ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2021 року м.Суми

Справа №591/894/21

Номер провадження 22-ц/816/628/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 23 лютого 2021 року, постановлену у складі судді Ніколаєнко О.О. в приміщенні Зарічного районного суду м. Суми,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», в якому просить стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на її користь безпідставно списані кошти з карткових рахунків № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), що відкритий у АТ КБ «ПриватБанк», відповідно до договору SAMDN2502 від 01 грудня 2006 року та № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ), що відкритий у АТ КБ «ПриватБанк», відповідно до договору SAMDNWFC4 від 21 жовтня 2014 року, у сумі 30881,25 грн

22 лютого 2021 року ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом заборони АТ КБ «ПриватБанк» вчиняти дії, спрямовані на нарахування та стягнення будь-яких процентів з карткового рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), що відкритий у АТ КБ «ПриватБанк», відповідно до договору SAMDN2502 від 01 грудня 2006 року та № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ), що відкритий у АТ КБ «ПриватБанк», відповідно до договору SAMDNWFC4 від 21 жовтня 2014 року на час розгляду справи № 591/894/21.

Заяву мотивовано тим, що від незаконних дій, вчиненими невідомими особами, було здійснено ініціювання збільшення кредитного ліміту карткового рахунку. Внаслідок цього здійснено дві покупки в торгівельній мережі, а кошти, що залишились після зазначених покупок, було переведено на рахунок невідомого отримувача.

У зв`язку з незаконним списанням грошових коштів у сумі 29856,81 грн. відповідач з 01 січня 2021 року нараховує та списує проценти з її кредитного рахунку: з 01 січня 2021 року на суму 1483,64 грн, з 01 лютого 2021 року на суму 913 грн. 40 коп.

Вказує, що у разі задоволення позову судом без вжиття заходів забезпечення позову будь-які дії з приводу нарахування та списання процентів з карткових рахунків позивача можуть утруднути або зробити неможливим виконання рішення суду.

Зарічний районний суд м. Суми ухвалою від 23 лютого 2021 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнив.

Заборонив АТ КБ «ПриватБанк» вчиняти дії, спрямовані на нарахування та стягнення відсотків за користування кредитними коштами в межах ціни позову - 30881,25 грн, які були списані 16 листопада 2020 року з карткових рахунків № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), що відкритий у АТ КБ «ПриватБанк», МФО 305299, відповідно до договору SAMDN2502 від 01 грудня 2006 року та № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ), що відкритий у АТ КБ «ПриватБанк», МФО 305299 відповідно до договору SAMDNWFC4 від 21 жовтня 2014 року до набрання рішенням у справі №591/894/21, провадження №2/591/1437/21 законної сили.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом не наведено існування реальної загрози невиконання або утруднення виконання рішення суду в разі задоволення позову. Крім того, суд забороняючи нарахування процентів та неустойки за угодою, фактично втрутився в дію договору, що є неприпустимим відповідно до ст. 629 ЦК України.

Сторони повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, але своїм правом на участь в судовому засіданні не скористались.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити у подальшому виконання рішення суду. Також існує ймовірність, що у випадку прийняття рішення про задоволення позову для поновлення порушених прав позивачки, за захистом яких вона звернулася до суду, доведеться докласти значні зусилля та витрати.

Проте з висновками суду першої інстанції погодитись не можна, так як суд дійшов їх з порушенням норм процесуального права.

Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що в провадженні Зарічного районного суду м. Суми перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення безпідставно списаних коштів з карткових рахунків № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), що відкритий у АТ КБ «ПриватБанк», відповідно до договору SAMDN2502 від 01 грудня 2006 року та № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ), що відкритий у АТ КБ «ПриватБанк», відповідно до договору SAMDNWFC4 від 21 жовтня 2014 року, у сумі 30881,25 грн

Згідно з ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, у пункті 2 якої передбачено, що позов може забезпечуватись забороною вчиняти певні дії.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову, а особа, що заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов`язана довести зв`язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що предметом судового спору (позову, що забезпечується) є стягнення з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 грошових коштів.

Як на підставу заявлених позовних вимог, ОСОБА_1 посилається на безпідставне списання АТ КБ «ПриватБанк» грошових коштів з карткових рахунків № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) та № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ), відкритих у АТ КБ «ПриватБанк».

ОСОБА_1 , звертаючись із заявою про забезпечення позову зазначала, що банк нараховує та списує проценти за користування кредитними коштами, у зв`язку з чим існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов`язком. Тому, при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просив заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Суд першої інстанції, обираючи вид забезпечення позову шляхом заборони АТ КБ «ПриватБанк» вчиняти дії, спрямовані на нарахування та стягнення відсотків за користування кредитними коштами з карткових рахунків № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) та № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ), не врахував та не звернув уваги на те, що даний вид забезпечення позову не є співмірним із заявленими вимогами.

Крім того, ОСОБА_1 не надано суду будь-яких належних та переконливих доказів на підтвердження того, що невжиття таких заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заява про забезпечення позову та оскаржувана ухвала не містять посилань на докази, що підтверджують неможливість чи ускладнення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

За встановлених обставин та вимог закону, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для забезпечення позову у заявлений спосіб і з заявлених підстав.

Отже, на підставіп. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 4; 381-382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 23 лютого 2021 року скасувати.

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 23 квітня 2021 року.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді: О.Ю. Кононенко

С.С. Ткачук