ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 квітня 2021 року

м.Харків

справа № 640/10761/14-ц

провадження №22-ц/818/1607/21

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою Державного підприємства «Південна залізниця» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління (м. Харків) за апеляційною скаргою Державного підприємство «Південна залізниця» на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 01 жовтня 2020 року, постановлену під головуванням судді Попрас В.О., в місті Харкові, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2020 року Державне підприємство «Південна залізниця» звернулось до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по справі за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Міністерства інфраструктури України, Державної адміністрації залізничного транспорту України, Державного підприємства «Південна залізниця», Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання незаконними і скасування розпорядження та наказів про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди та визнання діючим контракту.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 01 жовтня 2020 року у задоволенні заяви Державного підприємства «Південна залізниця» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовлено.

В апеляційній скарзі Державне підприємство «Південна залізниця» просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову, якою задовольнити заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; зазначає, що трудовий договір між ДП «Південна залізниця» та ОСОБА_1 не укладався і не розривався, підприємство лише нараховувало та виплачувало заробітну плату і виконувало волевиявлення державного органу управління Міністерства інфраструктури України, а відтак не може бути боржником по виконавчому документу про поновлення останнього на роботі, оскільки у нього відсутні повноваження для поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника ДП «Південна залізниця». Разом з тим, суд першої інстанції не дослідив докази, надані боржником, не взяв до уваги фактичні обставини по справі та неправильно застосував норми матеріального права.

Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив з того, що ДП «Південна залізниця» не надано належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених вимог.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 07.11.2017 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано незаконним звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Державного підприємства «Південна залізниця». Визнано незаконним та скасовано розпорядження Кабінету Міністрів України від 27 травня 2014 року № 514-р. Визнано незаконним та скасовано наказ Міністерства інфраструктури України від 03 червня 2014 року № 90-О. Визнано незаконним та скасовано наказ Державної адміністрації залізничного транспорту України від 03 червня 2014 року № 702/ос. Визнано незаконним та скасовано наказ (розпорядження) Державного підприємства «Південна залізниця» від 03 червня 2014 року № 201/ос. Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Державного підприємства «Південна залізниця» з 03 червня 2014 року. Визнано діючим контракт № 4-IV з начальником Державного підприємства «Південна залізниця», що є у державній власності, від 28 травня 2013 року. Стягнуто з Державного підприємства «Південна залізниця» на користь ОСОБА_1 розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 03.06.2014 року по 07.11.2017 року (день ухвалення рішення про поновлення на роботі) у сумі 921 095,70 грн. Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та стягнення з Державного підприємства «Південна залізниця» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за один місяць в розмірі 22 322,80 грн. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди відмолено. Стягнуто з Державного підприємства «Південна залізниця» в дохід держави судовий збір у розмірі 3654 грн. 00 коп.

Додатковим рішенням від 15.12.2017 року доповнено резолютивну частину рішення Київського районного суду м. Харкова від 07 листопада 2017 року абзацом наступного змісту: «В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про поновлення його на посаді директора Регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» з 03.06.2014 року відмовити.»

Постановою апеляційного суду Харківської області від 12.04.2018 року рішення Київського районного суду м. Харкова від 07.11.2017 року змінено. Зменшено розмір суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка підлягає стягненню з ДП «Південна залізниця» на користь ОСОБА_1 з 921 095,70 грн. до 896672,65 грн. Рішення Київського районного суду м. Харкова від 07.11.2017 року в частині стягнення з Державного підприємства «Південна залізниця» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за один місяць в розмірі 22 322,80 грн. скасовано і у задоволенні цих позовних вимог відмовлено у зв`язку з їх фактичним виконанням. В іншій частині рішення залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 16.03.2020 року рішення Київського районного суду м. Харкова від 07.11.2017 року в частині, що змінена апеляційним судом та постанову апеляційного суду Харківської області від 12.04.2018 року залишено без змін.

05.12.2017 року на виконання вищевказаного рішення Київського районного суду м. Харкова від 07.11.2017 року було видано виконавчий лист про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Державного підприємства «Південна залізниця» з 03 червня 2014 року.

Постановою Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобоварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції Харківській області від 03.01.2018 року відкрито виконавче провадження ВП № 55457345 за виконавчим листом від 05.12.2017 року по справі № 640/10761/14-ц.

Як на підставу вимог заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, ДП «Південна залізниця» посилалось на те, що між ДП «Південна залізниця» та ОСОБА_1 ДП трудовий договір не укладався і не розривався, підприємство лише нараховувало та виплачувало заробітну плату і виконувало волевиявлення державного органу управління Міністерства інфраструктури України, а відтак не може бути боржником по виконавчому документу про поновлення останнього на роботі, оскільки у нього відсутні повноваження для поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника ДП «Південна залізниця». У зв`язку з цим вважає, що виконавчий лист слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до частини першої та другої статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, проте наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

За змістом ст. 432 ЦПК України суд постановляє ухвалу про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню лише у випадку:

1) якщо його було видано помилково або;

2) якщо у боржника повністю або частково відсутній обов`язок у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником або іншою особою або з інших підстав.

Матеріали справи свідчать про те, що рішення Київського районного суду м. Харкова від 07.11.2017 року в частині поновлення на посаді ОСОБА_1 ще не виконано.

Боржником ДП «Південна залізниця» не доведено наявності обставин, зазначених в ст. 432 ЦПК України для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що виконавчий лист про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Державного підприємства «Південна залізниця», помилково виданий Київським районним судом м. Харкова, або у боржника повністю або частково відсутній обов`язок у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником або іншою особою або з інших підстав.

Також ДП «Південна залізниця» не надано доказів того, що виконавчий лист № 640/10761/14-ц про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника ДП «Південна залізниця» з 03.06.2014 року не відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на положення ст.432 ЦПК України підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у зв`язку із відсутністю у ДП «Південна залізниця» повноважень для поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника ДП «Південна залізниця» цивільно-процесуальним законодавством не передбачено.

Ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Південна залізниця» - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 01 жовтня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова

Повний текст судового рішення виготовлено 22.04.2021 року.