Справа № 712/3716/21
Провадження № 4с/712/51/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2021 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/судді - Троян Т.Є.

при секретарі - ЛіпатовоїН.Г.,

за участі скаржника, представника скаржника адвоката Ковтун А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про скасування арешту

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльность державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та зобов`язання вчинити певні дії. Просив визнати протиправною бездіяльність Центрального відділу ДВС у м.Черкаси Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо незняття арешту з квартири при закритті виконавчого провадження та просив скасувати арешти, що зареєстровані 28.03.2006 року, реєстраційний номер обтяження 3026256, об`єктом обтяження є Ѕ квартири АДРЕСА_1 ; 04.09.2006, реєстраційний номер обтяження 3682345, об`єктом обтяження є Ѕ квартири АДРЕСА_1 , 05.08.2009, реєстраційний номер обтяження 8941723, обєктом обтяження є об`єктом обтяження є Ѕ квартири АДРЕСА_1 , 05.08.2009.

Вказував, що зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 07 березня 1985 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить Ѕ квартири АДРЕСА_1 .

Скаржник є спадкоємцем першої черги після смерті своєї дружини ОСОБА_2 та прийняв спадщину, оскільки зареєстрований на момент смерті ОСОБА_2 разом із спадкодавцем.

В подальшому, йому стало відомо про існуючи обтяження на об`єкт нерухомості, що входить до складу спадщини - Ѕ квартири АДРЕСА_1 . Інша частина квартири належить скаржнику - ОСОБА_1 .

За повідомленням виконавчої служби, виконавче провадження наразі знищено, а державний виконавець позбавлений можливості скасувати арешт. Боржник помер, а відповідно до законодавства виконавче провадження закінчується, арешти знімаються, що не було зроблено. Позивач, як спадкоємець боржника, не може оформити на себе майно у зв`язку з наявністю арештів.

Оскільки державним виконацем не були виконані вимоги ст.39, 40 Закону України «Про виконавче провадження» щодо скасування всіх арештів після закінчення виконавчих проваджень у зв`язку із смертю боржника, просив визнати протиправною бездіяльність Центрального відділу ДВС у м.Черкаси Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо незняття арешту з квартири при закінченні виконавчого провадження та скасувати вищезазначені арешти, накладені на Ѕ квартири АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні скаржник та його представник адвокат Ковтун А.В. скаргу підтримали, просили задовольнити.

Державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про скасування арешту скерував до суду відзив на скаргу, в якому заперечував проти задоволення скарги, просив відмовити та проводити судовий розгляд без його участі.

Суд, вислухавши скаржника та його представника, дослідивши матеріали скарги приходить до наступних висновків.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Як вбачається з матеріалів скарги, за повідомленням державного виконавця на примусовому виконанні Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебували :

-виконавчий лист №712/1209/13-ц, виданий Соснівським районним судом 13.06.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в сумі 24024, 41 грн. (виконавче провадження №38720610).

-виконавчий лист №2-585, виданий Соснівським районним судом 25.06.2010 року про стягнення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 70347,03 грн. (виконавче провадження №19629350).

Виконавчі провадження були закінчені 18.01.2021 року на підставі відповідної постанови.

Всупереч ст.447 ЦПК України скаржник ОСОБА_1 не є боржником у вказаних виконавчих провадженнях, крім того, як зазначено у відзиві, вказані виконавчі провадження були закінчені.

Отже, ЦПК України не передбачає можливості оскарження дій державного виконавця в порядку Розділу VII у закінченому виконавчому провадженні, особою, яка не є його стороною.

Крім того, скаржник просить скасувати, зокрема, арешти вжиті судом як заходи забезпечення цивільного позову (реєстраційний номер обтяження 3026256 та реєстраційний номер обтяження 8941723), про що були винесені ухвали про забезпечення позову у відповідних цивільних справах (ухвала б/н від 20.03.2006 року суддя Соснівського районного суду м.Черкаси Пироженко В.Д., ухвала б/н від 27.07.2009 року суддя Соснівського районного суду м.Черкаси Бащенко С.М.).

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Отже для спорів про зняття арешту з майна, яке особа (не боржник у виконавчому провадженні) вважає своїм, встановлено певний порядок судового вирішення.

Так, відповідно до роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, які містяться в постанові №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» особи, які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлено власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або з іншої законної підстави майном, що не належить боржникові (речове право на чуже майно). Відповідачами у такій справі є: боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних правовідносин щодо такого майна, а третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, може бути особа, яка описала або наклала арешт на таке майно (орган державної виконавчої служби).

При цьому, позивач має звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Отримати мотивовану постанова нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав наявності на спадковому майні заборон на відчуження. Таким чином, позивачем буде підтверджено наявність у нього порушеного права.

За таких обставин, суд не знаходить підстав для задоволення скарги, оскільки скаржник ОСОБА_1 не є боржником у вказаних виконавчих провадженнях, крім того, як зазначено у відзиві, вказані виконавчі провадження були закінчені.

Питання про зняття арешту з вказаного майна може бути вирішено в позовному провадженні, відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 259-265, 447- 451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування арешту залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали виготовлений 30.04.2021 року.

Головуючий Т.Є.Троян