ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7241/21
провадження № 4-с/753/137/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Колесника О.М.

при секретарі Вербицькому В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 до приватного виконавця Виконавчого округу м. Києва ВАРАВИ РОМАНА СЕРГІЙОВИЧА про визнання протиправними та скасування постанов про повернення виконавчого документу стягувачеві від 30.07.2018 року у виконавчих провадженнях,

В С Т А Н О В И В :

Боржник у виконавчому провадженні звернувся до суду зі скаргою до приватного виконавця Варави Р.С. про визнання протиправними та скасування постанов про повернення виконавчого документу стягувачеві від 30.07.2018 року у виконавчих провадженнях.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 вимоги скарги підтримали, просили їх задовольнити, пояснивши, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 9.09.2016 року з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 солідарно на користь ПАТ „Універсал Банк" було стягнуто 29 406,04 доларів США заборгованості за кредитним договором №054-2008-2568 від 1.08.2008 року та 11 777 грн. 09 коп. судового збору. 13.01.2017 року Дарницьким районним судом м. Києва було видано два виконавчих листа №753/6635/16, на підставі яких 6.12.2017 року приватним виконавцем Виконавчого округу м. Києва Варавою Р.С. було винесено дві постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №55319191 про стягнення вказаного розміру заборгованості за кредитним договором та ВП №55319194 про стягнення зазначеної суми судового збору. В подальшому 31.07.2018 року тим же приватним виконавцем Варавою Р.С. було винесено дві постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві по обом виконавчим провадженням ВП №55319191 та ВП №55319194. Вважають, що обидві зазначені постанови є протиправними і підлягають скасуванню, оскільки ОСОБА_2 сплатив в повному обсязі як вказану заборгованість за кредитним договором, так і розмір судового збору. За таких обставин приватний виконавець повинен був закінчити виконавче провадження і зняти ОСОБА_2 з реєстру боржників, а винесення оскаржуваних постанов не дає такого права для боржника ОСОБА_2 .

Приватний виконавець Виконавчого округу м. Києва Варава Р.С. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином (а.с.114), з заявами до суду про неможливість розгляду справи у його відсутність не звертався, доказів поважності причин неявки суду не надав, а тому судом визнано за можливе розглянути справу в його відсутності в порядку ч.1-2, ст.450 ЦПК України.

Заслухавши заявника (боржника), його представника, дослідивши матеріали цивільної справи та вивчивши доводи скарги, суд вважає, що вимоги скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

За змістом ч.1 та ч.3, ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.1-2, ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Як встановлено у судовому засіданні, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 9.09.2016 року з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 солідарно на користь ПАТ„Універсал Банк" було стягнуто 29 406,04 доларів США заборгованості за кредитним договором №054-2008-2568 від 1.08.2008 року та 11 777 грн. 09 коп. судового збору. Рішення набрало законної сили 31.10.2016 року (а.с.88). Після набрання вказаного рішення законної сили 13.01.2017 року Дарницьким районним судом м. Києва було видано два виконавчих листа №753/6635/16 про стягнення вказаної заборгованості та судового збору (а.с.88; 107).

6.12.2017 року приватним виконавцем Виконавчого округу м. Києва Варавою Р.С. було винесено дві постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №55319191 про стягнення вказаного розміру заборгованості за кредитним договором (а.с.74) та ВП №55319194 про стягнення зазначеної суми судового збору (а.с.101).

Як наголошує ч.2, ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч.1, ст.18 Закону України „Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження приватний виконавець здійснив кілька запитів до державних реєстраційних установ і постановою про арешт майна боржника від 3.01.2018 року наклав арешт на все майно боржника ОСОБА_2 (а.с.51-52), включаючи і квартиру АДРЕСА_1 , яка належить йому на праві власності (а.с.57-58; 66-69).

За приписами п.9, ч.1, ст.37 Закону України „Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Встановивши, що в квартирі боржника ОСОБА_2 , яка належить йому на праві власності, зареєстровані його малолітні діти ОСОБА_5 , 2010 року народження та ОСОБА_6 , 2017 року народження відповідно до довідки про місце проживання та склад сім`ї (а.с.70-71), що забороняє приватному виконавцю Вараві Р.С. здійснити звернення стягнення на майно боржника, останній 30.07.2018 року виніс дві постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві по обом виконавчим провадженням ВП №55319191 та ВП №55319194 (а.с.18; 91).

Згідно ч.1, ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Боржник ОСОБА_2 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва зі скаргою в порядку ст.447 ЦПК України до приватного виконавця Варави Р.С. про визнання протиправними та скасування постанов про повернення виконавчого документу стягувачеві від 30.07.2018 року у виконавчих провадженнях ВП №55319191 та ВП №55319194 (а.с.1-8). Обґрунтування даної скарги полягає в тому, що ОСОБА_2 сплатив в повному обсязі як вказану заборгованість за кредитним договором, так і розмір судового збору стягувачеві ПАТ„Універсал Банк", а оскаржувані постанови не дають права зняти з реєстру боржників заявника ОСОБА_2 .

Згідно ч.3, ст.12 та ч.1, ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом довідки ПАТ„Універсал Банк" від 11.03.2020 року №38353 станом на 10.03.2020 року заборгованість по кредиту повністю погашена згідно додаткової угоди про припинення зобов`язання за кредитним договором №054-2008-2568 від 1.08.2008 року (а.с.13). Як пояснив у судовому засіданні ОСОБА_2 вказану заборгованість він сплатив на початку 2020 року.

Таким чином, на день винесення вказаних оскаржуваних постанов приватного виконавця заборгованість боржником не була сплачена, звернення стягнення на майно божника - квартиру АДРЕСА_1 приватний виконавець не мав права здійснювати, тому винесення двох постанов про повернення виконавчого документу стягувачеві від 30.07.2018 року по обом виконавчим провадженням ВП №55319191 та ВП №55319194 є законним і обґрунтованим. За таких обставин суд відмовляє у задоволенні скарги боржника в повному обсязі.

Згідно ст.452 ЦПК України оскільки суд відмовляє у задоволенні вимог скарги заявника, тому саме з нього на користь держави необхідно стягнути 908 грн. судового збору, від якого він був звільнений при зверненні з даною скаргою до суду.

Керуючись ст.4-5; 10-12; 76-80; 81; 133; 141; 258-259; 260 ЦПК України, на підставі ст.19; 129-1 Конституції України ст. ч.3, ст.12 та ч.1, ст.81; 447-452 ЦПК України, на підставі ст.18; 39 Закону України „Про виконавче провадження", суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 до приватного виконавця Виконавчого округу м. Києва ВАРАВИ РОМАНА СЕРГІЙОВИЧА про визнання протиправними та скасування постанов про повернення виконавчого документу стягувачеві від 30.07.2018 року у виконавчих провадженнях ВП 55319191 та ВП 55319194 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 908 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя :