Справа № 185/2769/21
Провадження № 2/185/2032/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2021 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Перекопського М.М.,

за участю секретаря судового засідання Величко А.О.,сторін,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Комунальне підприємство "Павлоградтеплоенерго", Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Ленінградська, 25", про відшкодування витрат на утримання квартири в порядку регресу, -

встановив:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила стягнути з відповідача на її користь витрати на утримання квартири в порядку регресу в розмірі 11369,58 грн.

Позов обґрунтовано тим, що позивач перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в період якого була придбана квартира АДРЕСА_1 , яка була оформлена на відповідача. Позивач виконала солідарний обов`язок щодо оплати витрат на утримання зазначеної квартири, що виник за період часу вже після розірвання шлюбу в сумі 22739,16 грн, з яких: 17019,00 грн - за опалення квартири; 5720,16 грн - внески на утримання будинку та прибудинкової території.

Ухвалою суду від 19 квітня 2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні.

Заслухавши пояснення сторін, ознайомившись з письмовими доказами, повно та всебічно дослідивши усі обставини справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст.82 ЦПК України).

В постанові від 04 серпня 2021 року, у справі № 185/1059/18, Дніпровським апеляційним судом було встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було зареєстровано 11.11.2005 року та який було розірвано рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.10.2017року. Спірна квартира АДРЕСА_1 , придбана ОСОБА_2 , згідно договору купівлі-продажу квартири від 08 листопада 2010 року, посвідченого нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Шкицькою Ю.А., у спільну сумісну власність (пункт 1 вказаного договору).

Вищевказаною постановою Дніпровського апеляційного суду від 04 серпня 2021 року, за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнано право власності по 1/2 частці квартири АДРЕСА_1 . Постанова суду набрала законної сили 04 серпня 2021 року.

Як вбачається з копії особистого рахунку НОМЕР_1 , за період з березня 2018 року по березень 2021 року, по АДРЕСА_1 , КП «Павлоградтеплоенерго» нарахувало відповідачу заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 29614,94 грн (а.с.7).

Частину вищевказаної заборгованості було погашено позивачем в сумі 17019,00 грн, що підтверджується копіями відповідних квитанцій (а.с.12-13).

Згідно копії довідки № 01 від 15.01.2021, виданій ОСОБА_1 , за період з 01 березня 2018 року по 15 березня 2021 року, сплачено внесків на утримання будинків, та прибудинкової території в сумі 5720 грн 16 коп. (а.с.11).

Відповідно до частини першої статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у редакції чинній на час виникнення оспорюваних відносин, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог Ї відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (частини четверта статті 544 ЦК України).

Аналіз наведених норм права дає підстави зробити висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги Ї регрес).

Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети.

Такої правової позиції дійшов Верховний Суд у постанові від 13 березня 2019 року по справі № 521/3743/17-ц.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними та обґрунтованими, а тому вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на її користь витрати на комунальні послуги в порядку регресу у розмірі 11369,58 грн.

Оскільки позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню судові витрати в сумі 2208 грн.

Керуючись ст.ст.2,12,19,81,89,263,265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на утримання квартири в порядку регресу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на комунальні послуги в порядку регресу у розмірі 11369,58 грн (одинадцять тисяч триста шістдесят дев`ять грн 58 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 2208 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 05 жовтня 2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНКОПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа: комунальне підприємство «Павлоградтеплоенерго», , місцезнаходження: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Промислова, 13А.

Суддя М. М. Перекопський