Провадження № 2/686/4344/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2021 року

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі : головуючого судді Заворотної О.Л.,

секретаря судового засідання - Сікори Ю.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Самбір І.О.

розглянувши у відкритому судовому в залі суду в м. Хмельницький в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Пасажирська компанія» виробничого підрозділу Вагонна дільниця станції Хмельницький про скасування наказу про припинення трудового договору, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

В травні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до АТ «Українська залізниця» в особі філії «Пасажирська компанія» виробничого підрозділу Вагонна дільниця станції Хмельницький про скасування наказу про припинення трудового договору, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в обґрунтування якого вказав, що з червня 1988 року по 30.04.2021 року працював на різних посадах ПАТ "Українська залізниця", з 03.05.2017 по 03.05.2021 працював провідником пасажирського вагона виробничого підрозділу Вагонна дільниця станції Хмельницький філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця», на вказану посаду позивача прийнято на підставі контракту з працівником № 4 від 03.05.2017 строком з 03.05.2017 до 04.05.2018, який в подальшому переукладався на підставі додаткової угоди № 1 від 10.04.2018 до контракту з працівником № 4 від 03.05.2017.

Пунктом 1 додаткової угоди № 1 від 10.04.2018 до контракту з працівником № 4 від 03.05.2017 передбачено: в п. 22 контракту від 03.05.2017 року внести зміни в викласти в такій редакції : строк дії контракту продовжений до 04 травня 2021 року. Пунктом 3 додаткової угоди передбачено, що дана угода вступає в силу з моменту її підписання сторонами і припиняє в момент припинення дії контракту № 4 від 03 травня 2017 року.

Наказом від 27.04.2021 року № 44/ос позивача 03.05.2021 було звільнено у зв`язку з закінченням строк дії контракту на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України, про що було внесено відповідній запис у трудову книжку.

Не погоджуючи із вказаним наказом, позивач вказав, що наказом ПАТ "Українська залізниця" від 04.03.2014 № 056-Ц/од затверджено Положення про укладення контрактів з працівниками залізничного транспорту, які здійснюють обслуговування пасажирів, пунктом 13 вказаного Положення передбачено, що у разі, якщо працівник протягом дії контракту не допускав порушень трудової дисципліни контракт продовжується строком на 5 років.

04.02.2021 року комісія по розгляду матеріалів щодо укладення та продовження терміну дії контрактів працівників, вирішила рекомендувати продовжити контракт з провідником пасажирського вагона на 5 років, тобто по 04.05.2026 року.

Проте 25.02.2021 року начальником дільниці позивачу надано повідомлення, зі змісту якого позивачу стало відомо що контракт продовжено не буде і трудовий договір буде припинено за п. 2 ст. 36 КЗпП з 03.05.2021 року. Крім цього, позивача було звільнено 03.05.2021 в односторонньому порядку, проте зі змісту п. 1 додаткової угоди № 1 від 10.04.2018 вбачається, що строк дії контракту був продовжений до 04.05.2021, тобто позивача було звільнено передчасно, а саме з ініціативи роботодавця до закінчення строку дії контракту без законних на те підстав. У зв`язку з чим, позивач просить скасувати наказ від 27.04.2021 № 44/ос, поновити позивача на посаді провідника пасажирського вагона, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, вказала, що звільнення проведено відповідно до вимог чинного законодавства, просить в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

З 03.05.2017 по 03.05.2021 ОСОБА_2 працював провідником пасажирського вагона виробничого підрозділу Вагонна дільниця станції Хмельницький філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця», на підставі контракту з працівником № 4 від 03.05.2017 строком з 03.05.2017 до 04.05.2018, який в подальшому переукладався на підставі додаткової угоди № 1 від 10.04.2018 до контракту з працівником № 4 від 03.05.2017.

Пунктом 1 додаткової угоди № 1 від 10.04.2018 до контракту з працівником № 4 від 03.05.2017 передбачено в п. 22 контракту від 03.05.2017 року внести зміни в викласти в такій редакції : строк дії контракту продовжений до 04 травня 2021 року.

Пунктом 3 додаткової угоди передбачено, що дана угода вступає в силу з моменту її підписання сторонами і припиняє в момент припинення дії контракту № 4 від 03 травня 2017 року.

Наказом від 27.04.2021 року № 44/ос позивача 03.05.2021 було звільнено у зв`язку з закінченням строк дії контракту на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України, про що було внесено відповідній запис у трудову книжку.

Відповідно до положення про укладання контрактів з працівниками залізничного транспорту, які здійснюють обслуговування пасажирів, затвердженого наказом Укрзалізниці від 04.03.2014 № 056-Ц/од передбачено, що за два місяці до закінчення строку дії контракту за угодою сторін його може бути продовжено або укладено на новий строк. При цьому у разі, якщо працівник протягом дії контракту не допускав порушень трудової дисципліни, контракт продовжується строк на 5 років.

Пунктом 15 вказаного положення передбачено, що рішення про продовження строку контракту або припинення трудового договору у зв`язку із закінченням строку дії контракту приймається роботодавцем з урахуванням пропозицій комісії відокремленого підрозділу про укладання та аналізу умов контрактів.

Рекомендації щодо продовження дії контракту або припинення трудового договору у зв`язку з закінченням строку дії контракту комісія надає роботодавцю за два місяці до закінчення строку дії контракту.

Судом встановлено, що 04.02.2021 комісія по розгляду матеріалів щодо укладання та продовження терміну дії контрактів працівників виробничого підрозділу вагонна дільниця станції Хмельницький рекомендувала продовжити контракт з провідником пасажирського вагона ОСОБА_2 на 5 років по 04.05.2026 року.

25.02.2021 начальник дільниці повідомив ОСОБА_2 про те, що контракт продовжено не буде і трудовий договір буде припинено на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України (по закінченню строку дії контракту) з 03.05.2021 року.

Відповідно до частини третьої статті 21 КЗпП України контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (у тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть установлюватися угодою сторін.

Виходячи з особливостей зазначеної форми трудового договору, спрямованої на створення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівників з урахуванням їх індивідуальних здібностей і професійних навичок, закон надав право сторонам при укладенні контракту самим установлювати їхні права, обов`язки та відповідальність, зокрема як передбачену нормами КЗпП України, так і підвищену відповідальність керівника та додаткові підстави розірвання трудового договору.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 1998 року № 12-рп/98контракт, як особлива форма трудового договору повинен спрямовуватися на створення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівника, враховуючи його індивідуальні здібності й професійні навички, його правову і соціальну захищеність. Умови контракту, які погіршують становище працівника порівняно з чинним законодавством, угодами і колективним договором, вважаються недійсними (стаття 9 КЗпП України) (абзац перший пункту 5 мотивувальної частини).

На момент прийняття Конституційним Судом України Рішення від № 12-рп/98 положення частини третьої статті 21 Кодексу передбачали, що сфера застосування контракту визначається законодавством. Надаючи офіційне тлумачення цій нормі Конституційний Суд України зазначив, що терміном «законодавство» охоплюються закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України.

Згідно з пунктом 9 Положення про порядок укладання контрактів при прийнятті (найманні) на роботу працівників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 березня 1994 року № 170, контракт набуває чинності з моменту його підписання або з дати, визначеної сторонами у контракті, і може бути змінений за згодою сторін, складеною у письмовій формі. Контракт є підставою для видання наказу (розпорядження) про прийняття (найняття) працівника на роботу з дня, встановленого у контракті за угодою сторін.

Строк, на який працівник наймається на роботу, обов`язково має бути вказаний у наказі про прийняття на роботу, інакше буде вважатися, що працівник прийнятий на роботу за безстроковим трудовим договором. У трудовій книжці робиться запис без посилання на строковий характер трудових відносин.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є закінчення його строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не поставила вимогу про їх припинення.

Припинення трудового договору після закінчення строку не вимагає заяви або якогось волевиявлення працівника. Власник також не зобов`язаний попереджати або в інший спосіб інформувати працівника про майбутнє звільнення за пунктом 2 частини першої статті 36 КЗпП України.

Закінчення строку трудового договору (контракту) припиняє трудові відносини тоді, коли вимогу про звільнення заявила одна зі сторін трудового договору - працівник чи власник або уповноважений ним орган. При такому волевиявленні однієї зі сторін друга сторона не може перешкодити припиненню трудових відносин.

Відповідно до частини другої статті 43 Конституції України держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності.

У статті 24 Основного Закону закріплене положення про те, що всі громадяни мають рівні права і свободи та є рівними перед законом.

Частина друга статті 24 Конституції України, а також стаття 2 КЗпП України проголошують, що всі громадяни рівні у трудових правах незалежно від походження, кольору шкіри, соціального чи майнового стану, расової та національної приналежності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, роду і характеру занять, місця проживання та інших обставин.

Згідно із статтею 5-1 КЗпП України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема - вільний вибір виду діяльності.

Закріпивши гарантії права на працю, законодавство України про працю встановлює порядок прийому на роботу, порядок переведення, вичерпний перелік підстав розірвання трудового договору з ініціативи власника (або уповноваженого ним органу) тощо.

Закінчення строку трудового договору (контракту) припиняє трудові відносини тоді, коли вимогу про звільнення заявила одна з сторін трудового договору - працівник чи власник або уповноважений ним орган. При такому волевиявленні однієї зі сторін друга сторона не може перешкодити припиненню трудових відносин.

Оскільки власник не висловив своє бажання продовжувати трудові відносини із працівником після закінчення строку дії трудового договору (контракту), звільнення ОСОБА_2 було проведено з додержанням вимог чинного законодавства у зв`язку з закінченням строку дії контракту є правильним та обґрунтованим, чинне законодавство не передбачає можливості поновлення працівника на роботі після закінчення строку дії контракту, в судовому порядку.

Разом з тим встановлено, що відповідно до пункту 1 додаткової угоди № 1 від 10.04.2018 до контракту з працівником № 4 від 03.05.2017 передбачено в п. 22 контракту від 03.05.2017 року внести зміни та викласти в такій редакції : строк дії контракту продовжений до 04 травня 2021 року.

Разом з тим, відповідно до від 27.04.2021 року № 44/ос позивача 03.05.2021 було звільнено у зв`язку з закінченням строк дії контракту на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України.

При цьому порушення щодо дати звільнення позивача необхідно усунути шляхом зміни дати звільнення позивача, а саме визнати датою припинення трудових відносин 04.05.2021.

Оскільки звільнення позивача проведено з дотриманням вимог трудового законодавства і умов укладеного між сторонами трудового договору, суд дійшов висновку, що право позивача на працю відповідач не порушив, у зв`язку з чим правових підстав для поновлення його на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу (статті 235 КЗпП України) немає.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові втрати слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 21, 36, 235 КЗпП, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Пасажирська компанія» виробничого підрозділу Вагонна дільниця станції Хмельницький про скасування наказу про припинення трудового договору, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити частково.

Змінити дату звільнення ОСОБА_2 з посади провідника пасажирського вагона виробничого підрозділу Вагонна дільниця станції Хмельницький філії «Пасажирська компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця» відповідно до пункту 2 частини першої статті 36 КЗпП України з 03 травня 2021 року на 04 травня 2021 року.

В іншій частині позову ОСОБА_2 відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд шляхом подання в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач : ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , прож. АДРЕСА_1 .

Відповідач: АТ «Українська залізниця» в особі філії «Пасажирська компанія» виробничого підрозділу Вагонна дільниця станції Хмельницький, , м. Хмельницький, вул. Проскурівська, 92.

Дата складання повного тексту рішення 13.10.2021.

Суддя: