Справа № 336/7203/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року суддя Шевченківського районного суду м.Запоріжжя Галущенко Ю.А. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, третя особа: квартирно-експлуатаційний відділ м.Запоріжжя про поновлення на житловому обліку,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України в якому просить скасувати протокол №1житлової комісії військової частини НОМЕР_2 24.01.2018р.
В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що з 21.11.1983р. по 02.12.2017р. він проходив військову службу в лавах збройних сил України. За період проходження військової служби його було поставлено на облік, як особу, яка потребує поліпшення житлових умов.
02.12.2017р. наказом командира військової частини №68-РС його було звільнено у запас у зв`язку з закінченням строку контракту.
24.01.2018р. за наслідками засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 його знято з обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов, про що винесено відповідний протокол.
Позивач вважає зняття його та членів його сім`ї з квартирного обліку незаконним, таким, що порушує їх конституційні права, та стверджує, що разом із членами сім`ї у 2012 році був правомірно зарахований на квартирний облік, а тому зняття його з цього обліку суперечить Конституції України та Житловому кодексу України. Окрім того, за період проходження військової служби отримав захворювання, котре призвело до інвалідності, яке пов`язане з проходженням військової служби.
Оскільки вислуга позивача на службі становить 34 роки, тобто більше 20 років, тому він має право на одержання житла для постійного проживання та повинен перебувати на квартирному обліку.
Ухвалою суду від 01.12.2020 року позовну заяву залишено без розгляду та встановлено позивачу строк для усунення недоліків.
Ухвалою суду від 19.01.2021р. відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.
Відповідач, військова частина НОМЕР_3 у визначений законом строк подав відзив на позовну заяву та просить у задоволенні позову відмовити. Посилається на те, що старший прапорщик ОСОБА_1 звільнений наказом командира в/ч НОМЕР_3 №218 від 29.12.2017р. в запас на підставі п. «Ї» ч.8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992р., у зв`язку із закінченням строку контракту, тобто з підстав, не зазначених в абзаці першому п.2.16 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями
При цьому, вказує, що ОСОБА_1 в позовній заяві не вірно зазначив вислугу років на військовій службі 34 роки, однак згідно розрахунку №994 вислуга років військовослужбовця становить 24 роки.
Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами,за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше.
Клопотань від учасників справи не надходило.
Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано та підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Судом встановлено, що наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по особовому складу) від 02.12.17р. №68-РС, старшого прапорщика ОСОБА_1 , техніка транспортного відділу, звільнено з військової служби у запас на підставі п. «ї» (які в особливий період ( крім проведення мобілізації та введення воєнного стану) проходять військову службу за контрактом і строк контракту який закінчився, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу) ч.8 ст.26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992р., у зв`язку із закінченням строку контракту. На момент звільнення ОСОБА_1 його вислуга років у Збройних Силах України становила 26 років 8 місяців, що підтверджується копією витягу з наказу командувача військ оперативного командування «Схід» від 02.12.17р. №68-РС про звільнення, витягом з протоколу засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 24.01.2018р. про зняття з квартирного обліку.
Виконавчий комітет Запорізької міської ради 10.09.2012 року видав ордер на службове житлове приміщення №22 серія 6 на ім`я ОСОБА_1 , 1971 р.н., на сімю із чотирьох осіб на право зайняття службового приміщення площею 17,2 кв.м., яке складається з 1 кімнат у квартирі 34,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішенням житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 24.01.2018 року, яке оформлено протоколом №1, ОСОБА_1 разом із членами сім`ї було знято з квартирного обліку з посиланням на те, що підстава його звільнення з військової служби у запас не дає йому права перебувати на квартирній черзі при в/ч НОМЕР_1 .
Зазначені обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються матеріалами справи.
Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.
Отже, зазначеним законом держава взяла на себе обов`язок забезпечення військовослужбовців жилими приміщеннями, і зокрема, військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст.37 ЖК України, громадяни, які потребують поліпшення житлових умов та залишили роботу на підприємствах, в установах та організаціях у зв`язку з виходом на пенсію беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов нарівні з працюючими на цих підприємствах, в установах, організаціях громадянами.
Порядок обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, згідно ст.38 ЖК України встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР.
Постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року №470 були затверджені Правила обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР.
Згідно п.10 цих Правил громадяни, які залишили роботу на підприємствах, в установах, організаціях, що здійснюють квартирний облік, у зв`язку з виходом на пенсію, беруться на облік нарівні з робітниками і службовцями даного підприємства, установи, організації.
Крім того, постановою Кабінету Міністрів України №1081 від 03 серпня 2006 року було затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.
Цей Порядок визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського, старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей ( п.1 Порядку, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Згідно п.3 даного Порядку в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.
Крім того, даний Порядок передбачає і випадки, коли військовослужбовці знімаються з обліку, а саме у разі: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; 2) засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; 3) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; 4) подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; 5) в інших випадках, передбачених законодавством (п. 30 Порядку в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а отже і на залишення на обліку до отримання ними житла, в тому числі і у разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, передбачених п.30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1081 від 03 серпня 2006 року.
ОСОБА_1 має вислугу на військовій службі 26 років 8 місяців та перебував на квартирному обліку для поліпшення житлових умов у військовій частині НОМЕР_1 зі складом сім`ї 4 особи, в тому числі і він. Звільнений старший прапорщик ОСОБА_1 в запас у зв`язку із закінченням строку контракту, тобто не за службовою невідповідністю у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, має необхідну вислугу років, що дає право на пенсійне забезпечення.
Системний аналіз зазначених обставин по справі з урахуванням положень викладеного вище законодавства, свідчить про те, що підстави для зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку були відсутні.
Посилання представника відповідача на п.2.16 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України №737 від 30 листопада 2011 року, яка була чинною на момент звільнення ОСОБА_2 з військової служби, як на підставу зняття позивача з квартирної черги, не заслуговують на увагу з наступних підстав.
Так, дійсно згідно абз.5 п.2.18 зазначеної Інструкції військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) у разі звільнення з військової служби за підставами, не зазначеними в абзаці першому пункту 2.16 цього розділу, а саме: військовослужбовці, які перебувають на обліку, під час звільнення з військової служби в запас або відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку з реформуванням ЗС України, зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі, залишаються (за їх бажанням) на обліку у військовій частині до одержання жилого приміщення з державного житлового фонду за останнім місцем проходження служби, а в разі розформування військової частини у військовому комісаріаті і КЕВ (КЕЧ) району, на території обслуговування яких знаходилася розформована військова частина, та користуються правом позачергового одержання жилого приміщення.
В такій редакції п.2.16 Інструкції діє з 19 червня 2014 року на підставі наказу Міністерства Оборони України №401 від 19 червня 2014 року «Про затвердження Змін до Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями».
Фактично без внесення змін до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1081 від 03 серпня 2006 року, - нормативних актів вищої юридичної сили, внаслідок іншого їх тлумачення Інструкцією звужено зміст та обсяг існуючих прав і свобод військовослужбовців.
Забезпечення військовослужбовців належним житлом за безперервну військову службу є певною соціальною допомогою, підтримкою, додатком до основних джерел існування і спрямовані на реалізацію конституційного права кожного громадянина на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло (стаття 48 Конституції України). Таким чином, при вступі на службу позивачу було державою гарантоване певне забезпечення і компенсації, які фінансуються із бюджету. Зупинення або звуження змісту і обсягу гарантованих Конституційних соціальних прав є недопустимим і не повинні погіршувати становище особи, а тому позивач має право на поліпшення житлових умов за рахунок фондів Міністерства оборони України.
Крім того, зазначені положення Інструкції суперечать нормами ЖК України, зокрема ст.37 цього Кодексу, яка передбачає право працівників, які залишили роботу (службу) на підприємствах, в установах та організаціях у зв`язку з виходом на пенсію залишатися на квартирному обліку нарівні з працюючими на цих підприємствах, в установах, організаціях громадянами.
Отже, військовослужбовець у разі звільнення з військової служби має право залишатись на квартирному обліку при наявності вислуги років, що дає право на пенсійне забезпечення.
Таким чином, ОСОБА_1 має право після звільнення зі служби перебувати на квартирному обліку разом із членами своєї сім`ї у в/ч НОМЕР_1 за місцем проживання (реєстрації), тому зняття їх рішенням житлової комісії з обліку, порушено їх право на одержання житла, передбачене Конституцією України.
За таких обставин, позов про скасування протокольного рішення №1 житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 24.01.18р. в частині зняття з квартирного обліку військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, старшого прапорщика ОСОБА_1 та поновлення його на квартирному обліку, підлягає задоволенню.
В зв`язку із задоволенням позову, судовий збір в сумі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.
Керуючись ст.ст. 13, 81, 141, 264, 265, 279 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.
Скасувати протокол №1 житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 24.01.2018р. про зняття старшого прапорщика ОСОБА_1 з обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов.
Зобов`язати житлову комісію військової частини НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 на обліку як особу, що потребує поліпшення житлових умов при звільненні з військової служби.
Стягнути з військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.
Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення,а у разі оголошення вступної та резолютивної части рішення,зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.А. Галущенко