Справа № 484/1107/21
Провадження № 2/484/719/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2021р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі : головуючого судді - Медведєвої Н.А.

секретар судового засідання -Бикова О.П.

розглянувши у підготовчому засіданні в м. Первомайську в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Первомайської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов позов ОСОБА_1 до Первомайської міської ради Миколаївської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

В позовні заяві вказано, що позивач прийняла спадщину після смерті спадкодавця за заповітом, звернувшись із відповідною заявою до нотаріальної контори, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено через відсутність документів, що підтверджують право спадкодавця на спадкове майно.

Ухвалою від 29.03.2021р. позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження у справ, постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, призначене підготовче засідання, визначені строки для подачі заяв по суті, витребувана за клопотання представника позивача з Першої державної нотаріальної контори копія спадкової справи після смерті ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 21.04.2021р. підготовче засідання відкладене та витребувана за клопотання представника позивача з Другої державної нотаріальної контори копія спадкової справи після смерті ОСОБА_2 .

28.04.2021р. до суду на виконання ухвали від Другої Первомайської державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи №513/2002, заведеної після смерті ОСОБА_2 .

Представник позивача надала заяву, в якій підтримала позов у повному обсязі, просила його задовольнити та розглянути справу без її участі. Позивач до суду не з`явився.

Від представника відповідача надійшла заява, в якій вказано, що відповідач не заперечує проти задоволення позову та просить розглянути справу без її участі.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частини 1, 4 статті 206 ЦПК України визначають, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи викладене, те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе розглянути справу у підготовчому засіданні.

Оскільки учасники справи на судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Первомайську Миколаївської області померла ОСОБА_2 , яка за життя 04.07.1995р. склала заповіт, яким належний їй будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_1 . Зазначений заповіт посвідчений державним нотаріусом Другої Первомайської державної нотаріальної контори Сулімою В.П. (а.с. 7, 8).

Відповідно до копії заяви, яка містяться у спадковій справі №513/2002, заведеної після смерті ОСОБА_2 , позивачка прийняла спадщину за заповітом. Заяви інших спадкоємців відсутні.

Згідно довідки КП «Первомайське міжміське бюро технічної інвентаризації» від станом на 31.12.2012р. право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстроване.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

За змістом частин четвертої, п`ятої Прикінцевих та перехідних положень ЦК України відносини спадкування регулюються нормами ЦК України 2004року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1 січня 2004 року), або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, то до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР 1963р.

За змістом ст.. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Спадкоємством вважається перехід майна померлого (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) у порядку, передбаченому статтями 529-535 ЦК УРСР. Для спадкоємця, що прийняв спадщину, виникають як майнові права, так і обов`язки. До майнових прав належить, зокрема, право власності.

Статтею 548 ЦК України встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно зі змістом ст.. 549 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

З копії спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 вбачається, що позивачка прийняла спадщину, звернувшись протягом строку, визначеного законом, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. У видачі свідоцтва про право власності їй було відмовлено через відсутність документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно.

Відповідно до ст.. 86 ЦК УРСР право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном.

Право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва.

Згідно рішення №528 виконавчого комітету Первомайської міської ради депутатів від 25.06.1974р. ОСОБА_2 надане право індивідуального будівництва на земельній ділянці АДРЕСА_2 площею 600 кв.м. На підставі зазначеного рішення був здійснений відвід земельної ділянки, про що свідчить акт, копія якого перебуває в матеріалах справи (а.с. 13).

Відповідно до договору від 17.10.1974 ОСОБА_2 надана у безстрокове користування земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 площею 600кв.м. для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності.

Рішенням виконкому від 22.10.1974р. №881 об`єкту нерухомого майна по АДРЕСА_2 присвоєна нова адреса АДРЕСА_3 .

Рішенням 47 сесії 6 скликання Первомайської міської ради Миколаївської області від 26.06.2013р. АДРЕСА_2 перейменована на АДРЕСА_2.

На підставі розпорядження голови Миколаївської обласної державної адімінстарції №197-р від 21.05.2016р. АДРЕСА_2 перейменовано на АДРЕСА_2.

З технічного паспорта на жилий будинок за адресою: АДРЕСА_3 зазначено, що будинок побудований у 1970 році, прибудови - 1970 та 1980 роках, надвірні споруди (літня кухня з верандою, погріб, господарські будівлі, навіс, вбиральня, огорожа) побудовані в період з 1970р. по 1990р.

Питання набуття права власності на той час регулювалося Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Указ від 26 серпня 1948 року), що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Постанова від 26 серпня 1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва.

Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом.

Пунктом 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначено, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.

Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог вказаного законодавства.

Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Вперше на законодавчому рівні був встановлений порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 "Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення". Тобто до 05 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності.

Згідно зі статтею 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

За приписами статті 3 цього Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку зі здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення.

Право власності набувається на підставах, які не заборонені законом.

При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

Отже, станом на час отримання спадкодавцем дозволу на індивідуальне житлове будівництво жилого будинку та завершення його будівництва, законодавством не вимагалося реєстрації права власності на це нерухоме майно. Що свідчить про те, що спірне нерухоме майно набуто спадкодавцем у законний спосіб і належало йому за життя на праві власності.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

На підставі викладеного вище, враховуючи, що представник відповідача проти позову не заперечував, права, свободи чи інтереси інших осіб не порушені, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Місце проживання позивачки: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Місцезнаходження відповідач: вул.. Грушевського, 3 м.Первомайськ Миколаївська область, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 35926170.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Н.А.Медведєва

Повне судове рішення складене 12.05.2021р.