Справа № 626/2390/21
Провадження № 2/626/636/2021
РІШЕННЯ

Іменем України

19.10.2021 року м. Красноград

Красноградський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Дудченка В.О.,

за участю секретаря Зінченко Л.В.,

розглянувши у відкритому, судовому засіданні, в місті Краснограді, у відсутності сторін, в загальному позовному провадженні, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Наталинської сільської ради Красноградського району Харківської області з третьою особою Красноградською державною нотаріальною конторою Харківської області про визнання права на земельну частку(пай) в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Наталинської сільської ради Красноградського району Харківської області про визнання за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) розміром 5,98 умовних кадастрових гектарів, яка знаходиться на території Наталинської сільської ради Красноградського району Харківської області в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була громадянкою Російської Федерації та проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай) розміром 5,98 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель колишнього колективного сільськогосподарського підприємтсва «Перше травня» на підставі сертифікату серії ХР №029823 виданого Красноградською районною державною адміністрацією 17.09.1996 № 198, яка знаходиться на території Соснівської сільської ради Красноградського району Харківської області.

Відповідно до постанови господарського суду Харківської області по справі № Б-24/69-08 від 13 квітня 2009 року, колективне сільськогосподарське підприємство «Перше травня», с.Соснівка, код 00708578, зареєстроване Красноградською районною державною адміністрацією 29.03.1994, рішення № 72, місцезнаходження: 63324 Харківська область, Красноградський район, с. Соснівка, вул.Жовтнева,2, було ліквідовано та припинило свою діяльність без правонаступників.

Єдиним спадкоємцем першої черги, за законом, після смерті ОСОБА_2 є батько позивача ОСОБА_3 , але останній помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (що підтверджується свідоцтвом про смерть серій НОМЕР_1 ) та її донька, тітка позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , але остання письмово відмовилась від прийняття спадщини на користь позивача (заява знаходиться у спадковій справі № 58/2011 у Красноградській державній нотаріальній конторі Харківської області). Заповіту бабуся не залишила.

У встановлений законом строк, із заявою про прийняття спадщини, позивач звернулась до Красноградської державної нотаріальної контори Харківської області, на підставі якої була заведена спадкова справа. Після вивчення спадкової справи № 58/2011 виконуючим обов`язки державного нотаріуса Теленковим В.С. 14 липня 2021 року була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Зокрема при відмові у вчиненні нотаріальної дії державний нотаріус зазначив наступне:

Статтею 1221 Цивільного кодексу України (в подальшому ЦК України) встановлено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Лише якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

Відповідно до Закону України «Про міжнародне приватне право» спадкування майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні. - правом України.

Згідно зі статтею 48 «Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» від 22 січня 1993 року, провадження по справах про спадкування рухомого майна компетентні вести установи Договірної Сторони, на території якої мав місце проживання спадкоємець у момент своєї смерті.

Крім того, відповідно до пп. 14.1.122 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України нерезидент - це фізична особа, яка не є резидентом України.

Статус резидента в Україні визначається відповідно до положень пп. 14.1213 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, зокрема фізична особа- резидент - це фізична особа, яка має місце проживання в Україні.

Померла ОСОБА_2 , не була резидентом України, та була громадянкою іншої держави, а саме Російської Федерації.

Враховуюче все вищенаведене, керуючись чинним законодавством України, видача свідоцтва про право на спадщину після зазначеного спадкодавця можлива на нерухоме майно. А право на земельну частку (пай) відповідно до ЦК України є рухомим майном.

Таким чином, права позивача були порушені, оскільки вона позбавлена можливості в позасудовому порядку реалізувати у повному обсязі свої спадкові права, хоча володіє усіма необхідними законними підставами для цього, оскільки вона не має можливості отримати в нотаріуса свідоцтво на право на спадщину за законом на зазначену земельну ділянку.

В зв`язку з цим позивач вимушена звернутися до суду з відповідною позовною заявою для захисту своїх законних прав та інтересів з вимогами про визнання права власності на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування за законом.

Від представника позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , до суду надійшла письмова заява в якій він просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Від представника Наталинської сільської ради Красноградського району Харківської області до суду надійшла письмова заява в якій просить прийняти рішення у справі без представника сільської ради.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, від них надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу.

Перевіривши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд вважає позов ОСОБА_1 таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що померла ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є бабусею позивача ОСОБА_1 .

Єдиним спадкоємцем першої черги, за законом, після смерті ОСОБА_2 є батько позивача ОСОБА_3 , але останній помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (що підтверджується свідоцтвом про смерть серій НОМЕР_1 ) та її донька, тітка позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , але остання письмово відмовилась від прийняття спадщини на користь позивача (заява знаходиться у спадковій справі № 58/2011 у Красноградській державній нотаріальній конторі Харківської області). Заповіту ОСОБА_2 не залишила.

Відповідно до п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» (надалі - Указ) право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. ОСОБА_2 мала право на земельну частку (пай). Відповідно до цього Указу право на земельну частку (пай) підтверджується на підставі відповідного Сертифікату серії ХР №029823 виданого Красноградською районною державною адміністрацією 17.09.1996 № 198.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Згідно із п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ (далі - Постанова Пленуму) член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК , у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Тому суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) розміром 5,98 умовних кадастрових гектарів, яка знаходиться на території Наталинської сільської ради Красноградського району Харківської області в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 315, 392, 1216, 1218, 1272 ЦК України, ст.ст. 4-5, 12, 76-83, 264-265 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , право на земельну частку (пай) розміром 5,98 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємтсва "Перше Травня" та знаходиться на території Наталинської сільської ради Красноградського району Харківської області в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в Харківський апеляційний суд.

Суддя