ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2021 року м. Херсон

Номер справи: 766/9242/20

Номер провадження: 22-ц/819/742/21

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Приходько Л. А.,

суддів: Базіль Л. В.,

Бездрабко В. О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_1 , та адвоката Зіновкіної Олени Павлівни, діючої в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 09 лютого 2021 року у складі головуючого судді Рядчої Т.І.,

встановив:

В червні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 зазначила, що вона з відповідачем ОСОБА_2 є батьками повнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

01 вересня 2019 року ОСОБА_4 зарахована до Вінницького національного медичного університету студенткою 1 курсу денної форми навчання медичного факультету №1 за спеціальність «медицина», де буде навчатись до 01 липня 2025 року.

Повнолітня донька проживає разом з матір`ю. Позивачка працює в КНП «Херсонська міська клінічна лікарня ім. А. і О. Тропіних» на посаді акушерки, її середньомісячна заробітна плата становить 4610,08 грн., у зв`язку з чим її матеріальні можливості є недостатніми для забезпечення потреб доньки.

Враховуючи зазначене, позивачка просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період навчання у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 07 травня 2020 року і до 07 травня 2025 року - досягнення донькою двадцяти трьох років.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 09 лютого 2021 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/7 частини від всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 12 червня 2020 року і до закінчення нею навчання 01 липня 2025 року, але не довше, ніж до досягнення донькою двадцяти трьох років. В іншій частині позову відмовлено. Стягнено з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн. Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції керувався тим, що повнолітня дочка сторін, ОСОБА_4 , продовжує навчання у Винницькому національному медичному університеті у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач, ОСОБА_2 , має можливість надавати таку допомогу, у розмірі 1/7 частки усіх видів заробітку (доходу).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, а також на допущення судом порушень норм матеріального та процесуального права, просив оскаржуване рішення суду змінити, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно.

Апеляційна скарга мотивована тим, що достатнім для забезпечення гармонійного розвитку повнолітньої дочки, яка продовжує навчання є, на думку представника позивача, мінімальний рекомендований розмір аліментів, який станом на 01 січня 2021 року складає 2395грн., що дорівнює близько 1|4 частки від отримуваної відповідачем пенсії. При цьому дохід відповідача є достатнім для сплати аліментів у вказаному розмірі. Під час розгляду справи відповідачем не доведено, що його непрацездатна матір перебуває на його утриманні та потребує матеріальної допомоги, а також не надано доказів понесених ним витрат на оренду квартири.

В апеляційній скарзі адвокат Зіновкіна О.П., діючи від імені та в інтересах ОСОБА_2 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, а також на допущення судом порушень норм матеріального та процесуального права, просила оскаржуване рішення суду змінити, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , яка продовжує навчання, аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 600,00грн. щомісячно.

Апеляційна скарга мотивована тим, що визначаючи розмір присуджених аліментів на утримання повнолітньої дочки суд не врахував сплату відповідачем аліментів на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частки своїх доходів. Також суд не врахував матеріальний стан та забезпеченість самого відповідача, який не маючи іншого житла, крім частки у квартирі де проживає позивач з дітьми, несе втрати з найму житла у розмірі 3000грн щомісячно. Стан здоров`я відповідача потребує постійних фінансових витрат. При цьому дочка відповідача користується всіма наданими законом пільгами для дітей учасників АТО.

Ухвалами Херсонського апеляційного суду від 02 квітня 2021 року та 14 квітня 2021 року, відповідно до вимог частини 2 статті 369 ЦПК України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 просить апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, зазначивши, що примусове стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 припинено 07 травня 2020 року у зв`язку із повноліттям старшої дитини. Єдиною пільгою якою користується дочка є безкоштовне проживання в гуртожитку навчального закладу, проте, тривалий час, у зв`язку з введенням карантинних заходів, дочка сторін проходить дистанційне навчання та перебуває на повному утриманні позивача. Відповідач фактично проживає у квартирі, що належить його матері за адресою АДРЕСА_1 , доказів про понесені ним витрати на оренду житла ним не надані. Крім того у власності відповідача перебувають земельні ділянки площею 2 га та площею 12га, якими він розпоряджається на власний розсуд.

ОСОБА_2 процесуальним правом, передбаченим положеннями статті 360 ЦПК України на подачу відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не скористалася. Представник відповідача адвокат Зіновкіна О.П. у заяві про долучення додаткових доказів зазначила у зв`язку із несвоєчасним здійсненням державним виконавцем перерахунку аліментів на утримання однієї дитини, про що стало відомо з апеляційної скарги позивача, ОСОБА_2 подана заява до ВДВС про звернення стягнення на його пенсію. Постановою державного виконавця від 01 квітня 2021 року звернуто стягнення на його доходи.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина.

Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (стаття 198 СК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Конструкція даної статті передбачає обов`язок батьків утримувати своїх дітей, які продовжують навчання та у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, надавати таку допомогу до досягнення ними двадцяти трьох років або до припинення навчання.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками повнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження виданим 30 травня 2002 року Комсомольським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Херсона, актовий запис № 283.

З довідки № 05/201 від 11 лютого 2020 року виданої Вінницьким національним медичним університетом ім. М.І. Пирогова, вбачається, що ОСОБА_4 дійсно є студенткою 1 курсу денної форми навчання медичного факультету №1 за спеціальністю «медицина». Термін навчання з 01 вересня 2019 року до 01 липня 2025 року.

Як під час розгляду справи так і в апеляційній скарзі відповідач, ОСОБА_2 частково визнаючи позовні вимоги, не заперечував, що його повнолітня дочка ОСОБА_4 , яка продовжує навчання та не досягла 23 років, потребує матеріальної допомоги, а він має можливість надавати таку допомогу.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав, визначених законом, для стягнення з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, оскільки дочка сторін, ОСОБА_4 , продовжує навчання після досягнення повноліття, не досягла 23-річного віку, потребує у зв`язку з цим у матеріальній допомозі, яку батько, ОСОБА_2 може надавати.

Зі змісту апеляційної скарги представника позивача вбачається, що ОСОБА_1 не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині визначення розміру присуджених аліментів, посилаючись на те, що достатнім для забезпечення гармонійного розвитку повнолітньої дочки, яка продовжує навчання є, на думку представника позивача, мінімальний рекомендований розмір аліментів, який станом на 01 січня 2021 року складає 2395грн., що дорівнює близько 1|4 частки від отримуваної відповідачем пенсії. При цьому дохід відповідача є достатнім для сплати аліментів у вказаному розмірі.

Зі змісту апеляційної скарги представника відповідача вбачається, що ОСОБА_2 не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині визначення розміру присуджених аліментів та способу стягнення аліментів, посилаючись на те, враховуючи його матеріальний стан та стан його здоров`я, він не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки у визначеному судом розмірі та способі стягнення аліментів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 є студенткою ІІ курсу медичного факультету №1 (спеціальність медицина (магістр)) та їй призначена академічна стипендія у розмірі 1300.00грн. У зв`язку із призначенням ОСОБА_4 академічної стипендії, соціальну стипендію вона не отримує. Крім того, відповідно до наказу № 601 від 17 жовтня 2019 року ОСОБА_4 встановлено пільгу щодо безоплатного проживання в гуртожитку університету на період навчання, але не довше, ніж до досягнення 23 років, як дитині учасника бойових дій. Вказані обставини підтверджуються листом Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова №01/10-1765 від 15 вересня 2020 року та витягом з наказу Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова №240 від 02 липня 2020 року.

Вінницький національний медичний університет ім. М.І. Пирогова, згідно наказів від 08 жовтня 2020 року №563, від 10 листопада 2020 року № 632, від 24 лютого 2021 року №10, від 26 березня 2021 року здійснює навчання здобувачів вищої освіти всіх курсів та факультетів на дистанційному навчанні.

ОСОБА_2 є пенсіонером за вислугою років, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_1 виданим 13 лютого 2019 року. Розмір пенсії відповідача, відповідно до розрахунку пенсії за вислугу років по пенсійній справі становить 10276,63 грн.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого 11 квітня 2016 року та довідки в/ч польова пошта НОМЕР_3 від 07 грудня 2015 року №4222 ОСОБА_2 має статус учасника бойових дій.

Згідно свідоцтва про хворобу №1609, затверджену Військово-лікарською комісією Південного регіону 19 червня 2018 року за №1650 ОСОБА_2 визнаний обмежено придатним до військової служби.

З виписок із медичної картки стаціонарного хворого вбачається, що відповідач з 14 по 24 січня 2019 року та з 06 по 16 грудня 2019 року знаходився на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділені КЗ «Обласна лікарня відновного лікування» ХОР.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухового майна щодо об`єкта нерухомого майна від 08 вересня 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_2 .

Згідно акту від 26 вересня 2018 року в квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , останній за вказаною адресою не проживає.

05 січня 2019 року ОСОБА_2 уклав з ОСОБА_7 договір оренди квартири за адресою АДРЕСА_3 , за умовами якого зобов`язався сплачувати орендну сплату в розмірі 3000грн щомісячно.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 19 квітня 2021 року ОСОБА_2 на праві власності належать: земельна ділянка кадастровий номер :03:001:0328 площею 2.00га та земельна ділянка кадастровий номер :03:001:0607 площею 0.12га.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 08 січня 2014 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Постановою головного державного виконавця Корабельного районного відділу ДВС у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 01 квітня 2021 року при примусовому виконанні виконавчого листа № 668/14084 виданого 04 лютого 2014 року Суворовським районним судом м. Херсона про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття звернуто стягнення на доходи боржника, що отримує доход у ГУ ПФУ в Херсонській області, шляхом проведення утримання з доходів ОСОБА_2 у розмірі 16.67% з урахуванням заборгованості починаючи з 01 червня 2020 року, а після погашення заборгованості шляхом проведення утримання з доходів ОСОБА_2 у розмірі 16.67% , але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення молодшою дитиною повноліття.

Отже враховуючи матеріальне становище повнолітньої дочки сторін, яка продовжує навчання, отримує академічну стипендію у розмірі 1300грн, користується пільгою, щодо безоплатного проживання у гуртожитку університету, як дитина учасника бойових дій; стан здоров`я платника аліментів, який за станом здоров`я визнаний обмежено придатним до військової служби, має хронічні захворювання та потребує періодичного лікування; матеріальний стан відповідача, який має постійний дохід (пенсію); наявність у платника аліментів іншої неповнолітньої дитини, на яку він продовжує сплачувати аліменти за виконавчим листом № 668/14084 виданого 04 лютого 2014 року Суворовським районним судом м. Херсона ; наявність у відповідача на праві власності двох земельних ділянок та 1/4 частини квартири, в якій проживають позивач з дітьми, колегія суддів погоджується з розміром аліментів присуджених судом до стягнення з відповідача на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання.

Так, загальна сума доходу ОСОБА_4 , що складається з розміру академічної стипендії призначеної ОСОБА_4 та розміру присуджених аліментів (10276,63 *1/7 = 1468.09) становить 2768.09грн(1300+1468.09=2768.09), що перевищує прожитковий мінімум для працездатних осіб, який на час розгляду справи судом становить 2270грн.

Будь-яких доказів, що визначений судом розмір аліментів є недостатнім для проживання повнолітньої дочки сторін, яка продовжує навчання, позивачем суду не надано.

Сама по собі наявність у відповідача у власності земельних ділянок не є достатнім для збільшення розміру аліментів, визначеного судом. Крім того, отриманий відповідачем дохід від зазначених ділянок, має враховуватися при виконанні рішення про стягнення аліментів.

Також не може бути збільшений визначений судом першої інстанції розмір аліментів з урахуванням того, що відповідач продовжує сплачувати аліменти на утримання іншої дитини після досягнення найстаршою дитиною повноліття у розмірі визначеному державним виконавцем з урахуванням вимог частини третьої статті 183 СК України, згідно якої якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Вказані обставини підтверджуються постановою головного державного виконавця Корабельного районного відділу ДВС у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса ) від 01 квітня 2021 року, якою звернуто стягнення на доходи ОСОБА_2 , який отримує доход у ГУ ПФУ в Херсонській області, шляхом проведення утримання з доходів боржника у розмірі 16.67% з урахуванням заборгованості , що дорівнює 1/6 частці доходу боржника.

Вказані обставини спростовують доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина.

На підтвердження своїх доводів про те, що відповідач проживає в квартирі, що належить його матері та не орендує інше житло, а відтак і не несе витрат на його оренду, позивачем будь-яких доказів не надано.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи позивачем не заперечувався факт не проживання ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_2 , що належить на праві власності сторонам у справі та їх дітям.

З договору оренди квартири від 05 січня 2019 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 вбачається, що відповідач винаймає квартиру за адресою АДРЕСА_3 , за оренду якої зобов`язаний сплачувати орендну сплату в розмірі 3000грн щомісячно.

Вказані обставини позивачем у встановленому законом порядку не спростовані.

Оскільки матеріали справи не містять відомостей про те, що позивачкою, починаючи з 07 травня 2020 року, вживалися заходи щодо одержання аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, але вона не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням відповідачем від їх сплати, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для присудження аліментів за минулий час, з 07 травня 2020 року, та присудив аліменти, відповідно до вимог частини 1 статті 191 СК України, від дня пред`явлення позову з 12 червня 2020 року.

Доводи апеляційної скарги представника відповідача про те, що матеріальний стан та стан здоров`я ОСОБА_2 не дає йому можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки у визначеному судом розмірі не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та суперечать встановленим обставинам справи.

Так, сукупні витрати ОСОБА_2 зі сплати аліментів та орендної плати за житло дорівнюють 6181.20грн. ((10267.63*1/7)+( 10267.63*16.67%) НОМЕР_4 = 6181.20). Отже після сплати аліментів та витрат на оренду житла відповідачеві залишається 4095.43грн (10267.63 6181.20=4095.43), що перевищує прожитковий мінімум, а з доданих до матеріалів справи доказів не вбачається, що вартість лікування, якого періодично потребує відповідач, та медикаментів потребує значних витрат відповідача та унеможливлює сплату аліментів у розмірі визначеному судом.

На підтвердження своїх доводів, про неможливість сплати ним аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, у розмірі визначеному судом відповідачем належних та допустимих доказів не надано.

Крім того, матеріали справи не містять відомостей, що відповідач за станом здоров`я є непрацездатною особою. Отримання статусу пенсіонера за вислугою року, враховуючи вік відповідача (1971 року народження) не створює для відповідача будь-яких перешкод для працевлаштування.

Отже, суд першої інстанції з достатньою повнотою з`ясував дійсні обставини справи, дослідив надані сторонами докази у їх сукупності, надавши їм належну оцінку, дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, до досягнення нею 23-річного віку, розмір аліментів суд визначив відповідно до частини першої статті 200 СК України з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу та постановив законне і обґрунтоване рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого у справі рішення, а тому підлягають відхиленню.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, давши належну правову оцінку доказам, на які сторони посилались в обґрунтування своїх вимог та заперечень, не допустив порушення норм матеріального та/або процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду по суті вирішення спору, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_1 , та адвоката Зіновкіної Олени Павлівни, діючої в інтересах ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 09 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Л.А. Приходько

Судді: Л.В. Базіль

В.О. Бездрабко