06.05.2021 Справа № 756/5667/21
№756/5667/21
№2-з/756/178/21
УХВАЛА

6 травня 2021 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

за участі секретаря - Парфенчик К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , третя особа - Відділ державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві про визнання права власності, -

в с т а н о в и в:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - Відділ державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві про визнання права власності на чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

За твердженням ОСОБА_1 він є добросовісним набувачем квартири АДРЕСА_1 , яку він придбав за 3 418 207. 80 грн. з електронних торгів, що проводились Державним підприємством «Сетам» 05.04.2017 року про що свідчить протокол електронних торгів № 247900 від 05.04.2017 року.

При цьому, постановою Верховного Суду від 22.03.2021 року у справі №756/6374/17 залишено без змін постанову Київського апеляційного суду від 10.12.2020 року, якою апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково: рішення Оболонського районного суду міста Києва від 25.06.2020 року скасовано і ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано недійсними протокол проведення електронних торгів від 05.04.2017 року №247900, відповідно до якого ОСОБА_1 придбав за 3 418 207,80 грн., квартиру АДРЕСА_1 ; визнано недійсним акт про проведені електронні торги від 21.04.2017 року, складений головним державним виконавцем Оболонського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Поліщук В. В. та затверджений начальником Попович Я. В., яким засвідчено факт реалізації з електронних торгів квартири та факти внесення грошових коштів покупцем ОСОБА_1 ; визнано недійсним свідоцтво від 28.04.2017 року, видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куксовою М. С., згідно якого ОСОБА_1 є новим власником квартири АДРЕСА_1 та скасовано запис про право власності №202122942, внесений приватним нотаріусом Куксовою М. С. 28.04.2017 року, згідно якого за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Заявник вказує, що грошові кошти в сумі 3 148 207,80 грн., які він сплатив за вказану квартиру та мали бути йому повернуті, у зв`язку із визнанням торгів недійсними та скасування права власності - ОСОБА_1 так ніхто не повернув.

За твердженням ОСОБА_1 відповідачі в даній справі не визнають право власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 за 3 148 207,80 грн. та в рамках штучно створеного позову намагаються протиправно позбавити його цього права.

При цьому, представником позивача до суду в черговий раз подано заяву про забезпечення позову. В своїй заяві представник позивача просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

З огляду на зазначене, в судове засідання сторони не викликались.

При цьому, дослідивши матеріали позову та поданої заяви, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Ч. 1 ст. 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обгрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обгрунтуванням його необхідності.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №183/5864/17-ц Верховний Суд, зазначив, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Матеріали заяви про забезпечення позову не містять відомостей та доказів про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 реалізовують, намагаються реалізувати квартиру АДРЕСА_1 , або ж вчинити неправомірні дії щодо вказаної нерухомості.

З позовної заяви та долучених матеріалів вбачається, що правомірності електронних торгів, свідоцтву про право власності та реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 вже було надано оцінку рішенням Верховного Суду від 22.03.2021 року у справі №756/6374/17.

При цьому, ініціюючи даний позов та його забезпечення ОСОБА_1 фактично не погоджується і ставить під сумнів правомірність рішення суду касаційної інстанції, яке є остаточним і оскарженню не підлягає.

Ч.3 ст.152 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За таких обставин, з огляду на зміст позовних вимог, чергова заява представника позивача про забезпечення позову, в даному випадку, суперечить змісту заходів забезпечення та меті їх застосування, яка полягає в захисті інтересів учасників процесу дійсного спору, а не в позбавленні (порушенні) прав інших осіб та не може бути способом звільнення від обов`язку виконання чинного рішення суду.

Керуючись, ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Киїівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя А. В. Шевчук