Справа № 307/3175/20
Провадження № 2/307/1535/20
У Х В А Л А
19 квітня 2021 року м. Тячів
Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Бобрушко В.І, при секретарі Юсип В.І, з участю представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Кохман М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Тячівської районної ради, Відділу управління майном району Тячівської районної ради Закарпатської області, де третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ОСОБА_3 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі,
В провадженні Тячівського районного суду Закарпатської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Тячівської районної ради, Відділу управління майном району Тячівської районної ради Закарпатської області, де третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ОСОБА_3 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі.
Під час судового засідання з`ясовано, що даний позов не відповідає вимогам ч.4 ст.177 ЦПК України, оскільки до позовної заяви не додано документ про сплату судового збору.
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні ствердив, що позивачем дійсно не сплачено судовий збір.
Заслухавши думку інших учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Як вбачається із змісту позовної заяви з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 2 лютого 2021 року, позивач просить стягнути з відповідачів Тячівської районної ради та Відділу управління майном району Тячівської районної ради Закарпатської області на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі за період з 15.02.2019 року по 26.10.2020 року в сумі 122181,66 грн.
Згідно ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено вичерпний перелік осіб, звільнених від сплати судового збору, зокрема від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.
Позовні вимоги позивача про стягнення з відповідачів на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 122181,6 гривень не є вимогами, які стосуються виплати позивачу заробітної плати та поновлення останнього на роботі, а тому позивач не звільняється від сплати судового збору в порядку ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
У постанові Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року у справі №6-1121цс16 зроблено висновок, що починаючи з 01 вересня 2015 року, позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі.
Від цього висновку не відступила Велика Палата Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301 гс 18), де зазначено, що пільга щодо сплати судового збору не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.
Відповідно до ст.263 ЦПК України, яка визначає критерії законності та обґрунтованості рішення, а також ст.13 Закон України «Про судоустрій і статус суддів» при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За таких обставин, з урахуванням позовних вимог, позивач ОСОБА_2 повинен сплатити судовий збір за звернення до суду з позовною вимогою про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі в розмірі 1221,82 гривень (з розрахунку ставки судового збору на час подання позовної заяви) та надати суду відповідні докази про сплату.
Відповідно до ч. 11 ст. 187 ЦПК, України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.
На підставі викладеного, керуючись ст. 187 ЦПК України, суд,
У Х В А Л И В :
Позовну заяву ОСОБА_2 до Тячівської районної ради, Відділу управління майном району Тячівської районної ради Закарпатської області, де третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ОСОБА_3 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі, залишити без руху
Повідомити позивача ОСОБА_2 про необхідність виправлення недоліків даної заяви протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали, а саме: додати до суду документ про сплату судового збору в розмірі 1221 гривень 82 копійки та роз`яснити позивачу, що в противному разі позовна заява буде вважатися неподаною і повернута йому.
Копію ухвали надіслати позивачу.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали складено 22 квітня 2021 року.
Головуючий: В.І.Бобрушко