Справа № 338/158/19
Провадження № 22-ц/4808/752/21
Головуючий у 1 інстанції Шишко О. А.
Суддя-доповідач Горейко
У Х В А Л А

30 квітня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючої Горейко М.Д.,

суддів: Василишин Л.В., Максюти І.О.,

вислухавши суддю-доповідача у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Старобогородчанська сільська рада об`єднаної територіальної громади Богородчанського району Івано-Франківської області про встановлення земельного сервітуту, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Богородчанського районного суду, ухвалене у складі судді Шишка О.А. 31 липня 2019 року в с-щі Богородчани,

в с т а н о в и в:

Рішенням Богородчанського районного суду від 31 липня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Встановлено постійний, безоплатний земельний сервітут щодо частини земельної ділянки площею 0,0147 га з довжинами між точками «А», «Б», «В», «Г» 3,50 м, 17,72 м, 9,16 м, 12,57 м, 9,56 м, 4,68 м, 5,63 м, 9,28м, 17,67 м, що розташована на АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_2 згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД №866311 від 20.10.2006 року, кадастровий номер :01:001:0134, у виді права пішого проходу та проїзду на транспортному засобі по наявному шляху до земельної ділянки та житлового будинку ОСОБА_1 , розташованих на АДРЕСА_1 . Вказані межі земельного сервітуту прокласти у спосіб, зображений на схемі, що є додатком №8 до висновку експертного дослідження від 15.02.2019 року №007/02-19 судового експерта ОСОБА_4 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 15 248,41 грн. судового збору.

У задоволенні решти позову відмовлено.

На зазначене рішення ОСОБА_3 19 квітня 2021 року через систему «Електронний суд» подала апеляційну скаргу, а 21 квітня 2021 року заявила клопотання про звільнення її від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 23 квітня 2021 року у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про звільнення її від сплати судового збору відмовлено. Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Богородчанського районного суду від 31 липня 2019 року залишено без руху та надано апелянту строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, а саме для сплати судового збору в розмірі 1 152,60 грн.

Копія вказаної ухвали суду була направлена апелянту на її електронну пошту 26 квітня 2021 року.

28 квітня 2021 року від апелянта надійшло клопотання, в якому вона повторно просила звільнити її від сплати судового збору, посилаючись на те, що з 27 квітня 2021 року вона перебуває на обліку в центрі зайнятості як безробітна, що додатково підтверджує відсутність у неї доходів за попередній календарний рік та доводить те, що розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Богородчанського районного суду від 19 жовтня 2020 року перевищує 5% розміру її річного доходу, що відповідно до пункту 1 частини 1, частини 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір» є підставою для звільнення її від сплати судового збору.

Вказане клопотання апелянта не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 136 ЦПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з частиною 3 статті 136 ЦПК України з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.

Відповідно до положень статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 січня 2021 року у справі №0940/2276/18 зазначила, що, як убачається зі змісту цієї норми, існує три умови, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення (частина 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір»), зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (частина 2 цієї ж статті):

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Отже, Законом України «Про судовий збір» визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх інстанціях у силу закону, який наділяє їх певним статусом, або виходячи із чітко визначеного предмета спору. Цей перелік наведений у статті 5 зазначеного Закону та є вичерпним.

З аналізу ж статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_3 не є позивачем у даній цивільній справі, а звернулася до суду з апеляційною скаргою на рішення Богородчанського районного суду від 31 липня 2019 року як особа, яка не брала участі у справі, проте суд вирішив питання про її права та інтереси.

Також встановлено, що предметом даної справи не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, а тому обов`язкових підстав для звільнення ОСОБА_3 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги останньою не наведено.

Європейський суд з прав людини в пункті 44 рішення від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland» та в пунктах 63-64 рішення від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland» вказав, що оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища.

На підтвердження доводів повторного клопотання про звільнення від сплати судового збору ОСОБА_3 надала копію довідки Богородчанської районної філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості від 28 квітня 2021 року, відповідно до якої з 27 квітня 2021 року вона перебуває на обліку в центрі зайнятості як безробітна, та копію трудової книжки, згідно записів якої 28 травня 2019 року вона звільнена з роботи за власним бажанням.

Інших доказів на підтвердження незадовільного майнового стану (розміру реального доходу, прибутку, рухомого/нерухомого майна тощо), що могли б слугувати підставою для звільнення від сплати судового збору, апелянтом не надано.

За таких обставин клопотання про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Таким чином, оскільки недоліки, вказані в ухвалі Івано-Франківського апеляційного суду від 23 квітня 2021 року апелянтом не усунуто, то є всі підстави вважати апеляційну скаргу ОСОБА_3 такою, що неподана та повернути апелянту.

Керуючись ст. ст. 185, 357 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Богородчанського районного суду від 31 липня 2019 року вважати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення, однак протягом тридцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Головуюча М.Д. Горейко

Судді: Л.В. Василишин

І.О. Максюта