Справа № 953/1584/20
Провадження № 2/761/3582/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 року Шевченківський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Макаренко І.О.,

при секретарі Горпенюк М.А.

за участю

представника відповідача Гриненка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду цивільну справу за позовомОСОБА_1 до акціонерного товариства «Скай Банк» про стягнення грошових коштів,

встановив:

Позивач звернувся до Київського районного суду м. Харкова з вказаним позовом, просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 487048,51 грн., інфляційні втрати в розмірі 360536,51 грн., суму 3% річних в розмірі 123512 грн.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 05.02.2020 було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

26 лютого 2020 року через канцелярію надійшло клопотання представника відповідача акціонерного товариства «Скай Банк» Кожевнікової Н.В. про передачу справи за територіальною підсудністю до Господарського суду м. Києва.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 28.04.2020 клопотання представника акціонерного товариства «Скай Банк» Кожевнікової Н.В. про передачу справи за територіальною підсудністю по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Скай Банк» про стягнення грошових коштів задоволено частково.

Матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Скай Банк» про стягнення грошових коштів направлено за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва. В іншій частині клопотання представника Акціонерного товариства «Скай Банк» Кожевнікової Н.В. відмовлено.

06.05.2020 представником позивача - ОСОБА_2 подана апеляційна скарга на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 28.04.2020

Постановою Харківського апеляційного суду від 12.08.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 28.04.2020 залишено без змін.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 02.03.2021 було прийнято до провадження цивільну справу та призначено підготовче судове засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців місцезнаходженням відповідача є: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Шевченківського районну міста Києва.

Як вбачається із матеріалів справи предметом позову є вимоги про стягнення заборгованості зі сплати грошових коштів, яка виникла внаслідок неналежного виконання договору оренди нежитлових приміщень від 31.03.2016, укладеного між позивачем та відповідачем щодо майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , а тому позивачем визначено, що заявлені ним вимоги мають розглядатися за правилами виключної підсудності місцевим судом, юрисдикція якого поширюється на територію, на якій розташоване нерухоме майно.

Відповідно до позиції Верховного Суду, що міститься в постанові Верховного Суду від 16.02.2021 у справі №911/2390/18, в якій зазначено, що до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна (п.5.3)

Аналізуючи логічну послідовність зміни формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю, убачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору(п.7.22).

Виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном(п.7.23).

Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються правила виключної підсудності.

Приймаючи до уваги те, що постанова Харківського апеляційного суду від 12.08.2020 у справі №953/1584/20 винесена до вказаної правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі №911/2390/18, суд першої інстанції для визначення юрисдикційного спору враховує саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

Відповідно до ст. 13 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів», ст. 263 ЦПК України, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до роз`яснень Великої Палати Верховного Суду за наслідками розгляду цивільної справи №755/10947/17 від 30.01.2019, незалежно від того, чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата, під час вирішення тотожних спорів суди мають враховувати саме останню правову позицію Великої палати.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Відповідно до ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно зі ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

З урахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі №911/2390/18 щодо застосування норми права, яка передбачає виключну підсудність позовів, що виникають із приводу нерухомого майна, та необхідністю пред`явлення такого позову за місцем знаходження майна або його основної частини, а також враховуючи думку позивача, який у своєму позові наполягав на розгляді справи за правилами виключної підсудності, юрисдикція якого поширюється на територію на якій розташоване нерухоме майно, а саме: АДРЕСА_2 , суд приходить до висновку, що позовна заява не підсудна Шевченківському районному суду м. Києва та підлягає направленню за підсудністю до Київського районного суду м. Харкова.

На підставі викладеного та керуючись ст. 31 ЦПК України,

ухвалив:

Передати цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Скай Банк» про стягнення грошових коштів за територіальною підсудністю до Київського районного суду м. Харкова.

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її винесення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: