Справа № 2-о/325/53/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2021 року Приазовський районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Васильцової Г.А., секретарі Міняйло А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Приазовське цивільну справу за заявою заявника ОСОБА_1 - адвоката Ковальова Дмитра Валерійовича про встановлення факту смерті особи, заінтересована особа: Приазовський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро),,

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника звернувся до Приазовського районного суду Запорізької області з вказаною заявою, в якій просить встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , в м. Сімферополь Автономної Республіки Крим, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представник заявника в заяві зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Сімферополь АР Крим померла матір ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У зв`язку зі смертю ОСОБА_2 20 лютого 2017 року було видане медичне свідоцтво про смерть серії 35 № 008383 та 27 лютого 2017 року відділом РАЦСу м. Сімферополь було видане свідоцтво про смерть. Звернувшись до Приазовського районного відділу ДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро) для отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , заявник отримав відмову, мотивовану тим, що надане свідоцтво про смерть є недійсним і не створює правових підстав.

Таким чином, просить задовольнити заявлені вимоги.

В судове засідання представник заявника та заявник не з`явилися, від представника заявника надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, заяву підтримують в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за відсутності представника. Проти задоволення заявлених вимог не заперечують.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно до ч.2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Згідно матеріалів справи, заявник ОСОБА_1 є сином померлої ОСОБА_2 , про що свідчить копія свідоцтва про народження.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 в м. м. Севастополь Автономної Республіки Крим, про що свідчить медичне свідоцтво про смерть серії 35 № 008383 видане 20 лютого 2017 року БУЗ «СГБ СМЕ» м. Сімферополь АР Крим та свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 27.02.2017 року, видане відділом реєстрації смерті м. Сімферополь Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим.

В той же час, суд не може видані довідку про смерть та свідоцтво прийняти як належні докази, оскільки орган, який видав вказані документи, у відповідності до чинного законодавства України не зареєстрований, а тому документи, видані таким органом, є нікчемним, тобто не породжує жодних юридичних наслідків для органів державної влади та інших юридичних та фізичних осіб, які знаходяться на контрольованій Україною території.

19 жовтня 2021 року звернувшись до Приазовського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро) із заявою щодо отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть, через те, що надане свідоцтво про смерть є недійсним і не створює правових підстав.

Згідно до ч. ч. 1, 6ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб

Пунктом 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом(у редакції наказу) встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а)лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б)фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в)лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Стаття 4 цього ж закону передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим … реалізації прав і свобод людини і громадянина.

Статтею 9 ч. 2, 3, 4 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України.

Відповідно до ст.17 ч.1 цього Закону у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Пунктом 8 ч. 1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Отже, оскільки заявник не має можливості надати для реєстрації смерті своєї матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документи, передбачені законодавством України, суд, оглянувши матеріали справи, з метою захисту законних прав та інтересів заявника, як громадянина України, вважає необхідним встановити факт смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Сімферополь.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81-82, 89, 141, 223, 247, 263-265, 293, 315-317 ЦПК України, ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»,

ВИРІШИВ:

Заяву заявника ОСОБА_1 - адвоката Ковальова Дмитра Валерійовича про встановлення факту смерті особи, заінтересована особа: Приазовський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро), - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Сімферополь АР Крим, Україна.

Рішення, відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Судове рішення видати особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його складення, апеляційної скарги.

Дата складення рішення суду 19.10.2021 року

Суддя Г.А. Васильцова