1Справа № 335/1129/15-ц 2-др/335/11/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2021 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Воробйова А.В., за участю секретаря судового засідання Барсукової В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.03.2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання задоволено. Розірвано договір довічного утримання, укладений 11 листопада 2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , за № 1-1307, посвідчений державним нотаріусом Сьомої Запорізької державної нотаріальної контори Обушенко В.М. Визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Рішення суду набрало законної сили.

23.03.2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 в якій вона просила ухвалити додаткове рішення, яким скасувати заборону на нерухоме майно номер запису про обтяження 11269953, реєстраційний номер обтяження 9236238 від 11.11.2009 року яка накладена на квартиру за адресою АДРЕСА_2 .

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та день судового засідання сповіщалися завчасно, надали заяви про розгляд за їх відсутності, у відповідності до ч.4 ст.270 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

За змістом ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони по давали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно п. 1 ч.5 ст. 265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог.

Згідно ч. 2 ст. 264 ЦПК України, при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.03.2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання задоволено. Розірвано договір довічного утримання, укладений 11 листопада 2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , за № 1-1307, посвідчений державним нотаріусом Сьомої Запорізької державної нотаріальної контори Обушенко В.М. Визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

У позовній заяві ОСОБА_1 не було заявлено позовні вимоги про скасування заборони на нерухоме майно номер запису про обтяження 11269953, реєстарційний номер обтяження 9236238 від 11.11.2009 року яка накладена на квартиру за адресою АДРЕСА_2 . Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що підстави для ухвалення додаткового рішення у справі відсутні, оскільки вимоги, про які йдеться у заяві про ухвалення додаткового рішення позивачем під час розгляду справи заявлені не були.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України про відмову в прийнятті додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

З урахуванням вищевикладеного суд відмовляє у задоволенні заяви ОСОБА_1 у про прийнятті додаткового рішення у цивільній справі №335/1129/15-ц.

Одночасно, суд роз`яснює, що відповідно до Інформаційного листа НПУ „Щодо змін в порядку зняття нотаріусами заборони відчуження нерухомого майна від 15.09.2020 року відповідно до пункту 5 Глави 15 Розділу ІІ Порядку нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення про припинення, розірвання, визнання недійсним зокрема договору довічного утримання. Крім того, чинне законодавство не містить вимог зняття заборони виключно тим нотаріусом, який її накладав, а також щодо місця вчинення нотаріальної дії. Якщо заборону знімає нотаріус, який її не накладав, він направляє за місцем зберігання справи, що містить відомості про накладення заборони повідомлення про зняття заборони.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 141, 246-247, 270 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.В.Воробйов