатити ОСОБА_2 компенсацію вартості 1/7 частки у спільному майні у розмірі 26405 (двадцять шість тисяч чотириста п`ять) грн. 72 коп., які внесені на рахунок ТУ ДСА України згідно квитанції №0.0..1 від 02.12.20 на користь ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і.д.н. НОМЕР_5 , право власності на 1/7 частки житлового будинку А-1, загальною площею 67.9 кв.м., житловою площею 36.4 кв.м. разом з відповідною часткою належних до нього господарських будівель і споруд: сарай Б, вбиральна Д, огорожа №1, колодязь К, який розташований в АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_2 .

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Повний текст рішення суду виготовлений 28 березня 2021р.

Суддя Р. Т. Шрамко