УХВАЛА
про залишення заяви про перегляд заочного рішення без розгляду
26 жовтня 2021 року м. Мукачево Справа № 303/5578/21
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі: головуючого судді Кость В.В.
секретар судового засідання Немеш Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву за заявою ОСОБА_1 про скасування заочного рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 серпня 2021 року по цивільній справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут»
до відповідача ОСОБА_1
про стягнення заборгованості,
На підставі заочного рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 серпня 2021 року (надалі Заочне рішення), присуджено до стягнення з із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» суму 66 790,09 грн. (шістдесят шість тисяч сімсот дев`яносто гривень 09 копійок) (в т.ч. 62 891,27 грн. основний борг, 3 136,38 грн. інфляційні втрати, 762,44 грн. 3% річних) заборгованості за спожитий природний газ, а також суму 2270,00 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень у відшкодування витрат по сплаті судового збору.
8 жовтня 2021 року відповідач звернулася до суду із заявою про скасування вищевказаного судового рішення, заявивши клопотання про поновлення йому строку на подання такої заяви.
Як на підставу для задоволення заяви заявника посилається на обставини щодо неповідомлення її належним чином про дату розгляду справи, не з`ясування даних щодо належного відповідача, власника домоволодіння за особовим рахунком споживача.
Також, заявницею заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку для можливості подання заяви про перегляд заочного рішення, яке вона отримала 09.09.2021, у зв`язку із станом її здоров`я.
Належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду заяви, сторони в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.
У відповідності до вимог частини першої ст. 287 Цивільного процесуального кодексу України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви
Дослідивши матеріали цивільної справи, заяви, суд приходить до наступного висновку.
При вирішенні питання щодо можливості прийняття до розгляду зазначеної заяви, суд виходить з того, що згідно зі ст. 284 Цивільного процесуального кодексу України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Цивільним процесуальним кодексом України певних процесуальних дій.
Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини набувають статус стабільних.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає «Право на справедливий суд», одним із аспектів якого є право доступу, яке не є абсолютним і може підлягати законним обмеженням, які мають законну мету та використаними засобами та досягнутими цілями. Таким законним обмеженням є передбачені законом строки звернення до суду, які можуть бути поновлені за заявою заявника із зазначенням та обґрунтуванням поважних причин та надання належних доказів щодо причин пропуску строків звернення до суду.
Так, у справі "Gradescolo S.R.L. проти Молдови" Суд послався на прецедентне право щодо дотримання вимог стосовно допустимості застосування процесуального закону, як важливого аспекту права на справедливий судовий розгляд. Роль позовної давності має велике значення під час інтерпретації преамбули конвенції, відповідна частини якої проголошує верховенство закону, що є обов`язком для країн, які підписали Конвенцію. Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави».
Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів.
Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

По відношення до цього слід зазначити, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Відповідно до ст. 126 Цивільного процесуального кодексу України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків передбачених Цивільним процесуальним кодексом України.

Отже, закінчення строку, передбаченого частиною другою ст. 284 Цивільного процесуального кодексу України становить собою юридичний факт, який може бути підставою для правових наслідків, визначених частиною другою ст. 126 названого Кодексу.

Приймаючи до уваги вказані законодавчі приписи, слід констатувати, що заяву про скасування заочного рішення заявником подано до суду 08.10.2021.

Однак, як свідчать фактичні дані по справі (а.с. 34), копія Заочного рішення була безпосередньо вручена відповідачу 09.09.2021.

Отже, з урахуванням правових приписів ст. 284 Цивільного процесуального кодексу України, заява про скасування заочного рішення суду могла бути подана відповідачем до 29 вересня 2021 року (включно).

У відповідності з положеннями частини першої ст. 127 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує винні дії (бездіяльність), та пов`язані з істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними докази.

При вирішенні даного спірного питання суд також враховує принцип юридичної визначеності, відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися. Іншими словами, цей принцип гарантує остаточність судових рішень.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня

2008 року (справа «Пономарьов проти України») вказано, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу «res judicata» принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.

Повноваження судів на перегляд справи повинні використовуватися лише з метою виправлення судових помилок, а не для проведення нового розгляду справи. Перегляд судами справ не повинен розглядатися як завуальована апеляція, а сама лише можливість того, що можуть існувати дві точки зору щодо предмету спору не є підставою для перегляду рішення.

Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру

В свою чергу, якщо строк поновлений з підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності.

Незважаючи на вищевказані законодавчі приписи, заявниця не надала доказів щодо поважності причин пропуску нею строку для звернення до суду із заявою про скасування заочного рішення.

При цьому, заявниця, на підтвердження доводів щодо поважності причин пропуску строків на звернення до суду, посилається на стан її здоров`я.

При цьому, жодних доказів на підтвердження вказаної обставини (стан здоров`я) ОСОБА_1 суду не надала.

Інших обставин, які би давали підстави для висновку про наявність об`єктивних, тобто таких, що не залежали від волі заявниці, обставин, що зумовили б поважність пропуску встановленого процесуальним законом строку звернення до суду, заявницею не наведено та не надано нею відповідних доказів.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що відповідач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В процесі судового розгляду справи №303/5578/21, у якій було ухвалено Заочне рішення, судом вживалися заходи з належного повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи (а.с. 22).

Крім того, з даних рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату грошового переказу (а.с. 23) вбачається, що ОСОБА_1 особисто вручена копія ухвали про відкриття провадження з матеріалами позовної заяви 31.07.2021, тобто в строк до 15.08.2021 (включно) остання мала можливість подати відзив на позов, заперечення, пояснення тощо.

Наведене свідчить про те, що суд вжив всіх необхідних заходів, регламентованих цивільним процесуальним законом, з метою належного повідомлення відповідача про розгляд пред`явленого до нього позову.

Таким чином, суд не знаходить правових підстав для поновлення відповідачу строку на перегляд Заочного рішення, фактичним наслідком чого є залишення заяви без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 126, 127, 260, 284, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України, Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити ОСОБА_1 у поновленні процесуального строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 серпня 2021 року.

2. Заяву ОСОБА_1 про скасування заочного рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 серпня 2021 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без розгляду.

3. На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.В. Кость