г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/176/21
Номер провадження 2/213/587/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2021 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Алексєєва О.В., за участі секретаря судового засідання Бабейкіної Н.О., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа", засновником та власником якого є орган місцевого самоврядування в особі Криворізької міської ради, створене з метою отримання прибутку в результаті діяльності з виробництва, транспортування, постачання та реалізації теплової енергії споживачам м.Кривого Рогу для потреби опалення та гарячого водопостачання.

На виконання статутної мети КПТМ "Криворіжтепломережа" здійснює постачання теплової енергії відповідачам за адресою: АДРЕСА_1 . Так як будинок за вказаною адресою є багатоповерховим, опалення до квартири відповідачів здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку і є невід`ємною частиною системи опалення будинку, це свідчить про те, що відповідачі отримують теплову енергію.

Відповідачам проводились нарахування оплати спожитих послуг відповідно до встановлених тарифів на теплову енергію. Однак останні оплату за отримані послуги з постачання теплової енергії своєчасно та належним чином не здійснювали, у зв`язку з чим за період з 01 травня 2018 року по 01 жовтня 2020 року значиться заборгованість в сумі 20175,81 грн. Просить стягнути солідарно з відповідачів зазначену суму боргу.

В судове засідання сторони не викликались.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило.

Від відповідачаОСОБА_4 подано відзив на позов з якого видно, що позовні вимоги не визнає, з сумою заборгованості не погоджується. На її думку нарахування заборгованості здійснено з порушенням вимог Постанов НКРЕКП від 28 грудня 2017 року №1536 та від 31 березня 2015 року №1171, якими встановлені тарифи на теплову енергію. Також вказує, що позивачем за листопад 2018 року здійснено нарахування заборгованості як за повний місяць, а також не враховано сплату відповідачем за період нарахування заборгованості 1300 грн. За підрахунками відповідача заборгованість складає 18796,30 грн.

Інші відповідачі відзиву на позов або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подали.

Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 лютого 2021 року прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Постановлено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

На підставі ухвали суду від 05 квітня 2021 року у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_4 про витребування доказів від позивача відмовлено, за клопотанням представника позивача продовжено строк для подання відповіді на відзив до 15 квітня 2021 року.

15 квітня 2021 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначають, що доводи відповідача зазначені у відзиві є необґрунтованими, оскільки нарахування плати за отриману теплову енергію здійснювалось відповідачам за тарифами, затвердженими постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сфері енергетики та комунальних послуг та відповідно до затвердженого графіку. Оплата послуг відповідачем в сумі 1200 грн. була врахована при складанні розрахунку заборгованості, що вказано в розрахунку, на залишок 100 грн відповідачем не надано жодних доказів підтверджень оплати такої суми.

Також представником позивача надано детальний розрахунок постачання теплової енергії за адресою відповідачів.

Заперечення на відповідь на відзив від відповідачів не надійшло.

Дослідив письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини.

Відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачами послуг з централізованого опалення, які надаються КПТМ "Криворіжтепломережа". Відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Встановлено, що позивачем регулярно надавалися комунальні послуги до будинку АДРЕСА_2 , що також підтверджується актами про підключення та відключення теплоносія.

Із детального розрахунку постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 , наданого позивачем, видно, що опалювальна площа квартири складає 85,50 м2, зареєстровано 3 особи. Нарахування здійснювалось відповідно до тарифів встановлених постановами НКРЕКП України, а саме: з 31 грудня 2017 року згідно з постановою НКРЕКП України №1563 від 28 грудня 2017 року, тариф за 1Гкал теплової енергії для населення становив 1424,96 грн (з ПДВ); з 06 жовтня 2018 року згідно з постановою НКРЕКП України №240 від 27 лютого 2018 року, тариф за 1Гкал теплової енергії для населення становив 1431,15 грн (з ПДВ); з 01 січня 2019 року згідно з постановою НКРЕКП України №1752 від 10 грудня 2018 року, тариф за 1Гкал теплової енергії для населення становив 1701,19 грн (з ПДВ). Відповідно до Постанови КМУ від 24 грудня 2019 року №1082 «Деякі питання нарахування (визначення) плати за теплову енергію та послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води для споживачів у зв`язку із зміною ціни природного газу», коефіцієнт перерахунку для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку та без будинкових приладів та квартирних приладів обліку теплової енергії складає: у грудні 2019 року 0,21494, у січні 2020 року 0,17398, у лютому 2020 року 0.25101, у березні 2020 року 0,31158, у квітні 2020 року 0,36634.

З 02 листопада 2011 року за адресою: АДРЕСА_2 було встановлено та взято на абонентський облік прилад обліку теплової енергії, який враховує кількість теплоенергії, використаної на опалення. Споживач сплачує послуги з опалення згідно з показниками засобу обліку пропорційно опалювальної площі квартири, за фактично використане тепло по формулі: Qоп *Т:Sзаг * Sкв, де Qоп загальна кількість використаної теплової енергії на опалення по будинку за відповідний період, Гкал; Т тариф за 1 Гкал; Sзаг загальна опалювальна площа будинку м2; Sкв- опалювальна площа квартири м2.

За період з 01 травня 2018 року по 01 жовтня 2020 року по особовому рахунку відповідачів було здійснено нарахування на суму 21375,81 грн, споживачами сплачено 1200 грн, існує заборгованість в сумі 20175,81 грн.

Також наданим позивачем розрахунком заборгованості підтверджується, що сума боргу по оплаті за централізоване опалення квартири АДРЕСА_3 за період з 01 травня 2018 року по 01 жовтня 2020 року становить 20175,81 грн. Із розрахунку слідує, що квартира перебуває у приватній власності, опалювальна площа квартири 85,50 м.кв. За вказаний період відповідачами двічі було здійснено оплату наданих послуг, а саме в листопаді 2018 року в сумі 700 грн та в травні 2019 року в розмірі 500 грн.

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із належного виконання споживачем зобов`язань по сплаті наданих комунальних послуг.

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Вказаною статтею встановлено презумпцію обов`язку власника нести всі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна.

Як видно з матеріалів справи, між позивачем та відповідачами виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по централізованому опаленню, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875-IV, Законом України «Про теплопостачання» від 02 червня 2005 року №2633-IV, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 (далі - Правила).

Згідно частини 1 статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», 2004 року, який діяв станом на час виникнення спірних правовідносин, плата за послуги нараховується щомісячно.

Пунктом 18 Правил, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку.

Згідно пункту 21 Правил, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим.

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" 2004 року, передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Пунктом 1 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено обов`язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

01 травня 2019 року вступив в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII, який разом з Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 регулюють основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також права та обов`язки зазначених учасників відносин.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону № 2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, в тому числі з постачання теплової енергії.

Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 2189-VIII).

Пунктами 2, 5 частини другої статті 7 вказаного Закону встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Встановлено судом, що між сторонами договір на надання житлово-комунальних послуг не укладався, однак відсутність такого договору не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати послуг, оскільки укладення договору є обов`язком споживача. Тому споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Статтею 9 Закону № 2189-VIII передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Пунктами 12 та 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року №630 визначено, що у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири. У разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку теплової енергії, плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим. Отже, нарахування оплати за послуги централізованого опалення квартири не залежить від кількості зареєстрованих осіб в квартирі, а визначається відповідно до розміру опалювальної площі.

Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом частини 1 статті 901, частини 1 статті 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

На підставі ст. ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), які міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В судовому засіданні встановлено, що позивач свої обов`язки з постачання теплової енергії виконував, доводи позивача щодо розміру заборгованості відповідачами не спростовані і ці обставини слід вважати доведеними, суд вважає доведеним факт утворення заборгованості з постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01 травня 2018 року по 01 жовтня 2020 року у розмірі 20175,81 грн. При розрахунку заборгованості позивачем враховано сплату відповідачами 1200 грн за послугу з опалення квартири. На підтвердження оплати за опалення на суму 100 грн, як вказує у відзиві відповідач ОСОБА_4 , жодного доказу відповідачами не надано, а тому суд не має підстав визнати вказану обставину щодо оплати.

Отже, оцінив кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, враховуючи, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні; обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача ОСОБА_4 , що викладені у відзиві, не підтверджені належними та допустимими доказами, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідачів ОСОБА_5 , ОСОБА_4 і ОСОБА_6 заборгованості за послугу з постачання теплової енергії підлягають задоволенню в повному обсязі в розмірі 20175,81 грн.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідачів на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі 2 102,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 322, 509, 525, 526 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 12, 13, 76-81, 141 ч.1, 247 ч.2, 263-265, 274, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії - задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" заборгованість з постачання теплової енергії, яка виникла за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01 травня 2018 року по 01 жовтня 2020 року у розмірі 20175 (двадцять тисяча сто сімдесят п`ять) грн 81 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" судовий збір у розмірі 700(сімсот) грн 66 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , на користь Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" судовий збір у розмірі 700(сімсот) грн 67 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" судовий збір у розмірі 700(сімсот) грн 67 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене удень його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених участині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа", , юридична адреса: пров. Дежньова, 9, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.

Відповідач: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Дата складення повного тексту судового рішення 28 квітня 2021 року.

Суддя О.В. Алексєєв