ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/9428/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2021 р. Суддя Дарницького районного суду м.Києва Заставенко М.О. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Стеценко Наталії Василівни, Державної казначейської служби України про визнання неправомірними скасування постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

07.10.2021 до суду надійшла позовна зава ОСОБА_1 про визнання неправомірними скасування постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови про стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій та стягнення моральної шкоди , з посиланням на порушення конституційних та цивільних прав позивача.

Зі змісту позовної заяви та додатків до неї вбачається, що позивач просить суд визнати такими що не підлягають виконанню та скасувати постанови державного виконавця Дарницького РВ ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Стеценко Н.В. від 26.05.2021 про відкриття виконавчого провадження №65586494 з виконання постанови про стягнення витрат на проведення виконавчих дій та про відкриття виконавчого провадження №65585915 про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 та стягнути моральну шкоду.

Вивчивши позовну заяву і додані до неї документи, суд прийшов до висновку, що слід відмовити заявнику у відкриття провадження по неї виходячи з такого.

За змістом п.7 ч.2 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є виконавчими документами. Якщо виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір, витрати на проведення виконавчих дій або штраф не стягнуто, відповідна постанова виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в загальному порядку.

Водночас частиною другою статті 74 зазначеного Закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З наведених норм права вбачається, що Законом України «Про виконавче провадження» встановлено спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Разом з тим, згідно з правилами адміністративного судочинства щодо особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця за ч.1 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

З огляду на те, що заявниками оскаржується постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження з стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій, суд приходить висновку, що дана позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та має розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, у відкритті провадження в цивільній справі за позовною заявою слід відмовити, роз`яснивши право звернення з відповідним адміністративним позовом з дотриманням правил підсудності та підвідомчості.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 186, 260, 261, ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Стеценко Наталії Василівни, Державної казначейської служби України про визнання неправомірними скасування постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та стягнення моральної шкоди.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя М.О.Заставенко