Справа № 504/1426/20
провадження №2/504/866/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2021смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Доброва П.В.,

при секретарі Данько Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Доброслав справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей,-

В С Т А Н О В И В:

В травні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей посилаючись на те, що 09.11.2002 року між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції за актовим записом №1391. Від даного шлюбу у них є двоє дітей: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний час донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 навчається на першому курсі в Одеському коледжі мистецтв імені К.Ф. Данькевича, син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчається в другому класі в Одеській спеціалізованій школі №17 І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням англійської мови Одеської міської ради Одеської області. Також син, ОСОБА_4 відвідує додаткові заняття, які також додатково необхідно оплачувати. Діти проживають з позивачкою в квартирі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 є власником нерухомого майна, а саме: квартири. розташованої за адресою: АДРЕСА_1 та квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідач повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, не буре участі у вихованні та утриманні дітей.

Добровільної згоди з приводу матеріального утримання та виховання дітей між ними не досягнуто.

Відповідач іншим особам аліменти не виплачує, батьків на утриманні не має, а тому позивач вважає, що він може сплачувати визначений нею розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Враховуючи зазначені обставини, позивач звернулася до суду із зазначеним позовом.

Ухвалою суду від 28.05.2020 року відкрито загальне позовне провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей та призначено судове засідання для розгляду справи.

29.12.2020 року до суду від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач не заперечував щодо сплати аліментів на двох неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

22.02.2021 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, відповідно до якого позивачка з моменту укладення шлюбу з відповідачем знаходилась на його повному утриманні та ніколи не працювала. З дати народження дітей відповідач поклав на себе зобов`язання щодо утримання відповідачки та неповнолітніх дітей, які виконує по теперішній час. Також, відповідач стверджує, що позивачка не надає жодного доказу, що неповнолітні діти отримують всі належні умови для розвитку за її грошові кошти. Крім того, відповідач вказує, що він є годувальником для своїх непрацездатних батьків, оскільки вони обидва на пенсії, розмір якої є мінімальним, тому частину свого доходу, що він отримує відходить на забезпечення належних умов проживанні батьків. Відповідач працює на посаді консультанта в Комунальному підприємстві «Бюро регіонального розвитку», що підтверджується довідкою про доходи від 08.02.2021 року, Наказом від 29.12.2020 року та витягом з трудової книжки, відповідно до якої дохід відповідача складає 8072,73 грн. щомісячно, з якого він сплачує податок з доходів фізичних осіб у розмірі 1453,09грн. Враховуючи зазначене, відповідач просить у задоволенні позовних вимог позивачу відмовити в повному обсязі та стягувати з нього аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.05.2020 року і до їх повноліття.

02.03.2021 року від відповідача до канцелярії Комінтернівського районного суду Одеської області надійшла заява про те, що 29.12.2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від його ім`я, однак, вказаний відзив він просить не долучати до матеріалів справи, оскільки ОСОБА_2 він не складався та не відправлявся поштою до суду.

25.03.2021 року від позивача до Комінтернівського районного суду Одеської області надійшов відзив на відзив, відповідно до якого додатково надає інформацію, що її син ОСОБА_4 є учнем третього класу Одеської спеціалізованої школи №17 І-ІІ ступенів з поглибленим вивченням англійської мови та йому необхідні шкільні приладдя, що повністю забезпечує позивачка. Також, її син займається у спортивній секції єдиноборств, бере участь у змаганнях, а тому покупка відповідної спортивної форми, уроки з вчителем, участь у змаганнях потребують вкладень, які також забепезчує позивачка. Крім того, її син перебуває на обліку у КНП «Дитяча міська поліклініка №2» ОМР та йому прописані лікарем відповідний курс лікування та дієта, що потребують відповідних коштів та витрат, які також сплачує позивачка.

Дочка позивачки ОСОБА_3 навчається на другому курсі Комунального закладу «Одеський фаховий коледж мистецтв імені К.Ф. Данькевича» денної форми навчання та їй також необхідні приладдя для навчання, що оплачує позивачка. Також, донька займається фортепіано, приймає участь у різноманітних фестивалях та конкурсах, відвідує уроки, їй потрібен конкурсний одяг, взуття, витрати на участь, всі ці витрати оплачує позивачка. Окрім того, доньці поставлений діагноз міопія слабого ступеня, сложний міопатичний астигматизм та рекомендована постійна корекція очками у поєднанні з МКЛ, що також оплачує позивачка. Позивачка постійно піклується про дітей, у зв`язку з їх періодом активного зростання та потреби відповідного та достатнього, багатого на вітаміни харчування, у зв`язку з чим вона постійно покупає їм продукти харчування з особливостями діагнозів. Також, відповідачка повністю оплачує комунальні послуги в квартирі, де вона проживає разом із дітьми.

Позивач стверджує, що відповідач надав неправдиві відомості щодо свого доходу, оскільки з декларації відповідача, яка заходиться на сайті НАЗК, ОСОБА_2 придбав автомобіль MERCEDES-BENZ модель А 170 CDI 2004 року випуску, задекларував 50 000,00грн. грошових активів готівковими коштами, у той час, як заробітна плата отримана за основним місцем роботи відповідача становить лише 55 295грн. Все це, на думку позивачки, свідчить про наявність факту приховування відповідачем свого справжнього доходу, у зв`язку з чим просить залишити без розгляду відзив на позовну заяву про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей надану відповідачем.

31.03.2021 року від відповідача до канцелярії Комінтернівського районного суду Одеської області надійшло заперечення на відповідь на відзив, відповідно до якого відповідач підтримує раніше поданий відзив на позов, та додатково пояснює, що 21.10.2020 року рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області по справі №504/1425/20 розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Станом на момент подання заперечення, відповідач по справі проживає разом із позивачкою та дітьми, оплачує комунальні послуги, надає матеріальну допомогу дітям, покупає продукти харчування, оплатив відпочинок до Туреччини позивачці разом із сином. Також, відповідач спростовує інформацію, щодо наявності в нього рухомого майна, та стверджує, що користується автомобілем безоплатно на підставі довіреності.

Позивач ОСОБА_1 до суду з`явилась, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовільнити повністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у позовних вимогах ОСОБА_1 в повному обсязі.

Суд, всебічно, об`єктивно та повно дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи ці докази з огляду на їх належність, допустимість, достовірність, кожного окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих доказів у їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 09 листопада 2002 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1391.

Рішенням Комінтернівського районного суду від 21.10.2020 року по справі №504/1425/20 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 182; та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 722.

Звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, позивач ОСОБА_1 посилається на те, що неповнолітні діти: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають разом з нею. Відповідач кошти на утримання дітей не надає та самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. Так, витрати на харчування, купівля одягу, шкільних речей, відвідування гуртків, курсів, репетиторів, навчання в школі та коледжу, організація дозвілля дітей, тощо становлять приблизно 6 000,00 грн. на місяць. При цьому, діти потребують систематичного медичного обстеження та лікування, що передбачає постійні значні грошові кошти. Добровільної згоди з приводу матеріального утримання та виховання неповнолітніх дітей між ними не досягнуто.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку. Також, згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано.

Законодавцем положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно вимог ч. 1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до положень ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст.ст. 182, 183 СК України.

Як встановлено судом, неповнолітні діти сторін: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на день розгляду справи проживають разом з позивачем ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначене не заперечувалось сторонами у справі та повністю підтверджується наданими сторонами доказами.

Згідно довідки № 869 від 24.02.2021 року неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається в Комунальному закладі «Одеський фаховий коледж мистецтв імені К.Ф. Данькевича» на 2 курсі. Спеціалізація «Народне пісенне мистецтво», денна форма навчання, держбюджет. Дата закінчення навчання 30.06.2023 року.

Відповідно до довідки від 25.02.2021 року №22 неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчається в 3-А класі Одеської спеціалізованої школи №17 І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням англійської мови Одеської міської ради Одеської області.

Крім того, неповнолітні діти сторін: донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відвідують навчально-виховні та інші заклади, в тому числі ті, що надають послуги з вивчення іноземних мов та гуртки з розвитку здібностей дітей, що підтверджується наданими суду копіями грамот дітей.

Також встановлено, що неповнолітні діти сторін: донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мають певні захворювання, що підтверджується медичними довідками.

Відповідач ОСОБА_2 працює на посаді консультанта в Комунальному підприємстві «Бюро регіонального розвитку», що підтверджується Наказом від 29.12.2020 року №30/К, витягом з трудової книжки. Як вбачається з довідки про доходи від 16.04.2021 року, заробітна плата в січня березні 2021 року складає 7 400грн. в місяць, сплачений податок з фізичних осіб 1332,00грн. в місяць.

Згідно даних інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №209035747 від 14.05.2020 року, вбачається, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належать: квартира загальною площею 56,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 ; 1-кімнатна квартира в АДРЕСА_2 .

Позивач вказала, що орієнтовний розмір витрат на двох дітей за один місяць становить 6 000,00 грн., обґрунтовуючи вказану суму коштів витратами на харчування, купівлю одягу, шкільних речей, відвідування гуртків, фестивалів, курсів, репетиторів, навчання в школі та коледжу, організація дозвілля дітей, тощо. Крім того, позивач вказала на ту обставину, що діти потребують систематичного медичного обстеження та лікування, що також потребує додаткових затрат.

В підтвердження чого суду надано копії відповідних квитанцій та чеків.

Будь-яких доказів в підтвердження свого матеріального стану, позивачем суду не надано.

Відповідач ОСОБА_2 в наданих до суду відзиві та поясненнях позовні вимоги визнав частково, погодився на стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 22.05.2020 р. і до повноліття дітей.

Як вбачається з наданих суду квитанцій, чеків, банківських виписок, які містяться в матеріалах справи, ОСОБА_2 періодично надає матеріальну допомогу дружині на утримання неповнолітніх дітей шляхом надання грошових коштів, оплачує комунальні послуги та продукти харчування.

Матеріалами справи підтверджується те, що відповідач працює, аліментних зобов`язань перед іншими особами не має.

Судом встановлені обставини, що дають змогу для часткового задоволення позову.

При цьому, суд зважає, що обов`язок з утримання дитини покладений на обох батьків.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Аналізуючи матеріали справи щодо порядку утримання та способу життя, який склався відносно утримання неповнолітніх дітей сторін, з врахуванням: віку дітей, стану здоров`я, витрат на забезпечення життєдіяльності, підтримання нормального здоров`я та відпочинок, а відповідач зобов`язаний утримувати дітей до досягнення повноліття, згідно ст. 180 СК України, і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації життя, суд прийшов до висновку, що позов про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню.

Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

Так, аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні та надані сторонами на підтвердження своїх позовних вимог/заперечень, при визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття і створювати для них необхідні передумови для їх розвитку і забезпечення організації їх життя, також враховує розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також приймаючи до уваги обов`язок відповідача утримувати своїх неповнолітніх дітей на підставі описаних вище норм права, а тому суд вважає, що заявлений позивачем розмір аліментів в сумі 6 000,00грн. щомісячно, є завищеним.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», встановлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 2189 гривень, з 1 липня - 2294 гривні, з 1 грудня - 2393 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.

Частинами 6, 8 статті 7 Сімейного кодексу України визначено, що жінка та чоловік мають рівні права та обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей частково та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання двох дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) з дня звернення до суду з 22.05.2021 року та до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 включно, а з 14.03.2022 року стягнути з боржника ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно в розмірі ј частини його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Суд вважає, що саме такий розмір аліментів відповідає вимогам розумності та є співмірний витратам, які мають нести обоє батьків на утримання дітей.

За змістом ч. 8 ст. 7, ч. 2 ст. 150, ст. 180 СК України, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Крім того, позивач не позбавлена в майбутньому звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь витрат на лікування або навчання дитини в порядку ст. 185 СК України або збільшення розміру аліментів згідно ст. 192 СК України.

Так, частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а тому у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Судовий збір в сумі 908,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави, так як позивач при подачі позовної заяви про стягнення аліментів звільнена від його сплати на підставі закону.

Рішення підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць, відповідно до ст. 430 ЦПК України.

Керуючись ч. 2 ст. 51 Конституції України, п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", ст.ст. 141, 150, 155, 180-184, 191 СК України, ст.ст. 2, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 263, 264, 265, 273, 274, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_4 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання двох дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно, в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, з дня звернення до суду з 22.05.2021 року та до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 включно, а з 14.03.2022 року стягнути з боржника ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно в розмірі ј частини його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 включно.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в сумі 908,00 грн.

В решті позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя П.В. Добров