Справа № 727/3586/21
Провадження № 2/727/1334/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 року Шевченківський районний суд м.Чернівців в складі:

головуючого судді: Одовічен Я.В.

за участю секретаря: Семенишина І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи, яка втратила право користування житловим будинком, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з вказаною вище позовною заявою до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи, яка втратила право користування житловим будинком.

Посилалися на те, що будинок АДРЕСА_1 належать їм на праві приватної спільної часткової власності на підставі Витягу про Державну реєстрацію прав серії СЕІ №689389 від 21.11.2012 року, Свідоцтва про право на спадщину за законом серії НМТ №733949 від 15.12.2018 року, Свідоцтва про право на спадщину за законом серії НМТ №733948 від 15.12.2018 року, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №110653387 від 15.01.2018 року та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №110650070 від 15.01.2018 року.

Відповідачі на даний час зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 , хоча фактично не проживають в зазначеному будинку більше 10 років. Даний факт підтверджується актом №62 від 20.04.2021 року.

У зв`язку з тим, що в будинку зареєстровані відповідачі у них виникли труднощі щодо реалізації їх права власності, а саме: сплата додаткових коштів комунальних платежів за відповідачів та можуть виникнути труднощі в майбутньому під час здійснення відчуження нерухомості.

Просили позов задовольнити, визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме: будинком АДРЕСА_1 .

Відповідачами відзиву на позов подано не було.

Представник позивачів адвокат Романюк Ю.Л. у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивачів, позов підтримав.

Представник відповідачів адвокат Мандзюк В.Б. у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі та зазначив, що йому відомі та зрозумілі наслідки визнання позову.

Згідно положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на праві приватної спільної часткової власності на підставі Витягу про Державну реєстрацію прав серії СЕІ №689389 від 21.11.2012 року, Свідоцтва про право на спадщину за законом серії НМТ №733949 від 15.12.2018 року, Свідоцтва про право на спадщину за законом серії НМТ №733948 від 15.12.2018 року, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №110653387 від 15.01.2018 року та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №110650070 від 15.01.2018 року (а.с.11-15).

Статтею 383 ЦК України визначено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 (а.с.20-21).

Згідно акту №62 ПП «Регіон Центр» від 20.04.2021 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не проживають за адресою АДРЕСА_1 більше 10 років (а.с.16).

Відповідно до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК УРСР з урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним у будинку (квартирі), що йому належать, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

Статтею 405 Цивільного кодексу України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як роз`яснив Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.33 постанови від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення ст.391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого.

Відповідно до положень ст. ст. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані, на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки.

Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду України № 6-158цс14 від 5 листопада 2014 року.

У позасудовому порядку спір між сторонами вирішено не було, у зв`язку з чим наявне оспорене право позивача використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб, за захистом якого вона змушена була звернутися до суду.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 319, 405 ЦК України ст.ст. ст.ст. 4, 5, 10, 18, 133, 259, 263-265, 273 ЦПК України суд ,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_1 ), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП - НОМЕР_2 ), зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_1 - такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме: будинком АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Шевченківського

районного суду м.Чернівці Одовічен Я.В.