Справа № 428/2152/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Бароніна Д.Б.,

за участю секретаря Корнєвої Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сєверодонецьку в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Підприємства «Продмашстрой» до ОСОБА_1 про зобов`язання повернути майно, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Підприємства «Продмашстрой» звернулося до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про зобов`язання повернути майно.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що підприємством на картковий рахунок відповідача було перераховано грошові кошти в сумі 66000 грн. з цільовим призначенням «аванс на відрядження». Відповідачем було здійснено витрати на суму 65093,22 грн., проте звіт щодо відрядження ним поданий не був.

Представники обох сторін в судові засідання, які були призначені на 13.04.2021 о 14-00 год. та 12.05.2021 о 09-00 год. не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомили, клопотань про розгляд справи без їх участі не заявили.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду з наступних підстав.

Ухвалою суду від 24.03.2021 було відкрито провадження у цій справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження та призначено перше судове засідання на 13.04.2021 о 14-00 год.

На адресу представника позивача адвоката Петрощук К.В., судом засобами поштового зв`язку було надіслано судову повістку про виклик до суду в судове засідання на 13.04.2021 о 14-00 год. Вказана повістка була отримана 05.04.2021, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 46). Крім того, про дату, час та місце судового засідання, яке було призначено на 13.04.2021 о 14-00 год., представник позивача була повідомлена 07.04.2021 шляхом здійснення телефонограми (а.с. 23-27).

12.04.2021 представник позивача надіслала на електронну адресу суду клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із участю в розгляді іншої справи. Судове засідання, яке відбулося 13.04.2021 о 14-00 год., було відкладено судом на 12.05.2021 о 9-00 год. у зв`язку із неявкою обох сторін та їх представників.

Після цього, представнику позивача адвокату Петрощук К.В., 13.04.2021 була вручена судова повістка в судове засідання на 12.05.2021 о 9-00 год. безпосередньо в суді (а.с. 51) згідно із правилами абзацу 2 частини 6 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК).

Однак, 11.05.2021 представник позивача знову надіслала на електронну адресу суду клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із участю в розгляді іншої справи. В судове засідання, яке було призначено на 12.05.2021 о 9-00 год., представник позивача не з`явилася, заяви про розгляд справи без її участі до суду не надала.

Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 223 ЦПК неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;

3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження;

5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Тлумачення частини п`ятої статті 223 та пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК дозволяє дійти висновку, що застосування інституту залишення позову без розгляду у випадку повторної неявки позивача або його представника в судове засідання можливе лише за сукупності певних установлених законом умов:

- належного повідомлення позивача або його представника про дату, час та місце щонайменше двох останніх судових засідань;

- повторної неявки позивача або його представника в судове засідання;

- ненадходження від позивача або його представника клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Системний аналіз наведених норм процесуального права також свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21 вересня 2020 року у справі № 658/1141/18 та неодноразово раніше викладалась у постановах Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 756/8612/16-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 569/347/16-ц, від 28 лютого 2019 року у справі № 752/9188/13-ц, від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13, від 06 червня 2019 року у справі № 760/3301/13-ц, від 20 червня 2019 року у справі № 522/7428/15, від 26 вересня 2019 року у справі № 295/19734/13-ц, від 07 жовтня 2019 року у справі № 612/403/16-ц, від 27 березня 2020 року у справі № 522/22303/14-ц.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 року у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Судом встановлено, що про дату, час і місце судових засідань, які відбулися 13.04.2021 та 12.05.2021, представник позивача була повідомлена належним чином, проте в судові засідання не з`явилася, заяви про розгляд справи без її участі до суду не надала. Подання представником позивача заяви про відкладення розгляду справи в даному випадку немає правового значення, оскільки суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого представника позивача.

На думку суду, представник позивача мала всі можливості для того, щоб подати заяву про розгляд справи без її участі або завчасно повідомити керівника юридичної особи позивача про неможливість бути представником в рамках розгляду цієї справи для того, щоб керівник юридичної особи позивача зміг знайти іншого представника. Проте, представник позивача вказаних дій не вчинила та визначила для себе пріоритетною участь у розгляді інших судових справ.

Враховуючи викладене, суд на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК вважає за необхідне залишити без розгляду позов Товариства з обмеженою відповідальністю Підприємства «Продмашстрой» до ОСОБА_1 про зобов`язання повернути майно.

Стосовно заяви представника відповідача про залишення цього позову без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК суд зазначає, що згідно із ухвалою суду від 28.09.2020 по справі № 428/5642/20 предметом позову в рамках розгляду справи № 428/5642/20 є відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 11658,00 грн. В той же час, предметом розгляду позову в цій справі № 428/2152/21 є зобов`язання повернути грошові кошти в сумі 66000 грн.

Отже, представник відповідача не довела, що у провадженні суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, у зв`язку із чим у задоволенні її заяви про залишення цього позову без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК належить відмовити.

Судових витрат, які підлягають розподілу після залишення позовної заяви без розгляду, судом не виявлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 247, 257, 258-261, 353, 354-355 ЦПК, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Підприємства «Продмашстрой» до ОСОБА_1 про зобов`язання повернути майно залишити без розгляду.

Роз`яснити представнику позивача, що залишення позовної заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню до суду із таким самим позовом.

Відмовити у задоволенні заяви представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Д.Б. Баронін