Справа № 504/1419/20
Провадження № 2-ві/504/6/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2021 р. смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Доброва П.В.,

при секретарі - Данько Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Доброслав Одеської області заяву представника ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_2 про відвід судді Барвенко В.К.,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Комінтернівського районного суду перебуває вищезазначена цивільна справа.

Представник ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_2 про відвід судді Барвенко В.К. від розгляду справи №504/1419/20.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 09.04.2021 року заявлений відвід визнано необґрунтованим, заяву ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Барвенко В.К. передано до апарту Комінтернівського районного суду Одеської області для визначення іншого судді з метою вирішення питання про відвід.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.04.2021 року заяву ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Барвенко В.К. передано на розгляд судді Доброву П.В.

Відповідно до ч.3ст.39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Вирішуючи питання про відвід судді слід зазначити, що вимогами ч.ч. 1, 3ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Згідно із ч. 7ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Згідно з ч.8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Суд вважає за можливе розглянути заяву про відвід судді у відповідності до вимог ч. 8ст. 40 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації.

Відповідно до заяви ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , уповноваженими особами апарату Комінтернівського районного суду Одеської області були неодноразово допущені порушення порядку визначення судді для розгляду справи №504/1419/20, про що свідчать ухвали суддів, які взяли самовідводи від розгляду даної справи. Тому, як вважає заявниця, у зв`язку із порушенням порядку визначення складу суду для розгляду справи і розподіл справи неналежному судді, суддя Барвенко В.К. підлягає відведенню.

Розглянувши заяву про відвід, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання про відвід судді не підлягає задоволенню.

Із змісту заяви про відвід випливає, що ОСОБА_2 вважає, що є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Разом з тим, заявник не вказала будь-яких дій, які б свідчили про заінтересованість судді в результаті розгляду справи № 504/1419/20, не містить жодної мотивації та посилання на конкретні обставини справи та докази які викликають сумнів в об`єктивності та упередженості судді Барвенко В.К. при розгляді даної справи. Вказані заявником ОСОБА_2 обставини не є підставами для відводу судді, а її сумнів в неупередженості судді, припущення щодо порушення порядку визначення судді для розгляду справи не є об`єктивно виправданими.

Згідно ч. 7 ст. 56 «Закону України Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року Про незалежність судової влади визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

За приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характер або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі Гаусшильдт проти Данії, Мироненко і Мартиненко проти України зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі Гаусшильдт проти Данії вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі Мироненко і Мартиненко проти України ). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі

У справі «П`єрсак проти Бельгії» Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, але якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розгляді справи.

Між тим дослідивши підстави для відводу головуючого судді, заявлені ОСОБА_2 , суд вбачає, що останні не знайшли свого належного підтвердження.

З огляду на викладене та враховуючи викладені підстави відводу у поданій заяві, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_2 про відвід судді Барвенко В.К. є необґрунтованою та безпідставною, оскільки не містить визначених процесуальним законодавством підстав для відводу судді.

На підставі викладеного, керуючись ст. 36-40 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_2 про відвід судді Барвенко В.К. від розгляду справи № 504/1419/20 за скаргою ОСОБА_1 , яка підписана за допомогою ЕЦА , на дії Головного державного виконавця Лиманського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Луценко Ірини Іванівни, зацікавлена особа (стягувач) - Житлово -комунальне господарство Чорноморської селищної ради Лиманського району Одеської області, , про визнання неправомірними дій щодо відкриття виконавчого провадження ВП №63348173 матеріалів виконавчого провадження в межах виконавчого провадження ВП №48969464 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя П.В. Добров