22 квітня 2021 року Справа № 414/163/21 Провадження № 2/414/160/2021
Кремінський районний суд Луганської області у складі:
головуючого судді Безкровного І.Г.,
за участю секретаря с/з Нагорянської О.В,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кремінна Луганської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Красноріченської селищної ради Кремінського району Луганської області, про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки і піклування та стягнення аліментів,
ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_3 , звернулася до Кремінського районного суду Луганської області з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки і піклування та стягнення аліментів, в якому вказала третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Службу у справах дітей Красноріченської селищної ради Кремінського району Луганської області.
В обґрунтування позову зазначається, що ОСОБА_1 є рідною матір`ю ОСОБА_2 яка має двох дітей - малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відомості про батька у свідоцтві про народження малолітнього ОСОБА_4 не зазначені, а батьком неповнолітньої ОСОБА_5 є ОСОБА_6 , якого за рішенням Кремінського районного суду від 26.07.2017 було оголошено померлим.
Починаючи з 2013 року неповнолітня ОСОБА_5 та малолітній ОСОБА_4 проживають разом із позивачем ОСОБА_1 , яка доводиться їм рідною бабусею. У той же час мати дітей ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків, із дітьми не спілкується, матеріальної допомоги не надає, розвитком та здоров`ям дітей не цікавиться.
Неповнолітня ОСОБА_5 є ученицею 11 класу КЗ «Красноріченський ліцей», а малолітній ОСОБА_4 є учнем 2 класу.
За місцем проживання позивача ОСОБА_1 створені належні умови для проживання, виховання та навчання дітей, які мають доброзичливі стосунки із бабусею.
Таким чином, позивач просила: 1) позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно її неповнолітньої доньки ОСОБА_5 та малолітнього сина ОСОБА_4 ; 2) встановити над цими дітьми піклування та опіку, призначивши позивача опікуном малолітнього ОСОБА_4 та піклувальником неповнолітньої ОСОБА_5 ; 3) стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу ОСОБА_2 щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, остання через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій також зазначила, що вони наполягають на задоволенні позовних вимог.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила, будь-яких заяв чи клопотань від неї не надійшло, відзиву на позов не подала.
Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, начальник служби у справах дітей Красноріченської селищної ради Кремінського району Луганської області Безлюдько І.П. надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій також вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку із неявкою в судове засідання відповідача, яка належним чином повідомлялася про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки нею не повідомлялися, відзиву на позову вона не подала, а позивач та її представник не заперечували проти вирішення справи у заочному порядку, розгляд справи здійснювався за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, про що судом була постановлена відповідна ухвала.
Розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що неповнолітня ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у сел. Красноріченське Луганської області та її батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_2 . Рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 26.07.2017 ОСОБА_6 був оголошений померлим (а.с. 12, 15).
Малолітній ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Одинцово Московської області Російської Федерації та його матір`ю є ОСОБА_2 . Відомості про батька у свідоцтві про народження малолітнього ОСОБА_4 відсутні (а.с. 13, 14).
Відповідно до характеристик за місцем навчання на ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , засвідчених підписами їх класного керівника та директора КЗ «Красноріченський ліцей», ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в цілому характеризуються із позитивного боку, школу відвідують регулярно та мають все необхідне для школи. Діти проживають із бабусею ОСОБА_1 , яка систематично спілкується із класними керівниками дітей, відвідує батьківські збори, бере до уваги всі рекомендації вчителів, забезпечує дітей всіма необхідними речами та має вплив на дітей. У той же час рідна мати дітей ОСОБА_2 разом із дітьми не проживає та належної уваги їм не приділяє (а.с. 16, 17).
Із витягу з протоколу № 11 від 28.12.2020 засідання комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Красноріченської селищної ради вбачається, що всі члени комісії одноголосно винесли рішення щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її дітей - неповнолітньої ОСОБА_5 та малолітнього ОСОБА_4 . Під час засідання комісії позивач ОСОБА_1 повідомила про те, що її донька ОСОБА_2 проживає у Російській Федерації та багато років не приїжджала, вихованням та розвитком свої дітей не займалася, коштів на їх утримання не надавала. Неповнолітня ОСОБА_5 більше двох років не може отримати паспорт, оскільки її мати не докладає для цього жодних зусиль (а.с. 30-31).
Із висновку органу опіки та піклування Красноріченської селищної ради про відповідність інтересам неповнолітньої особи і малолітньої дитини та доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно її дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вбачається, що орган опіки та піклування Красноріченської селищної ради вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам неповнолітньої особи ОСОБА_5 та малолітнього ОСОБА_4 позбавлення батьківських прав стосовно них їх матері ОСОБА_2 (а.с. 35-36).
Згідно з ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
У статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» вказано, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 цього Закону виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
З урахуванням встановлених судом обставин справи суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по утриманню та вихованню неповнолітньої доньки ОСОБА_5 та малолітнього сина ОСОБА_4 , забезпеченню їх всебічного розвитку. Про це свідчать зокрема ті обставини, що відповідач не проживає з дітьми та не відвідує школу, де вони навчаються, не цікавиться їх успіхами у навчанні та станом здоров 'я дітей, не надає жодної матеріальної допомоги.
Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 і ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Частиною 6ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Згідно з п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
За таких обставин, оскільки судом достовірно встановлено, що ОСОБА_2 свідомо та систематично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, оскільки не піклується про фізичний і духовний розвиток своїх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , не дбає про стан їх здоров`я та не цікавиться їх успіхами у навчанні, суд вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав стосовно її дітей.
Щодо позовної вимоги про встановлення піклування над неповнолітньою ОСОБА_5 та опіки над малолітнім ОСОБА_4 суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих майнових та немайнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.
Згідно зі ст.ст. 58, 59 ЦК України над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, встановлюється опіка, а над неповнолітніми особами - піклування.
Аналогічні положення містяться у статті 243 СК, в якій зазначається, що опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.
Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.
Положення ст. 244 СК України визначають вимоги до особи, яка може бути опікуном, піклувальником дитини. Так, опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Не можуть бути опікунами, піклувальниками дитини особи, зазначені в статті 212 цього Кодексу.
Згідно ч.ч. 2-4 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.
Позивач ОСОБА_1 за місцем проживання характеризується виключно з позитивного боку, користується повагою сусідів та мешканців села, проживає з чоловіком ОСОБА_7 , разом з яким активно займається вихованням двох онуків-школярів (а.с. 18).
Із наданих медичних довідок №№ 160, 161, виданих 29.12.2020 Комунальним некомерційним підприємством «Красноріченська амбулаторія загальної практики сімейної медицини Красноріченської селищної ради Кремінського району Луганської області» вбачається, що ОСОБА_1 за станом здоров`я має можливість виконувати обов`язки піклувальника та опікуна над своїми онуками ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відповідно (а.с. 19, 20).
Під час обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_1 було встановлено, що вона зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своїми онуками ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . Будинок, в якому проживає їх сім`я, газифікований, має окрему ванну кімнату та проведену гарячу воду. Для дітей відведені окремі кімнати, є всі необхідні меблі та побутова техніка. Діти завжди чисті та охайні. У сім`ї створені всі необхідні умови для виховання дітей (а.с. 21).
Згідно з протоколом № 1 від 04.01.2021 засідання комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Красноріченської селищної ради членами комісії одноголосно було винесене рішення щодо доцільності призначення ОСОБА_1 піклувальником неповнолітньої ОСОБА_5 та опікуном малолітнього ОСОБА_4 . Під час засідання комісії була досліджені заява ОСОБА_1 про призначення її піклувальником та опікуном, а також заява її чоловіки ОСОБА_7 та неповнолітньої ОСОБА_5 , які не заперечували при цього. Комісія заслухала неповнолітню ОСОБА_5 , яка пояснила, що з раннього дитинства разом із братом проживає зі своїми бабусею і дідусем, які займаються їх вихованням (а.с. 26-29).
Відповідно до висновку органу опіки та піклування Красноріченської селищної ради цей орган вважає доцільним призначення піклувальником неповнолітньої ОСОБА_5 та опікуном малолітнього ОСОБА_4 їх бабусі ОСОБА_1 (а.с. 32-34).
На підставі викладеного, суд дійшов висновку про можливість призначення позивача піклувальником над неповнолітньою ОСОБА_5 та опікуном над малолітнім ОСОБА_4 .
З урахуванням викладених обставин, оскільки суд дійшов висновку про необхідність позбавлення батьківських прав матері ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , у той час як батька ці діти не мають, та водночас беручи до уваги, що судом не було встановлено обставин, передбачених ст. 64 ЦК України та ст. 212 СК України, що виключають можливість ОСОБА_1 бути піклувальником та опікуном цих дітей, суд вважає за необхідне встановити піклування над неповнолітньою ОСОБА_5 та призначити її піклувальником ОСОБА_1 , а також встановити опіку над малолітнім ОСОБА_4 , призначивши ОСОБА_1 його опікуном.
Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на дітей суд зазначає наступне.
Судом було встановлено, що позивач ОСОБА_1 зареєстрована та проживає разом із неповнолітньою онукою ОСОБА_5 та малолітнім онуком ОСОБА_4 , які перебувають її утриманні.
Згідно з п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.
За змістом положень ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (також ч. 4 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»). При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Відповідно до ч. 2 ст. 52 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.
Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на двох дітей у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Враховуючи, що батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від цього обов`язку, при цьому судом було встановлено, що неповнолітня ОСОБА_5 та малолітній ОСОБА_4 проживають із позивачем ОСОБА_1 , щодо якої суд дійшов висновку про визнання її відповідно піклувальним та опікуном цих дітей, які перебувають на її утриманні, у той час як їх матір ОСОБА_2 не надає дітям жодної матеріальної допомоги та ухиляється від їх утримання, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця на утримання цих дітей, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову (28.01.2021) і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що відповідач відзив на позов та будь-які докази, що спростовують обставини, на які посилається позивач, суду не надала, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю.
Крім того, з огляду на положення п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Оскільки суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову, а позивач при зверненні з позовом до суду в частині позовної вимоги про стягнення аліментів була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а також за ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 29.01.2021 була звільнена від сплати судового збору за вимогою про позбавлення батьківських прав (а.с. 38), у той час як вимога про встановлення опіки та опікунства є похідною від неї, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за дві вимоги немайнового характеру у загальному розмірі 1816 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 10-13, 76-82, 89, 141, 258, 259, 263-265, 280-282, 430 ЦПК України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Красноріченської селищної ради Кремінського району Луганської області, про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів- задовольнити повністю.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав стосовно неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Встановити піклування над неповнолітньою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та призначити її піклувальником ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Встановити опіку над малолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та призначити його опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.01.2021 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Копію рішення суду після набрання ним законної сили надіслати Кремінському районному відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків).
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів із дня його складення позивач не подав апеляційної скарги, а відповідач не подав письмової заяви про перегляд заочного рішення. У випадку подання позивачем апеляційної скарги, заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У випадку подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення, якщо його не скасовано, воно набирає законної сили у випадку подання відповідачем апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга може бути подана до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Кремінський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів із дня його складення. Заява про перегляд цього заочного рішення може бути подана до Кремінського районного суду Луганської області протягом тридцяти днів із дня його складення.
Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ).
Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ).
Третя особа: Служба у справах дітей Красноріченської селищної ради Кремінського району Луганської області (іден. код 43002891; місцезнаходження: Луганська область, смт Красноріченське, вул. Центральна, 20).
Суддя І.Г. Безкровний