Провадження № 2/686/256/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Бондарчука В.В.

секретаря Петльованої Л.В.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан»» про відшкодування шкоди,

встановив:

14 грудня 2020 року позивачі звернулися до суду із позовом до відповідача про відшкодування шкоди, посилаючись на те, що 08 квітня 2020 року близько 21 год. 35 хв. на автомобільній дорозі М-12 сполученням Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам`янка поблизу повороту в с.Кудринці Хмельницького району водій автомобіля «Мерседес А160» номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_4 здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_5 , який рухався в попутному напрямку. Внаслідок ДТП ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження від яких помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в лікарні. Постановою слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Хмельницькій від 24 червня 2020 року кримінальне провадження було закрито у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Цивільно-права відповідальність водія автомобіля Мерседес А160» номерний знак НОМЕР_1 була застрахована у ТДВ «СК «Гардіан»». Позивачі звернулися до страхової компанії і заявами настання страхового випадку та про виплату страхового відшкодування. 29 вересня 2020 року ТДВ «СК «Гардіан»» повідомило позивачів про те, що підстави для виплати страхового відшкодування відсутні оскільки цивільно-правова відповідальність водія забезпеченого транспортного засобу не настала. Позивачі свої вимоги обґрунтовують тим, що відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування виплачується, якщо смерть настала внаслідок дорожньо-транспортної пригоди протягом одного року та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Розмір моральної шкоди згідно вимог зазначеної статті не перевищує розмір 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку і виплачується рівними частинами. Таким чином максимальний розмір моральної шкоди становить 56 676 грн, яку слід в рівних частках стягнути з відповідача на користь кожного із позивачів. Відповідно до ст.1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність , що є джерелом підвищеної небезпеки відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Крім цього позивачем ОСОБА_3 було понесено витрати на поховання сина, які становлять 12 085 грн, які він просить стягнути на його користь із страхової компанії.

05 лютого 2021 року представником відповідача ТДВ «СК «Гардіан»» до суду було направлено відзив на позов, в якому він заперечуючи проти задоволення позову послався на ту обставину, що обов`язок відшкодування завданої шкоди у страховика виникає у тому випадку, коли завдавач шкоди вчинив неправомірні дії, і між ними та шкодою є безпосередній причинний зв`язок, а також вина особи. Оскільки в діях водія забезпеченого транспортного засобу ОСОБА_4 відсутній склад кримінального правопорушення передбачений ч.2 ст.286 КК України, і жодних вимог передбачених Правилами дорожнього руху ним порушено не було, а з проведеної у межах кримінального провадження експертизи було встановлено технічну неможливість уникнення зіткнення із велосипедистом, тому водій забезпечного транспортного засобу не міг передбачати таку подію та не міг її відвернути.

Представник позивачів подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, вимоги викладені у позовні підтримав в повному обсязі, справу просив розглянути за його відсутності.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, з підстав наведених у відзиві.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 23 грудня 2020 року по справі було відрито провадження.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 09 лютого 2021 року провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ТДВ «СК «Гардіані»» про стягнення стразового відшкодування (справа №686/31030/20) та справі за позовом ОСОБА_3 до ТДВ «СК «Гардіані» про стягнення страхового відшкодування (справа №686/31028/20)було об`єднано в одне провадження.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача та дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з огляду на наступне.

Як встановлено в судовому засіданні 8 квітня 2020 року близько 21 гд 35 хв. на автомобільній дорозі М-12 сполученням Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам`янка поблизу повороту в с.Кудринці Хмельницького району водій автомобіля «Мерседес А160» номерний знак НОМЕР_1 (польська реєстрація) ОСОБА_4 здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_5 , 1998 року народження, який рухався в попутному напрямку на велосипеді «Fisсher». Внаслідок ДТП ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження від яких помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в лікарні.

Постановою слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Хмельницькій від 24 червня 2020 року кримінальне провадження №0000161 за ознаками кримінального правопорушення було закрито у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

В результаті проведеної судової експертизи обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди від 29 травня 2020 року було встановлено що в задані дорожній обстановці водій автомобіля Мерседес А160» номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_4 не мав технічної можливості попередити зіткнення з велосипедом, що рухався в попутному напрямку руху, шляхом зниження швидкості руху до швидкості руху велосипеда, з моменту виникнення перешкоди для його руху при обраній водієм швидкості руху.

Цивільно-правова відповідальність водія забезпеченого транспортного засобу «Мерседес А160» номерний знак НОМЕР_1 була застрахована у ТДВ «СК «Гардіан»».

08 травня 2020 року позивачі звернулися із спільною заявою-повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду до ТДВ «СК «Гардіан»» та заявою про виплату страхового відшкодування моральної шкоди, а також витрат на поховання.

29 вересня 2020 року листом ТДВ «СК «Гардіан»» відмовило позивачам у виплаті страхового відшкодування посилаючись на те, що у постанові про закриття кримінального провадження в діях водія ОСОБА_6 відсутні ознаки порушення Правил дорожнього руху, а враховуючи відсутність вини підстави для виплати страхового відшкодування відсутні.

Позивачем ОСОБА_3 у зв`язку із похованням сина ОСОБА_5 було понесено витрати в сумі 12 085 грн на придбання ритуальних товарів, що підтверджується копією товарного чеку від 10 квітня 2020 року.

Відповідно до п.1. ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю (ст.1168 ЦК України).

Згідно ч.ч.1, 2, 5 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду як невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки, так і ті, що завдали шкоди внаслідок необережності.

Згідно ст.1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.

Відповідно до ст.979 цього Кодексу за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Ст.980 ЦК України передбачено, що предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: 1) життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Згідно ч.1 ст.999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

П.9 ч.1 ст.7 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

В силу ст.6 цього Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

П.23.1 ст.23 Закону України «Про страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Згідно п.22.1 ст.21 цього Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

П.27.1 ст.27 Закону України «Про страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Пунктом 27.3 цієї статті передбачено, що страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Пунктом 27.4 статті 27 Закону України «Про страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Разом із цим відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, за якими відповідальність виключається. До них належать непереборна сила та умисел потерпілого.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 263 ЦК України непереборною силою визнається надзвичайна або невідворотна за таких умов подія.

Непереборна сила - це подія, об`єктивно невідворотна за певних умов не тільки для цього заподіювача шкоди, а й для інших осіб при досягненому рівні розвитку науки і техніки; надзвичайна подія, яка не може бути передбачена заподіювачем шкоди; завжди зовнішня подія по відношенню до діяльності заподіювача шкоди.

Під умислом потерпілого слід розуміти усвідомлене бажання особи заподіяти шкоду.

При цьому особа повинна розуміти значення своїх дій та мати змогу керувати ними.

Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція винуватості заподіювача шкоди.

Подібні правові висновки висловлені Верховним Судом у постановах: від 05 червня 2019 року у справі № 466/4412/15-ц (провадження № 61-37654св18); від 15 серпня 2019 року у справі № 756/16649/13-ц (провадження № 61-26702св18); від 02 жовтня 2019 року у справі № 447/2438/16-ц (провадження № 61-26195св18); від 11 грудня 2019 року

у справі № 601/1304/15-ц (провадження № 61-33216св18).

У відповідності до частини другої статті 1193 ЦК України якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.

Посилання представника відповідача на те, що потерпілий ОСОБА_5 в порушення вимог п.6.2, п.6.6 Правил дорожнього руху керував велосипедом в темну пору доби без обладнаного світлоповертачами, увімкненого ліхтаря, а тому саме він своїми діями створив небезпеку, яка унеможливила відвернення негативних наслідків, у зв`язку із чим має місце дія непереборної сили, яка не залежала від волі водія ОСОБА_4 , судом до уваги не беруться, оскільки цим обставинам оцінка в межах наявної постанови про закриття кримінального провадження не надавалася. Відомості про це в постанові про закриття кримінального провадження відображені тільки у поясненнях свідка ОСОБА_7 , однак їх недостатньо для того, щоб суд у даній справі міг зробити однозначний висновок про доведеність таких обставин, із клопотаннями про витребування матеріалів з кримінального провадження представник відповідача не звертався, а суд самостійно позбавлений можливості збирати докази. У зв`язку із цим підстави для врахування вини потерпілого при визначенні розміру моральної шкоди у суду відсутні.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995, № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно п.9 цієї Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи.

Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Суд, визначаючи розмір моральної шкоди, оцінює глибину, тривалість душевних страждань, тяжкість вимушеність змін у життєвих стосунках, наслідки, які настали у зв`язку із втратою сина батьками, а тому, враховуючи вимоги розумності, справедливості, виваженості суд приходить до висновку, що їм завдано моральної шкоди, яку слід стягнути із відповідача ТДВ «СК «Гардіан»»» на користь кожного із позивачів в розмірі 28 338 грн = 4723 грн (мінімальна заробітна плата) х 12/2 (згідно п.27.3 ст.27 Закону 1961-IV).

Також з ТДВ «СК «Гардіан»» на користь ОСОБА_3 слід стягнути витрати на поховання сина в сумі 12 085 грн.

Судові витрати по справі становлять складаються із судового збору в сумі 840 грн 80 коп. та витрат на правову допомогу в сумі 16 000 грн (по 8 000 грн відповідно до укладених договорів про надання правової допомоги позивачами).

При визначенні розміру витрат на правову допомогу адвоката, понесених позивачем при розгляді справи у суді касаційної інстанції, суд враховує принцип співмірності. Розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.Таким чином враховуючи складність справи, однотипність позовних заяв, суд вважає, з можливе визначити остаточно розмір витрат на правову допомогу, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивачів в сумі по 4000 грн.

Керуючись ст.ст.23, 1168, 1187, 1194, 1200 ЦК України, ст.ст.21,23,27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 76, 258, 264, 265, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позови задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан»» () на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) моральну шкоду в сумі 28 338 грн завдану смертю потерпілого, а також витрати на правову допомогу в сумі 4 000 грн, а всього 32 338 грн.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан»» () на користь ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) моральну шкоду в сумі 28 338 грн завдану смертю потерпілого, витрати на поховання в сумі 12 085 грн, а також витрати на правову допомогу в сумі 4 000 грн, а всього 44 423 грн.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан»» () на користь на користь держави судові витрати в сумі 840 грн 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складання повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Позивач ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Позивач ОСОБА_3 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан»» місцезнаходження вул.Саксаганського, 96 м. Київ, .

Повний текст рішення виготовлено 5 травня 2021 року.

Суддя: