Справа № 444/748/21 Головуючий у 1 інстанції: Оприск З.Л.
Провадження № 22-ц/811/1852/21 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Мікуш Ю.Р.

Суддів: Приколоти Т.І., , Савуляка Р.В.

Секретар Іванова О.О.

Розглянувши без участі учасників справи у м.Львові цивільну справу № 444/748/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 19 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей,-

в с т а н о в и в :

12.03.2021 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб у 2011 році. Від цього шлюбу у них народилося троє дітей. Зазначає, що відповідач добровільно не виконує свого батьківського обов`язку по утриманні дітей, тому просить стягувати 50 відсотків всіх видів заробітку щомісячно.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 19 квітня 2021 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований АДРЕСА_1 , індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та стягувати такі в користь їхньої матері ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає АДРЕСА_1 , індивідуальний ідентифікаційний № НОМЕР_2 ) в розмірі по 1/2 частині його заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.03.2021 року і до досягнення дітьми повноліття.

Вирішено питання судових витрат..

Рішення суду оскаржив відповідач. В апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з рішенням суду, вважає його необґрунтованим, таким, що ухвалене без повного з`ясування обставин справи. Стверджує, що починаючи з травня 2019 року він добровільно за усною домовленістю сплачує аліменти , а тому спір між сторонами відсутній. Крім цього, звертає увагу, що позивач разом з дітьми проживає у двоповерховому будинку його батьків на кошти ,які він платить в добровільному порядку, а тому подання даного позову з її сторони суперечить нормам моралі. Суд залишив поза увагою той факт, що йому доводиться орендувати житло, що на сьогоднішній день потребує немалих коштів, тому не має можливості сплачувати аліменти у визначеному розмірі. Крім цього, на його утриманні є син 2013 р.н. та йому з дружиною потрібно на щось жити. Суд не врахував, що підприємство на якому він працює перебуває в стані припинення, а в квітні він отримав попередження про звільнення, суд не дослідив розмір його доходів. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Відзив на апеляційну скаргу позивач не надала.

Сторони по справі в судове засідання не з`явилися, хоч належним чином були повідомлені про день і час слухання справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення від 09.09.2021року (Додано до матеріалів справи).

Відповідач по справі ОСОБА_1 надіслав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, доводи апеляційної скарги підтримує.

За змістом частини першої статті 367 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (частина друга ст.367 ЦПК).

Матеріалами справи та судом встановлено, що рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 28 жовтня 2019 року розірано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

У шлюбі в подружжя народилося троє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 3-5).

Діти проживають разом із матір`ю ОСОБА_3 . Відповідач у справі надає матеріальну допомогу на утримання дітей шляхом здійснення грошових перерахунків, що підтверджується квитанціями.

Позивач вважає, що батько має можливість та зобов`язаний сплачувати щомісячно аліменти на дітей, а тому, враховуючи погані відносини між колишнім подружжям, бажає отримувати аліменти за рішенням суду.

Суд першої інстанції повністю задовольнив вимоги позивача та ухвалив рішення стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та стягувати такі в користь їхньої матері ОСОБА_7 в розмірі по Ѕ частині його заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.03.2021 року і до досягнення дітьми повноліття.

Апеляційний суд погоджується із рішенням суду першої інстанції та вважає, що присуджена сума грошового утримання на дітей відповідає засадам справедливості та розумного підходу.

За приписами статті 141 Сімейного кодексу України (далі СК) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст.180 СК батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78012) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 81 ч.1 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст. 81 ЦПК).

Враховуючи те, що судом першої інстанції належно встановлено фактичні обставини справи, зокрема те, що відповідач є особою працездатного віку, фізично здоровий, а тому зобов`язаний утримувати своїх неповнолітніх дітей, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Посилання в апеляційній скарзі в частині доходів відповідача не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому суд не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст.375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст. 268 ЦПК).

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1; 375; 383; 384; 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 19 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК України.

Головуючий суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк