Яготинський районний суд Київської області
Справа 382/1318/20
Провадження 2/382/184/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 травня 2021 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Литвин Л.І.

при секретарі Шульга Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин справу за позовом Акціонерного Товариства "Перший Український Міжнародний Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

Встановив:

Позивач звернувся до Яготинського районного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в котрому зазначено, що між Публічним акціонерним товариством «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та ОСОБА_1 17.09.2016 р. на підставі кредитного договору № 01 видано кредитну карту з кредитним лімітом 7800 грн., який згодом збільшено до 37800 грн. 21.12.2018 Публічне акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» змінило тип товариства з публічного на акціонерне товариство. Статтею 629 ЦК зазначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 526 ЦК зобов`язання повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до умов договору. Цивільний кодекс, крім обов`язку належного виконання зобов`язання встановлює також принцип своєчасності його виконання: відповідно до п. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п.1 ст. 1050 Цивільного кодексу України та абз. 2 ч. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач як кредитодавець має право вимагати повернення усієї суми заборгованості, якщо відповідач як позичальник прострочив сплату чергових платежів понад 1 місяць. Позивач направив письмову вимогу (Повідомлення) Відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, тому Позивач виконав свій обов`язок щодо претензійної роботи належним чином. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 21.09.2020 р. складає 62 286,55 грн., з яких: 39 098,45 грн. - заборгованість за кредитом; 22 788,10 грн. - заборгованість процентами; 400 грн. - заборгованість за комісією. Відповідно до статті 5 Кредитного договору, позичальник повинен сплатити штраф за кожен випадок порушення свої обов`язків передбачених умовами кредитного договору, в тому числі за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання також за порушення п.п. 4.3.1. - 4.3.4. кредитного договору щодо інформування Банку про свій фінансовий стан, зміну місця проживання, інших обставин які можуть впливати на виконання Позичальником взятих на себе обов`язків по Кредитному договору. Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість у сумі 62 286,55 грн. та судовий збір.

Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 13 жовтня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи.

У судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, відзиву на позовну заяву не подала. Представник відповідачки в заяві до суду просила розглянути справу у її відсутності та відмовити у позові.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що у задоволенні вимог позивача необхідно відмовити.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Під час розгляду справи установлено, що між Публічним акціонерним товариством «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та ОСОБА_1 17.09.2016 р. на підставі кредитного договору № 01 видано кредитну карту з кредитним лімітом 7 800 грн., який згодом збільшено до 37 800 грн. У зв`язку із неналежним виконанням відповідачкою зобов`язань за кредитним договором, станом на 21.09.2020 р. виникла заборгованість в сумі 62 286,55 грн., з яких: 39 098,45 грн. - заборгованість за кредитом; 22 788,10 грн. - заборгованість процентами; 400 грн. - заборгованість за комісією.

Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів.

Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Крім цього в постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі 342/180/17 зазначено, що з урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У заяві позичальника від 17.09.2016 року процентна ставка не зазначена.

Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути складові повної вартості кредиту, зокрема заборгованість за відсотками на поточну і прострочену заборгованість за користування кредитними коштами, а також штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами.

Як вбачається із розрахунку повернення позикових коштів (а.с. 83) та виписки по рахунку (а.с. 18) станом на 21.09.2020 рік на рахунок банку ОСОБА_2 було зараховано 69 144,66 грн., при цьому загальна сума заборгованості складає 62 286,55 грн. Згідно виписки поданої із позовною заявою станом на 21.09.2020 року вбачається, що до нарахованої ОСОБА_2 заборгованості включається комісія, відсотки, пеня а також страховий платіж.

Оскільки позивач має право на повернення відповідачкою фактично отриманих нею коштів в силу вимог ст. 530 ЦК України, та як вбачається із розрахунку заборгованості сума заборгованості ОСОБА_2 за тілом кредиту складає 39 098,45 грн., відповідачкою на рахунок банку було внесено кошти в розмірі 62 286,55 грн., таким чином відповідачкою отримані від банку кошти повернуто повністю. З огляду на викладене позовні вимоги позивача до задоволення не підлягають.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 81, 141, 264-266 ЦПК України, ст.ст. 207, 526, 638, 1048, 1054, 1055 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Акціонерного Товариства "Перший Український Міжнародний Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Повний текст рішення виготовлено 11 травня 2021 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Київського апеляційного суду через Яготинський районний суд Київської області.

Суддя Л.І.Литвин