Справа 752/46/21
провадження № 2/752/4492/21
УХВАЛА

19.04.2021 року суддя Голочіївського районного суду м. Києва Чередніченко Н.П.вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу/суброгації, -

ВСТАНОВИВ:

до Голосіївського районного суду м. Києва надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу/суброгації.

Вивчивши матеріали позову, вважаю, що, останній, слід визнати неподаним та повернути позивачу за наступних підстав.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15.01.2021 року, позов був залишений без руху та позивачу було надано строк для усунення виявлених недоліків, зокрема, позивачу було запропоновано подати позов із врахуванням вимог ст.ст. 175-177 ЦПК України, оскільки, позовна заява була не належним чином оформленою, не містила підпису позивача та подана до суду не у відповідності до вимог цивільного процесуального закону, який діяв на час подачі позову.

Копію зазначеної ухвали судді було направлено позивачу для належного виконання.

18.01.2021 року до суду через систему «Електронний суд» позивачем було подано заяву про усунення недоліків.

Однак, недоліки, викладені в ухвалі судді від 15.01.2021 року позивачем усунуто в повній мірі не було.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач у встановлений термін в ухвалі про залишення позовної заяви без руху не усунув недоліки, позовна заява вважається не поданою та повертається позивачеві.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що повернення заяви, відповідно до ч. 6 ст. 185 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, так як після усунення вказаних недоліків позивач має право повторно звернутися до суду із вказаним позовом, суд вважає за необхідне позов визнати неподаним та повернути позивачу, в зв`язку з не усуненням недоліків в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 185, 260, 261, 353 ЦПК Україні, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу/суброгації, - визнати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви, в загальному порядку, передбаченому законом.

Ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Н.П. Чередніченко