Справа№938/268/21
Провадження № 2-н/938/9/21
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

06 травня 2021 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Бучинський А.Б., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

в с т а н о в и в:

заявник 29.04.2021 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , аліментів на її користь на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 3000 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття.

Суд, розглянувши подану заяву, вважає, що заявнику слід відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Згідно з ч.3 ст.19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до ч.1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

У відповідності до вимог п.5 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Як вбачається із заяви про видачу судового наказу ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 3000 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що не відповідає вимогам п.5 ч.1 ст. 161 ЦПК України.

Крім цього, як вбачається з долученої до наказу копії свідоцтва про народження дитини ОСОБА_3 , батьком дитини являється ОСОБА_4 , а не боржник ОСОБА_2 , що свідчить про те, що вимога про стягнення аліментів пов`язана із встановленням батьківства, яка не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, а підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Беручи до уваги, що заявником заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 ЦПК України, така вказує на наявність між сторонами спору про право, який підлягає вирішенню в порядку позовного провадження, а тому суд вважає, що у видачі судового наказу слід відмовити.

Відповідно до ч.2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Крім цього, суд звертає увагу заявника на те, що у відповідності до вимог ч.1 ст.28 ЦПК України, позови про стягнення аліментів, оплати додаткових витрат на дитину індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Керуючись ст.165, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд Івано-Франківської області протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Бучинський А.Б.