ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/964/21 Суддя - доповідач - Храпак Н.М.
Категорія - 310000000
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2021 р.м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Бершадська Г. В., Костів О. З.,

за участю секретаря - Стецюк М.А.

та сторін: позивача ОСОБА_1 та її представника адвоката Череватого П.М., відповідача ОСОБА_2 та його представника адвоката Карпи М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №607/22268/20 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Череватого Петра Миколайовича на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 травня 2021 року, ухваленого суддею Вийванко О.М., повний текст якого складений 03 червня 2021 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

у грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом, який був уточнений під час розгляду справи, до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя: 1) визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , припинивши право спільної сумісної власності сторін на вказану квартиру; 2) визнати ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_2 , припинивши право спільної сумісної власності сторін на вказану квартиру; 3) стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 38 135 гривень у рахунок компенсації вартості 1/2 (одної другої) частки транспортного засобу - автомобіля марки "Volkswagen Passat", номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , припинивши право спільної сумісної власності сторін на вказаний транспортний засіб, а також стягнути судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що 22 липня 2007 між сторонами було зареєстровано шлюб, який рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 вересня 2019 року було розірвано. За час подружнього життя спільними зусиллями та коштами сторонами було, придбано квартиру АДРЕСА_1 , квартиру АДРЕСА_2 та транспортний засіб "Volkswagen Passat", номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 . Вказане майно є спільною сумісною власністю. Однак, сторони протягом тривалого часу після фактичного припинення шлюбних відносин не можуть досягнути згоди про порядок поділу їх спільного майна. У зв`язку із недосягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивач просить позов задовольнити.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 травня 2021 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - задоволено частково.

У порядку поділу спільного сумісного майна подружжя:

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності на транспортний засіб марки "Volkswagen Passat", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 частини транспортного засобу марки "Volkswagen Passat", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в розмірі 38 135 (тридцять вісім тисяч сто тридцять п`ять) гривень.

У задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.

Додатковим рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 липня 2021 року заяву представника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6 306 (шість тисяч триста шість) гривень сплаченого судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 витрати пов`язані із забезпеченням доказів та вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду в розмірі 2 100 (дві тисячі сто) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 понесені витрати пов`язані із наданням правничої допомоги в розмірі 8 000 (вісім тисяч) гривень.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Череватий Петро Миколайович просить рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 травня 2021 року у цивільній справі №607/22268/20 в частині поділу квартири АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_2 - скасувати та прийняти в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, а саме: визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , припинивши право спільної сумісної власності сторін на вказану квартиру; визнати ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_2 , припинивши право спільної сумісної власності сторін на вказану квартиру, а також стягнути судові витрати, посилаючись на те, що вказане рішення є обґрунтованим та законним лише в частині розподілу спільного майна подружжя транспортного засобу марки "Volkswagen Passat", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , а в іншій частині судом було неповно з`ясовано обставини справи, порушено норми процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги представник ОСОБА_1 - адвокат Череватий П.М. зазначив, що позивач наголошувала, що поділ спільного нерухомого майна у рівних частинах і визнання за сторонами права власності на 1/2 частини спірного майна і залишення його у спільній частковій власності не тільки не вирішить спір, а призведе до ускладнення обставин та створення нових спорів щодо користування та розпорядження майном, яке залишиться у спільній, тепер вже частковій власності. ОСОБА_1 вказувала, що не може надалі проживати в одній квартирі разом зі своїм колишнім чоловіком, оскільки між ними виникають постійні сварки та конфлікти. Останній систематично порушує правила співжиття та вчиняє домашнє насильство, робить її життя нестерпним і притягувався до адміністративної відповідальності за домашнє насильство. Як вказано у висновках про вартість майна: квартира АДРЕСА_1 становить 642 270 гривень; квартира АДРЕСА_2 становить 648 330 гривень. Позивач з метою вирішення спору погоджувалася і погоджується на виділення у її особисту власність меншої по вартості квартири та не бажає стягувати з відповідача грошову компенсацію за різницю у вартості квартири. Також вказує на те, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає у квартирі АДРЕСА_1 і офіційно працює в УДМС України в Тернопільській області, яке територіально знаходиться в м. Тернополі. Зазначає те, що суд невірно застосував норми права, а саме: статі 364, 365 ЦК України та ч.1 ст.70 СК України. Окрім того, позивач зважаючи на своє скрутне матеріальне становище не в змозі виплатити відповідачу вартість його частки у квартирі. Відповідач в суді першої інстанції вказав на те, що квартира АДРЕСА_2 , фактично перебуває виключно у його володінні та здається в оренду стороннім особам.

Від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу відхилити, посилаючись на те, що суд першої інстанції в частині розподілу нерухомого майна прийняв законне та обґрунтоване рішення. Вказує, що квартира в смт. В. Березовиця є кращою та дорожчою і не заперечує, щоб визнати її за ОСОБА_1 , а за собою в м. Тернополі.

20 жовтня 2021 року через канцелярію суду ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали заяву про укладення мирової угоди, на підставі статті 207 ЦПК України, в якій вказано:

1. У порядку поділу спільного майна подружжя Сторони домовилися:

1) визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_3 ) право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 , припинивши право спільної сумісної власності Сторін на вказану квартиру;

2) визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_4 ) право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_2 , припинивши право спільної сумісної власності Сторін на вказану квартиру;

3) визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_4 ) право особистої приватної власності на транспортний засіб марки "Volkswagen Passat", номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_5 , припинивши право спільної сумісної власності Сторін на вказаний транспортний засіб.

2. У зв`язку із визнанням за ОСОБА_2 права особистої приватної власності на транспортний засіб марки "Volkswagen Passat", номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_6 , д.н.з. НОМЕР_7 , Сторони домовилися, що ОСОБА_2 сплачує на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 38 135 (тридцять вісім тисяч сто тридцять п`ять) гривень 00 копійок, в якості грошової компенсації за 1/2 (одну другу) частину власності ОСОБА_1 у вказаному майні.

Підписанням даної мирової угоди ОСОБА_1 підтверджує факт отримання нею від ОСОБА_2 грошових коштів вказаних у даному пункті.

3. Підписанням даної мирової угоди ОСОБА_1 також підтверджує те, що нею у повному обсязі отримано від ОСОБА_2 грошові кошти, які були стягнуті з останнього, як судові витрати, відповідно до додаткового рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 липня 2021 року, прийнятого у даній справі.

4. Сторони домовилися, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , втрачає своє право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 , з дня набрання законної сили судового рішення, яким затверджена дана мирова угода.

5. Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 укладенням даної мирової угоди підтверджують те, що під час їх спільного подружнього життя не було набуто іншого майна, яке б підлягало розподілу, окрім того, яке є об`єктом поділу даної мирової угоди.

6. Сторони за цією мировою угодою, беруть на себе зобов`язання не чинити одна-одній будь-яких перешкод у користуванні майном, яке є предметом даної мирової угоди.

7. Сторони укладають дану мирову угоду повністю усвідомлюючи значення своїх дій та згідно з їх вільним волевиявленням, будучи обізнаними із вимогами ЦК України та СК України. Наслідки укладення даної мирової угоди та закриття провадження в справі, передбачені ст.ст.207, 255, 256 ЦПК України, Сторонам роз`яснені та зрозумілі.

8. Сторони просять суд визнати дану мирову угоду та закрити провадження по справі.

Відповідно до ч.7 ст.49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Статтею 207 ЦПК України встановлено, що мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо:

1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або

2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Згідно з частинами 1, 2 статті 208 ЦПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою.

Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження".

У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Відповідно до ст.373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

У судовому засіданні апеляційного суду позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Череватий П.М., відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Карпа М.М. підтримали подану сторонами заяву та просили визнати і затвердити мирову угоду, провадження у справі закрити.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Мирову угоду від 20 жовтня 2021 року укладено сторонами та підписано позивачкою - ОСОБА_1 та відповідачем - ОСОБА_2 .

У спільній заяві про затвердження мирової угоди, підписаній ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , зазначено, що сторони усвідомлюють правові наслідки укладення мирової угоди та наслідки закриття провадження у справі у зв`язку з укладенням мирової угоди, передбачені ст.207-208, 255-256, 373 ЦПК України.

Апеляційний суд перевірив умови, визначені частинами 1, 5 статті 207 ЦПК України, підстав для відмови у затвердженні мирової угоди не встановлено.

Враховуючи, що мирова угода, укладена сторонами, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вчинена в інтересах сторін по справі, наявні підстави для задоволення спільної заяви сторін про затвердження мирової угоди від 20 жовтня 2021 року у справі №607/22268/20.

Пунктом 5 частини 1 статті 255 ЦПК України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Згідно з ч.1 ст.377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про затвердження мирової угоди, та відповідно до ст.373 ЦПК України визнає нечинними судові рішення першої інстанції та закриває провадження у справі №607/22268/20.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету (ч.2 ст.255 ЦПК України).

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 10 серпня 2021 року задоволено частково клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Череватого Петра Миколайовича про звільнення від сплати судового збору і відстрочено сплату судового збору в розмірі 9 459 (дев`ять тисяч чотириста п`ятдесят дев`ять) гривень, ОСОБА_1 до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ч.2 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

Як зазначено в ч.4 ст.142 ЦПК України якщо сторони під час укладення мирової угоди не передбачили порядку розподілу судових витрат, кожна сторона у справі несе половину судових витрат.

Враховуючи приписи зазначених норм, а також те, ОСОБА_1 було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, таким чином, колегія суддів вважає, що судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції слід стягнути з сторін в рівних частинах, а саме: з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , Паспорт Серія НОМЕР_8 , виданий Збаразьким РВ УМВС України в Тернопільській області 29 лютого 2008 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) в розмірі 2 364 (дві тисячі триста шістдесят чотири) гривні 75 копійок, та з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , Паспорт Серія НОМЕР_9 , виданий Збаразьким РВ УМВС України в Тернопільській області 18 травня 1999 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) в розмірі 2 364 (дві тисячі триста шістдесят чотири) гривні 75 копійок в користь держави.

Керуючись ст. ст. 35, 207, 208, 255, 256, 259, 261, 373, 374, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Спільну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди - задовольнити.

Затвердити мирову угоду від 20 жовтня 2021 року, у цивільній справі №607/22268/20, у такій редакції:

"Ми, що нижче підписалися, позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП - НОМЕР_3 ), та відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП - НОМЕР_4 ), разом за текстом - Сторони, обговоривши між собою предмет позову про поділ майна подружжя, що перебуває на розгляді Тернопільського апеляційного суду (цивільна справа №607/22268/20, провадження №22-ц/817/964/21), керуючись вимогами ст.207 ЦПК України, уклали дану мирову угоду у відповідності до умов якої:

1. У порядку поділу спільного майна подружжя Сторони домовилися:

1) визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_3 ) право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 , припинивши право спільної сумісної власності Сторін на вказану квартиру;

2) визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_4 ) право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_2 , припинивши право спільної сумісної власності Сторін на вказану квартиру;

3) визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_4 ) право особистої приватної власності на транспортний засіб марки "Volkswagen Passat", номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_5 , припинивши право спільної сумісної власності Сторін на вказаний транспортний засіб.

2. У зв`язку із визнанням за ОСОБА_2 права особистої приватної власності на транспортний засіб марки "Volkswagen Passat", номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_6 , д.н.з. НОМЕР_7 , Сторони домовилися, що ОСОБА_2 сплачує на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 38 135 (тридцять вісім тисяч сто тридцять п`ять) гривень 00 копійок, в якості грошової компенсації за 1/2 (одну другу) частину власності ОСОБА_1 у вказаному майні.

Підписанням даної мирової угоди ОСОБА_1 підтверджує факт отримання нею від ОСОБА_2 грошових коштів вказаних у даному пункті.

3. Підписанням даної мирової угоди ОСОБА_1 також підтверджує те, що нею у повному обсязі отримано від ОСОБА_2 грошові кошти, які були стягнуті з останнього, як судові витрати, відповідно до додаткового рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 липня 2021 року, прийнятого у даній справі.

4. Сторони домовилися, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , втрачає своє право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 , з дня набрання законної сили судового рішення, яким затверджена дана мирова угода.

5. Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 укладенням даної мирової угоди підтверджують те, що під час їх спільного подружнього життя не було набуто іншого майна, яке б підлягало розподілу, окрім того, яке є об`єктом поділу даної мирової угоди.

6. Сторони за цією мировою угодою, беруть на себе зобов`язання не чинити одна-одній будь-яких перешкод у користуванні майном, яке є предметом даної мирової угоди.

7. Сторони укладають дану мирову угоду повністю усвідомлюючи значення своїх дій та згідно з їх вільним волевиявленням, будучи обізнаними із вимогами ЦК України та СК України. Наслідки укладення даної мирової угоди та закриття провадження в справі, передбачені ст.ст.207, 255, 256 ЦПК України, Сторонам роз`яснені та зрозумілі.

8. Сторони просять суд визнати дану мирову угоду та закрити провадження по справі".

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 травня 2021 року та додаткове рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 липня 2021 року - визнати нечинними.

Провадження у цивільній справі №607/22268/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - закрити.

Сторони ознайомлені зі змістом ст.207-208, 255-256, 373 ЦПК України і усвідомлюють наслідки укладення мирової угоди.

Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції слід стягнути з сторін в рівних частинах, а саме: з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , Паспорт Серія НОМЕР_8 , виданий Збаразьким РВ УМВС України в Тернопільській області 29 лютого 2008 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) в розмірі 2 364 (дві тисячі триста шістдесят чотири) гривні 75 копійок, та з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , Паспорт Серія НОМЕР_9 , виданий Збаразьким РВ УМВС України в Тернопільській області 18 травня 1999 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) в розмірі 2 364 (дві тисячі триста шістдесят чотири) гривні 75 копійок в користь держави.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 21 жовтня 2021 року.

Головуючий

Судді