Справа № 754/648/21
У Х В А Л А

Іменем України

05 травня 2021 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Сенюта В.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Сенюти В.О. по цивільній справі № 754/648/21,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Сенюти В.О. перебуває цивільна справа провадження № 2/754/2770/21.

05.05.2021 року на адресу Деснянського районного суду м. Києва від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід.

Заява мотивована тим, що суддя Сенюта В.О. не може розглядати вище вказану справу, оскільки всупереч викладеним обставинам у відзиві, суддею не зупинено провадження по справі, вказане викликає сумнів в неупередженості судді під час розгляду вказаної справи.

Дослідивши письмові матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.01.2021 року вказану справу визначено судді Сенюті В.О.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 16.01.2021 року позовну заяву АТКБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 27.01.2021 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

З письмових матеріалів справи вбачається, що судове засідання призначено на 06.05.2021 року.

Відповідно до ч.ч. 7-8 ст. 40 ЦПК України суд вважає за можливе про проведення розгляду даної заяви про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Статтею 36 ЦПК України визначено підстави для відводу (самовідводу) судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦПК України Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч. 2 ст. 37 ЦПК України Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Враховуючи те, що відвід було заявлено за один день до судового засідання, питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Як вбачається з доводів заяви, відповідач має сумніви щодо неупередженості головуючого по справі, оскільки після отримання відзиву на позовну заяву, суддею не було зупинено провадження по справі, оскільки у Шевченківському районному суді м. Києва перебуває цивільна справа № 757/29448/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Київській області про стягнення заборгованості по грошових виплатах та відшкодування збитків, виплату боргу, відшкодування моральної шкоди, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, визнання подання декларації у відповідні строки.

В рішенні ЄСПЛ «Мироненко і Мартенко проти України», зазначено, що згідно з усталеною практикою Євросуду наявність безсторонності має визначатися, для цілей п.1 ст.6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» та «Веттштайн проти Швейцарії»).

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»).

Таким чином, заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність таких обставин, які б викликали сумнів у неупередженості судді у вирішенні справи, заявником не наведені прямо передбачені законом обставини для відводу судді Сенюти В.О., які відповідно до приписів статті 36 ЦПК України виключають участь судді у розгляді справи 754/648/21.

З огляду на викладене, заява ОСОБА_1 про відвід судді Сенюти В.О. є необґрунтованою.

.

Відповідно до ч.11 ст.40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід, суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 36-40 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати заяву ОСОБА_1 необґрунтованою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.В. Сенюта