З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"12" травня 2021 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Порощука П.П.,
за участі секретаря Маліщук Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
у с т а н о в и в:
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду і просила визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 . Підставами звернення до суду з позовом стало те, що позивач є власником зазначеного будинку відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом. На даний час в будинку зареєстрований, однак не проживає відповідач ОСОБА_2 , тому позивач вважає, що відповідач втратив своє право на користування вказаним жилим приміщенням. Наявність реєстрації в належному позивачу будинку, особи, яка фактично не проживає за даною адресою тривалий час ускладнює реалізацію позивачем свого права власності на будинок та сплату комунальних платежів, унеможливлює отримання позивачем субсидії.
Ухвалою від 28.12.2020 року відкрито провадження у справі та ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про отримання поштового відправлення та розписка про дату та час судового розгляду справи, причини його неявки суду не відомі, відзиву на позовну заяву не надіслав.
З огляду на вищезазначене суд, на підставі ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами, без виклику свідків.
Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, посилання на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за №1-349 позивач ОСОБА_1 являється власником будинку АДРЕСА_1 (а.с.6), що знаходиться на належній їй земельних ділянках (а.с.7-8).
Згідно з копією довідки квартального комітету «Заріччя» №537 від 19.11.2020 року до складу сім`ї позивача ОСОБА_1 , яка проживає по АДРЕСА_1 входить дочка ОСОБА_3 , 1981 р.н., син ОСОБА_4 ,1986 р.н., чоловік ОСОБА_5 , 1953 р.н. ОСОБА_2 ,1979 р.н. зареєстрований, але за вказаною адресою не проживає (а.с.5).
За копією домової книги ОСОБА_2 зареєстрований по АДРЕСА_1 (а.с.9).
Відповідно до копії акту встановлення фактичного місця проживання від 19.11.2020 року ОСОБА_2 ,1979 р.н. в будинку по АДРЕСА_1 не проживає більше десяти років (а.с.4).
За відомостями Жмеринської міської ради (а.с.25) та адресно-довідкового бюро УДМВ у Вінницькій області (а.с.28) ОСОБА_2 , 1979 р.н. зареєстрований по АДРЕСА_1 .
Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані в порядку встановленому законом.
До вказаних правовідносин застосовуються норми права визначені Цивільним та Житловим Кодексами України.
Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно ч.ч.1,2 і 7 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно із ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Як визначено ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ст.ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченихцим Кодексом випадках.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд оцінивши наявні у справі докази у відповідності до ст.ст.77, 78, 79, 89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх досліджені, які свідчать про те, що відповідач ОСОБА_6 без поважної причини не проживає в належному позивачу будинку, за умови відсутності підстав збереження за ним житлового приміщення понад встановлені законом строки, що передбачені ч.3 ст.71 ЖК України, приходить до висновку, що право власника даного житла - позивача ОСОБА_1 порушене, тому відповідно до вимог ст.391 ЦК України, підлягає захисту, а відповідно позов задоволенню.
У зв`язку з тим, що позов задоволено повністю, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 840,80 грн. сплачених останнім судових витрат.
Керуючись ст.ст.72,150 ЖК України, ст.ст.319,383,391,405 ЦК України, ст.ст. 3, 1, 12, 13, 141, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 83, 89, 259, 263-265, 280-283, 430 ЦПК України, суд,
В И Р І Ш И В:
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ід.н. НОМЕР_1 , мешканки АДРЕСА_1 судові витрати в розмірі 840,80 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою згодою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Порощук П.П.