ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3827/21 Справа № 213/3522/20 Суддя у 1-й інстанції - Князєва Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справах:

головуючого - судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

сторони

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 січня 2021 року, яке постановлено суддею Князєвою Н.В. в місті Кривому Розі, відомості щодо дати складання повного тексту рішення суду матеріали справи не містять, -

В С Т А Н О В И В:

В червні 2020 року позивач звернулася з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

В обґрунтування позову зазначено, що сторони по справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Син досяг повноліття та продовжує навчання і є студентом І курсу денної форми навчання, група 13-А, відділення факультету спортивних ігор та одноборств Харківської державної академії фізичної культури». В зв`язку з продовженням навчання син потребує матеріальної допомоги. Самостійно утримувати сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який навчається, позивач не має можливості. Відповідач в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу, тому вона вимушена звернутись до суду.

Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 січня 2021 рокупозовні вимоги позивача задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходу на користь ОСОБА_1 , на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, починаючи стягнення з 29 вересня 2020 року до закінчення навчання.

Відповідно до ст. 367ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів допущено до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ставить питання зміну рішення суду в частині визначення розміру аліментів, вважає, що судом першої інстанції допущено неповне з`ясування обставин справи, зокрема, не враховано, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів того, що він не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги розмір заробітної плати відповідача, який в середньому становить 13 700 гривень, натомість розмір заробітної плати позивача в середньому становить 11 400 гривень.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони по справі мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 3).

Згідно довідки Харківської державної академії фізичної культури, ОСОБА_3 є студентом першого курсу денної форми навчання, відділення факультету спортивних ігор та одноборств, термін закінчення навчання 30 червня 2024 року (а.с. 4).

Згідно квитанції №0.0..1 від 10 вересня 2020 року, позивач ОСОБА_1 сплатила за навчання сина ОСОБА_3 в Харківській державній академії фізичної культури за семестр 11 600 гривень (а.с. 7).

Згідно квитанції №0.2.1 від 10 вересня 2020 року, позивач ОСОБА_1 сплатила за проживання сина ОСОБА_3 в гуртожитку 2 600 гривень (а.с. 7).

Згідно довідки ПрАТ «ІнГЗК», позивач ОСОБА_1 за період з 01 березня 2020 року по 31 серпня 2020 року отримала дохід у розмірі 93 216,45 гривень (а.с. 6).

Згідно довідки ТзОВ «МЕТІНВЕСТ - ПРОМСЕРВІС», відповідач ОСОБА_2 за період з 01 травня 2020 року по 31 жовтня 2020 року отримав дохід у розмірі 103 821,99 гривень (а.с. 39).

Стягуючи з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на період його навчання, у розмірі 1/6 частин з усіх видів його доходу, суд першої інстанції керувався вимогами ст.ст. 182, 199, 200 СК України та виходив з того, що повнолітній син у зв`язку із продовженням навчання, потребує матеріальної допомоги, а відповідач має матеріальну можливість її надавати.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції стосовно потреби ОСОБА_3 у зв`язку із навчанням у матеріальній допомозі та можливості відповідача надавати таку допомогу, проте, не може у повному обсязі погодитися із визначеним судом першої інстанції розміром стягнутих аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

У відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції правильно визначився із правовідносинами, які виникли між сторонами і відповідно до норм ст. 199 СК України дійшов вірного висновку про зобов`язання батьків утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу та вірно визначив період його навчання.

Цей висновок суду також узгоджується з роз`ясненнями, наданими Пленумом Верховного Суду України в п. 20 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року.

Однак, визначаючи розмір аліментів, суд першої інстанції не в повній мірі врахував вимоги ч.1 ст. 200 СК України, відповідно до якої суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України, а також роз`яснень, наведених Пленумом Верховного Суду України в п. 17 вищевказаної Постанови.

В частині 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів, який підлягає стягненню з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Однак, визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача у розмірі 1/6 частини, суд першої інстанції не навів жодних аргументованих мотивів, чому саме такий розмір аліментів належить до стягнення.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 офіційно працює та інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина не має.

Отже, колегія судів вважає, що відповідач, з урахуванням матеріального стану, має матеріальну можливість сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини. У зв`язку з чим доводи апеляційної скарги в цій частині заслуговують на увагу.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне доповнити 2 абзац резолютивної частини рішення суду після слів: «починаючи з 29 вересня 2020 року» текстом наступного змісту: «до 30 червня 2024 року», але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 23-х років», оскільки суд вирішуючи питання щодо періоду стягнення аліментів на період навчання повнолітньої дитини не зазначив кінцеву дату припинення ним навчання.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги позивача та зміни рішення суду першої інстанції в частині визначеного розміру аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та збільшення цього розміру з 1/6 до 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісяця.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не врахував, що повнолітній син ОСОБА_3 може перестати навчатися в будь-який час або продовжити навчання в іншому навчальному закладі, у зв`язку з чим, рішення суду в цій частині повинно бути змінено та доповнено 2 абзац резолютивної частини рішення суду після слів: «починаючи з 29 вересня 2020 року» текстом наступного змісту: «до 30 червня 2024 року», але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 23-х років».

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 січня 2021 року змінити в частині визначеного розміру аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , збільшивши цей розмір з 1/6 до 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісяця.

Доповнити 2 абзац резолютивної частини рішення суду після слів: «починаючи з 29 вересня 2020 року» текстом наступного змісту: «до 30 червня 2024 року», але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 23-х років».

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 26 квітня 2021 року.

Головуючий:

Судді: