ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1865/21 Справа № 204/5192/20 Головуючий у першій інстанції: Черкез Д. Л. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А,

при секретарі Догоновій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 24 листопада 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 04 січня 2020 року в м. Дніпрі, на перехресті нерівнозначних доріг пр. Пушкіна та вул. Філософська, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Honda CR-V, скоїла зіткнення з автомобілем «Део», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, а позивач отримав фізичний біль. Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська у справі 204/539/20 ОСОБА_2 визнано винною в скоєнні ДТП. ОСОБА_2 застрахувала свою цивільно-правову відповідальність у ПрАТ «СК «Саламандра» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія АМ №113421505. 08 січня 2020 року позивач подав заяву в ПрАТ «СК «Саламандра» про настання страхового випадку. Але ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра» хоч і було направлено оцінювача протягом 10 робочих днів для визначення вартості матеріального збитку, але він оглядав авто поверхнево. Пошкодження автомобіля позивача були й прихованими, що з`ясувалося пізніше. До того ж, ПрАТ «СК «Саламандра» відмовляється надати свій звіт про оцінку. Таким чином, позивач був фактично позбавлений можливості пред`явити вимоги про відшкодування конкретної суми збитку. Згідно висновку ТОВ «Клевер Експерт» №45/01-20 від 31 січня 2020 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Део» становить 56904,57 грн. Але вартість матеріального збитку складає 40578,20 грн., тобто з врахуванням зносу. 06 березня 2020 року він подав до ПрАТ «СК «Саламандра» заяву про страхове відшкодування. Відповідач ПрАТ «СК «Саламандра» здійснив виплату 28 липня 2020 року у розмірі 33014,75 грн. ОСОБА_1 міг розраховувати на страхове відшкодування з боку ПрАТ «СК «Саламандра» у розмірі 31462,56 грн. (40578,20 грн. - 20% - 1000 (франшиза) = 31462,56 грн.). Здавалося б, що відповідач навіть переплатив 1552,19 грн., але це не так. Його витрати на евакуацію склали 1500,00 грн., плата за послуги стоянки 860,00 грн. Тож, (1500 + 860) - 1552,19 грн. (переплата, що вказана вище) = 807,81 грн., які відповідач ПрАТ «СК «Саламандра» зобов`язаний доплатити. Однак, навіть такої виплати недостатньо для відновлення автомобіля позивача, а тому для повного відновлення його прав (ремонту автомобіля) за ним закріплено право на отримання різниці з відповідача ОСОБА_2 між страховою виплатою і фактичною вартістю відновлювального ремонту автомобіля. ОСОБА_2 має виплатити йому 25442,01 грн. (56904,57 грн. - 31462,56 грн. (з врахуванням франшизи) = 25442,01 грн.). Також, діями відповідача ОСОБА_2 позивачу було завдано фізичний біль, що прямо зазначено в постанові суду. Та і пошкодженням його транспортного засобу йому завдано моральну шкоду, яку він оцінює в 7000,00 грн. Дана шкода виражається в пережитих з вини ОСОБА_2 негативних відчуттях, внаслідок ДТП. Усвідомлення того, що його улюблений автомобіль «розбитий» викликає у нього вкрай негативні емоції, падіння працездатності, порушує його щоденні життєві зв`язки. Ставши учасником ДТП, він зазнав стрес, спогади про який не покидають його до теперішнього часу. Плани та той день на наступні часи були порушені. Після ДТП, часом позивач боїться їздити за кермом. Більш того, ОСОБА_2 не принесла йому своїх вибачень, не приймала участі у вирішенні його проблем, що виникли через ДТП. Він вимушений пересуватись громадським транспортом, що приносить йому великі незручності. Тому позивач просив стягнути на свою користь з ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра» суму вартості послуг евакуатора, стоянки у розмірі 807,81 грн.; стягнути з ОСОБА_2 суму вартості висновку експерта у розмірі 2200,00 грн., суму збитку, що перевищує межі страхової виплати, необхідну для повного відновлення порушених прав у розмірі 25442,01 грн., а також моральну шкоду у розмірі 7000,00 грн.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2020 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у вигляді компенсації вартості послуг евакуатора та стоянки у розмірі 641,91 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 3000,00 грн. Стягнуто на користь ОСОБА_1 судовий збір з ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра» у розмірі 840,80 грн. та з ОСОБА_2 у розмірі 840,80 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про зміну оскаржуваного рішення та стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра» суму компенсації вартості висновку експерта в сумі 2200,00 грн., стягнути з ОСОБА_2 матеріальну шкоду в сумі 25442,01 грн.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, часткового скасування оскаржуваного рішення з ухваленням у скасованій частині нового судового рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що04 січня 2020 року о 13.20 год. в м. Дніпрі, на перехресті нерівнозначних доріг пр. Пушкіна та вул. Філософська, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Honda CR-V, номерний знак НОМЕР_2 , скоїла зіткнення з автомобілем Део Ланос, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а ОСОБА_3 отримав фізичний біль (а.с. 13-14).

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2020 року у справі №204/539/20 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с. 13-14).

Вказана вище постанова набрала законної сили 03 березня 2020 року.

Власником транспортного засобу Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є позивач ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого центром 2342 (а.с. 11).

ОСОБА_2 застрахувала свою цивільно-правову відповідальність у ПрАТ «СК «Саламандра» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія АМ №113421505, з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну - 130000,00 грн., франшиза - 1000,00 грн. (а.с. 12).

08 січня 2020 року ОСОБА_1 подав до ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра» повідомлення про подію, яка має ознаки страхового випадку, в якому повідомив про дорожньо-транспортну пригоду, що сталась 04 січня 2020 року у м. Дніпрі на перехресті пр. Пушкіна та вул. Філософської, за участю автомобілів Honda CR-V, номерний знак НОМЕР_2 , та Daewoo Lanos, номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 45-46).

Згідно звіту про оцінку колісного транспортного засобу №15-01-20В від 25 лютого 2020 року, складеного ПП ОСОБА_4 (дослідження провів фахівець Рощин В.В. ), вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля Daewoo Lanos, номерний знак НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП, становить 35126,15 грн., вартість відновлювального ремонту склала 48363,21 грн. (а.с. 143-148).

Крім того, відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу №45/01-20 від 31 січня 2020 року, складеного ТОВ «Клевер Експерт» (оцінювач Троян К.В. ), вартість матеріального збитку з урахуванням ПДВ завданого власнику автомобіля Daewoo Lanos, номерний знак НОМЕР_1 , становить 40578,20 грн., вартість матеріального збитку без урахування ПДВ становить 39412,04 грн., вартість відновлювального ремонту автомобіля без урахування фізичного зносу вузлів і деталей на момент проведення дослідження становить 56904,57 грн., ринкова вартість з урахуванням ПДВ автомобіля до моменту ДТП становить 83350,24 грн. (а.с. 16-25).

28 липня 2020 року ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра» здійснило виплату страхового відшкодування на користь ОСОБА_1 у розмірі 33180,65 грн., що підтверджується платіжним дорученням №6279 від 28 липня 2020 року (а.с. 66).

За збереження транспортного засобу на спецмайданчику позивачем 11 січня 2020 року було сплачено 860,00 грн., що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 11 січня 2020 року (а.с. 43). За послуги евакуатора ОСОБА_1 11 січня 2020 року було сплачено 1500,00 грн., що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 11 січня 2020 року (а.с. 44).

Також позивачем було понесено витрати за складання Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 45/01-20 від 31 січня 2020 року, складеного ТОВ «Клевер Експерт», у розмірі 2200,00 грн., що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордеру №24 від 04 лютого 2020 року (а.с. 42).

Відповідно до частин першої та другої статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

З огляду на зазначені положення статті 509 та з урахуванням приписів статей 11, 22, 599, 1166-1168 ЦК України факт завдання особі шкоди, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка завдала шкоду. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник).

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року №1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон №1961-IV).

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).

Обмеження набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) випадками, які визначені у статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зумовлене тим, що набуття вказаного права щоразу після відшкодування цим страховиком шкоди потерпілому суперечило би меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди та яке забезпечує, зокрема, їх захист.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Аналіз вищезазначених норм права дає підстави для висновку, що власник автомобіля, який постраждав внаслідок ДТП може реалізувати своє право вимоги щодо відшкодування шкоди шляхом звернення з позовом лише до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі № 755/18006/15-ц.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши, що у даній справі позовні вимоги про стягнення збитків на ремонт автомобіля до ПрАТ «СК «Саламандра» не заявлені; встановивши фактично виплачену останнім позивачу 28 липня 2020 року страхового відшкодування в сумі 33180,65 грн. (а.с. 66); приймаючи до уваги встановлений полісом ПрАТ «СК «Саламандра» АМ №113421505 лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну - 130000,00 грн., - колегія приходить до висновку про передчасність позовної вимоги про стягнення з винуватця ДТП ОСОБА_2 суми матеріального збитку в розмірі 24442,01 грн. (за виключенням франшизи), адже позивачем не надано доказів того, що у страховика не виник обов`язок з виплати вказаної суми страхового відшкодування позивачу, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

Згідно змісту позовної заяви, позивач не погоджується з рішенням страхової компанії щодо визначення розміру страхового відшкодування, однак суду не надано доказів оспорювання вказаного рішення страхової компанії, враховуючи, що полісом ПрАТ «СК «Саламандра» АМ №113421505 встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну - 130000,00 грн.

Тобто позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення 24442,01 грн. матеріальної шкоди (за виключенням франшизи), у зв`язку з пошкодженням його автомобіля, передчасно пред`явлені до заподіювача шкоди ОСОБА_2 .

У статті 9 Закону України «Про страхування» дано визначення поняттю франшиза, відповідно до якої - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Згідно п. 12.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування (пункт 36.3 вказаного вище Закону).

Виходячи з викладеного, встановивши вину ОСОБА_2 у спричиненні матеріальної шкоди позивачу під час ДТП, що не оспорюється відповідачем, - колегія дійшла висновку, що з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню франшиза в сумі 1000,0 грн.

Щодо вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 витрат на оплату складання звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу №45/01-20 від 31 січня 2020 року, у розмірі 2200,00 грн., колегія погоджується з висновком місцевого суду про відсутність підстав для стягнення вказаної грошової суми саме з ОСОБА_2 . Під час розгляду справи в суді першої інстанції вимога про стягнення витрат на виготовлення звіту про оцінку матеріального збитку у розмірі 2200,00 грн. з ПрАТ «СК «Саламандра» не заявлялась. Отже, підстави для задоволення вимоги апеляційної скарги про стягнення витрат на виготовлення вказаного звіту з ПрАТ «СК «Саламандра» - відсутні, оскільки суд апеляційної інстанції розглядає справу у межах заявлених позовних вимог.

З урахуванням викладеного, колегія дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови у повному обсязі у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 матеріальної шкоди з ухваленням у цій частині нового судового рішення про стягнення франшизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд звертає увагу, що рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 24 листопада 2020 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення на користь позивача з ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра» компенсації вартості послуг евакуатора та стоянки, а з ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі 3000,00 грн. не оскаржується, тому апеляційний суд справу в цій частині не переглядає.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляну на викладене, колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволення, рішення місцевого суду підлягає частковому скасуванню з ухваленням у скасованій частині нового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2020 року в частині відмови у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 матеріальної шкоди - скасувати та у скасованій частині ухвалити нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_5 ) матеріальну шкоду в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп.

В іншій оскаржуваній частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді