Справа № 569/3795/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2021 року Рівненський міський суд

в особі судді - Ковальова І.М.

при секретарі Соломон О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки-інваліда,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки-інваліда звернулась ОСОБА_2 .

В судовому засіданні позивач та представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримали, просять суд їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві та стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на її утримання в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду. Свої вимоги аргументує тим, що вона є дочкою відповідача по справі, являється інвалідом з дитинства другої групи, не придатна до регулярної трудової діяльності та перебуває під наглядом психіатра. Шансів на її одужання немає, вона працювати не може, перебуває у скрутному матеріальному положенні та самостійно забезпечити себе їжею, одягом, ліками та засобами гігієни не має можливості через брак коштів Відповідач працездатний, працює, отримує заробітну плату та пенсію, у добровільному порядку їй допомагати не бажає, в тому вона вимушена була звернутись з даним позовом до суду.

В судовому засіданні відповідач заявлені позовні вимоги позивача не визнав, вважає їх безпідставним та просить суд відмовити у їх задовленні з підстав, викладених у письмовому відзиві на позов.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач по справі є донькою відповідача по справі.

Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданим 7 серпня 1985 року відділом загс м.Ровно з якого вбачається, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Ровно, про що зроблено запис за №2444. Батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

З дослідженого в судовому засіданні посвідчення серії НОМЕР_2 виданого 02.02.2012 УПСЗН м.Рівне (номер справи одержувача державної соціальної допомоги 613144) вбачається, що ОСОБА_1 , 1985 року народження є інвалідом з дитинства ІІ групи. Інвалідність встановлено по липень 2021 року.

З дослідженої в судовому засіданні кс.копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 АББ №510166 вбачається, що було оглянуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Дата огляду - 12.09.2019. Огляд інваліда повторний. Група інвалідності друга з 01.08.2019. Причина інвалідності інвалід з дитинства (з розл. псих.). Інвалідність встановлена на строк до 01 серпня 2021 року. Дата чергового переогляду липень 2021 року. Висновок про умови та характер праці: непридатна до регулярної трудової діяльності. «Д» нагляд психіатром.

Відповідно до ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Таким чином, аналіз змісту ст.198 СК України дає підстави для висновку, що для виникнення обов`язку батька (матері) утримувати сина (дочку) необхідно наявність трьох умов: син (дочка) є непрацездатними; син (дочка) потребує матеріальної допомоги; батько (мати) мають матеріальну можливість утримувати сина (дочку).

Сімейний кодекс України не містить поняття «повнолітня непрацездатна дитина».

Відповідно до ч.4 ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» до осіб, які втратили працездатність, відносяться особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку, особи, які досягли пенсійного віку, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, та непрацюючі особи, визнані особами з інвалідністю в установленому порядку.

Відповідно до абз.17 ч.1 ст.1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого ст. 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.

Положення ч.3 ст.75 СК України відносять до категорії "непрацездатні" осіб з інвалідністю I, II та III групи.

Отже, повнолітньою непрацездатною дитиною у розумінні ст.198 СК України є повнолітні син або дочка, визнані в установленому порядку особами з інвалідністю (таке ж тлумачення указаного поняття здійснено Конституційним Судом України у рішенні від 11 лютого 2014 року №1-рп/2014).

За приписами ст.1 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

Залежно від ступеня стійкого розладу функцій організму, зумовленого захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, та можливого обмеження життєдіяльності при взаємодії із зовнішнім середовищем внаслідок втрати здоров`я особі, визнаній особою з інвалідністю, встановлюється І, ІІ чи ІІІ група інвалідності (ч.3 ст.7 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні»).

В судовому засіданні було встановлено, що позивач по справі є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства, потребує лікування, іншого доходу окрім пенсії не має.

З дослідженої в судовому засіданні довідки №130 від 12 квітня 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 знаходиться на обліку в МІСЬКСОЦЗАХИСТ, ідентифікаційний код НОМЕР_3 і отримує державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства 2 групи за період з січня по червень 2020 року в розмірі по 1638,00 грн. щомісячно; за період з липня по листопад 2020 року включно по 1712,00 грн.; за грудень 2020 року в розмірі 1769,00 грн. Всього за 2020 рік 20157,00 грн.

Відомостей про отримання позивачем іншого доходу окрім пенсії в судовому засіданні відповідачем суду не надано.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст.201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що позивач являється пенсіонером, інвалідом ІІ групи, за станом здоров`я потребує лікування, а відповідач є працездатним, отримує заробітну плату та пенсію, а тому суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Однак, враховуючи ті обставини, що позивачем не надано належних та допустимих доказів про те, що відповідач має можливість в заявленому розмірі сплачувати на її користь аліменти, тому даний розмір слід зменшити та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі по 1000 (одній тисячі) грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнена від сплати судового збору, рішення прийнято на користь позивача, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,12,81,141,263,264,265,268,273,

354 ЦПК України, ст.ст.75,182,198,200,201 СК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки-інваліда задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , іпн. НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої АДРЕСА_3 , іпн. НОМЕР_3 аліменти на утримання повнолітньої дочки-інваліда в розмірі по 1000,00 грн. (одній тисячі гривень 00 копійок) щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і на увесь період її непрацездатності.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , іпн. НОМЕР_4 судовий збір в розмірі 908,00 грн. та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована АДРЕСА_3 , іпн. НОМЕР_3

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований АДРЕСА_2 , іпн. НОМЕР_4

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов