_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/663/21
УХВАЛА

18.10.2021 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Куриленко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку підготовчого провадження клопотання представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення судових витрат по цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

19 травня 2020 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить: задовольнити клопотання позивача про проведення письмового опитування учасників справи як свідків. Зобов`язати ОСОБА_1 надати письмові відповіді на поставлені в позовній заяві запитання в формі заяви свідка, копію якої надіслати позивачу, в строки, передбачені статтею 93 ЦПК України. Викликати та допитати у якості свідка ОСОБА_4 зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 397 050,00 грн. основного боргу, 35 114,00 грн. 3% річних та 87 677,46 грн. інфляційних втрат, а разом - 519 841,46 грн. (п`ятсот дев`ятнадцять тисяч вісімсот сорок одну гривню 46 копійок). Судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою судді від 27/05/2020 року провадження у справі було відкрито та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження.

24.06.2020 представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надав до суду зустрічну позовну заяву, в якій просив прийняти зустрічний позов ОСОБА_5 для спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , задовольнити клопотання відповідача про проведення письмового опитування учасників справи як свідків. Зобов`язати ОСОБА_3 надати відповіді на поставлені у зустрічній позовній заяві запитання в формі заяви свідка, яку надіслати відповідачу, в строки, передбачені статею 93 ЦПК України, стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 23 500 євро, що еквівалентно 707 883, 45 гривень.

13.10.2020 року представник позивача/відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_3 - ОСОБА_6 надав до суду відзив на зустрічну позовну заяву, в якому просив застосувати строки позовної давності до позовних вимог за зустрічною позовною заявою про стягнення коштів від 24.06.2020 року, відмовити у задоволенні зустрічної позовної заяви про стягнення коштів від 24.06.2020 року у повному обсязі.

04 листопада 2020 року в ході судового засідання представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надав заяву про залучення у справу третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на стороні відповідача за первісним позовом ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 04.11.2020 року вказане клопотання було задоволено, залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 .

01.12.2020 року третя особа ОСОБА_4 через канцелярію суду надала позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні позовні вимоги на предмет спору, про визнання права власності на автомобіль, в якій просить прийняти позовну заяву третьої особи, ОСОБА_4 до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про визнання права власності на автомобіль MERSEDES-BENZ, моделі CLS 350, 2007 року випуску, до спільного розгляду у справі, визнати за ОСОБА_4 право власності на автомобіль MERSEDES-BENZ, моделі CLS 350, 2007 року випуску.

Ухвалою суду від 07.12.2020 року у прийнятті до спільного розгляду позовної заяви третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_4 було відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду від 07.12.2020 року про відмову у прийнятті позовної заяви, третя особа ОСОБА_4 оскаржила її в апеляційному порядку.

Постановою Одеського апеляційного суду від 13 травня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення. Ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 07 грудня 2020 року залишено без змін, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою суду від 04.08.2021 року було прийнято до провадження цивільну справу та призначено судове засідання.

04.10.2021 року представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2 через канцелярію суду надав заяву, в якій просив здійснити перехід до розгляду справи №947/12548/20 за первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення коштів та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за правилами загального позовного провадження, зазначаючи, що цивільним процесуальним законодавством заборонено розгляд зустрічного позову в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 04.10.2021 року клопотання представника відповідача за первісним позовом було задоволено.

13.10.2021 року від представника ОСОБА_1 , адвоката Вовк О.Є. до суду надійшла заява про вжиття заходів забезпечення судових витрат, які поніс відповідач у даній справі.

Представник відповідача просиd суд відповідно до ч. 4 ст. 135 ЦПК України, як захід забезпечення судових витрат, зобов`язати позивача внести на депозитний рахунок суду грошову суму для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат відповідача на професійну правничу допомогу та інших витрат, які поніс та має понести відповідач у зв`язку із розглядом даної справи.

Заявлений відповідачем до забезпечення розмір судових витрат складається витрат на правничу допомогу у розмірі 49 000 грн., судового збору за подання зустрічного позову у розмірі 7100 грн., вартості послуг з перекладу та нотаріального посвідчення перекладу документів у розмірі 13200 грн., які надані як докази по справі, та вартості кур`єрських послуг у розмірі 280 грн., що разом складає 69580,0 грн.

Сторони по справі у судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2 просив провести судове засідання за його відсутності.

Представник позивача - адвокат Філіпова Є.В. 26.04.2021 року звернулась до суду з клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони позивача.

Заява представника відповідача мотивована тим, що позивач за первісним позовом не має постійного місця проживання та реєстрації в України, з середини 2012 р. виїхала до Республіки Австрія на постійне місце проживання та з лютого 2014 р. до України не поверталась.

Довідкою Департаменту надання адміністративних послуг від 29.12.2017 р. ОСОБА_3 знято з реєстрації за адресою проживання: АДРЕСА_2 , у зв`язку із втратою права користування житловим приміщенням на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 29.06.2017 р. по справі №520/6492/17.

Крім того, зазначав, що факт тривалого не проживання ОСОБА_3 в Україні встановлений рішення Київського районного суду м. Одеси від 29.06.2017 р. по справі №520/6492/17 та рішенням Київського районного суду м. Одеси від 13.04.2021 р. по справі №947/6577/20 за позовами ОСОБА_3 .

Заявник вказав, що у ОСОБА_3 відсутнє будь-яке майно на території України у розмірі, достатньому для відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови у позові.

Розглянувши заяву про забезпечення судових витрат, суд прийшов до наступного.

Частиною 1статті 135 ЦПК України визначено, що суд може зобов`язати сторони внести на депозитний рахунок суду попередньо визначену суму судових витрат, пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією, про що постановляє ухвалу (забезпечення судових витрат).

Відповідно до ч. 4 ст. 135 ЦПК України як захід забезпечення судових витрат суд з урахуванням конкретних обставин справи має право, за клопотанням відповідача, зобов`язати позивача внести на депозитний рахунок суду грошову суму для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат відповідача на професійну правничу допомогу та інших витрат, які має понести відповідач у зв`язку із розглядом справи (забезпечення витрат на професійну правничу допомогу).

Таке забезпечення судових витрат застосовується, якщо:

1) позов має ознаки завідомо безпідставного або інші ознаки зловживання правом на позов; або

2) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови у позові.

Суд виходить з того, що умови, за яких можуть бути забезпечені судові витрати, передбачені в абз. 2-3 ч. 4 ст. 135 ЦПК України, є альтернативними з огляду на зазначення законодавцем між ними сполучника «або», тому доведення стороною існування хоча б одної з умов може бути підставою для задоволення заяви відповідача.

Згідно з ч. 5 ст.135 ЦПК України сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141цьогоКодексу, а також їх документального обґрунтування.

Відповідно до ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Суд, дослідивши заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Вовк О.Є., письмові матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення заяви відповідача з наступних підстав.

Суд встановив, що позивач ОСОБА_3 не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України.

Останньою адресою реєстрації ОСОБА_3 в України була адреса: АДРЕСА_2 .

З довідки Департаменту надання адміністративних послуг від 29.12.2017 р. суд встановив, що ОСОБА_3 знято з реєстрації за адресою в Україні в АДРЕСА_2 у зв`язку із втратою права користування житловим приміщенням на підставі заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 29.06.2017 р. по справі №520/6492/17.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 13.04.2021 р. по справі №947/6577/20, винесеного у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про витребування майна, встановлено, що з листа Державної прикордонної служби України від 07.03.2018 р. №0.184-11736/0/15-18 вбачається, що ОСОБА_3 прибула на територію України з м. Відня 21.12.2013 р. та залишила Україну 07.02.2014 р. та з того часу на територію України не поверталась. Листом Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 10.12.2020 р. №4-184.6/1-2020 суд повідомлено, що відомостей про перетин державного кордону України ОСОБА_3 , враховуючи п`ятирічний строк зберігання відомостей, не виявлено.Як встановлено з пояснень сторін, позивач та малолітні діти ОСОБА_1 , та ОСОБА_3 постійно проживають разом з матір`ю ( ОСОБА_3 ) в Австрії, та після виїзду за кордон в 2014 році до України жодного разу не повертались.

Рішенням Київського райнного суду м. Одеси від 12.05.2021 р. по справі №947/21890/20 встановлено, що листами Державної прикордонної служби України від 07.03.2018 р. та від 10.12.2020 р. підтверджується, що ОСОБА_3 виїхала з території України 07.02.2014 р. Відомостей про повернення ОСОБА_3 на територію України з 07.02.2014 р. до 10.12.2020 р. немає.

Зазначені рішення набули законної сили, а тому встановлені у них обставини є преюдиційними, та в силу ч. 4 ст. 82 ЦПК України повторному доказуванню не підлягають.

Заявою від 26.04.2021 р. представник ОСОБА_3 , адвокат Філіппова Є.В., просила суд розглянути справу за відсутності позивача ОСОБА_3 , а заявою від 20.06.2021 р. повідомила, що договір про надання правової допомоги від 07.02.2020 р., укладений між ОСОБА_3 та АО «Філіппов та партнери», розірвано з 01.05.2021 р.

Щодо відсутності у ОСОБА_3 на території України майна, достатнього для відшкодування судових витрат відповідача, суд зазначає наступне.

Суд виходить з того, що постановою Одеського апеляційного суду від 22.05.2018 р. по справі №520/14858/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про визнання недійсними фіктивних договорів купівлі-продажу, якою залишено в силі ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 02.02.2018 р., про вжиття заходів зустрічного забезпечення позову, встановлено відсутність у ОСОБА_3 в Україні зареєстрованого місця проживання та встановлено відсутність майна.

З довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що з 2018 року у ОСОБА_3 об`єктів нерухомого майна у власності не з`явилось.

До заяви про забезпечення судових витрат додані докази, що за ОСОБА_3 не зареєстровано будь-яких транспортних засобів.

Таким чином, обов`язкові підстави для забезпечення судових витрат є доведеними.

Щодо розміру забезпечення судових витрат, суд виходить з того, що попередньо визначена сума судових витрат є частково обґрунтована.

Попередньо визначена сума судових витрат відповідача ОСОБА_1 на правову допомогу у розмірі 49000 грн., які надаються по даній справі з червня 2020 р., є співмірною, обґрунтованою та реальною (ч. 5 ст. 135, ч. 3 ст. 141 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 17.02.2021 р. по справі №753/1203/18 зазначено, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).

Разом з тим, суд не вбачає підстав для повного задоволення заяви представника ОСОБА_1 через те, що завірені копії чеків про надання послуг перекладача від 25, 27, 28 та 29 травня 2020 р. на суму 8550 грн., в підтвердження понесених судових витрат, не приймаються судом до уваги через те, що в них не зазначено жодних реквізитів, які б давали смогу встановили які саме документи були надані на переклад згідно даних чеків, та хто був замовником таких послуг.

Розмір судових витрат, таких як сплата судового збору та витрати на кур`єрську доставку судових повісток, документально підтверджений, а витрати стосуються даної справи.

Таким чином, сума судових витрат, яка підлягає забезпеченню, становить 61030 грн.

Відповідно до ч. 6 ст. 135 ЦПК України у разі невнесення у визначений судом строк коштів для забезпечення витрат на професійну правничу допомогу суд за клопотанням відповідача має право залишити позов без розгляду.

В порядку підготовчого провадження судом були вивчені матеріали справи, з`ясовані всі фактичні обставини справи, які підлягають з`ясуванню під час судового розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає підготовче провадження у справі закінченим, а тому приходить до висновку про необхідність призначення справи до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження, встановивши загальний порядок дослідження доказів у справі.

Статтею 189 ЦПК України визначено, що завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: залишення позовної заяви без розгляду, закриття провадження у справі, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Згідно п. 15 ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд: призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 210 ЦПК України, суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність закриття підготовчого засідання та призначення справи до судового розгляду по суті.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.189, 196-198, 200, 135, 137, 139, 141 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Вовк О.Є. про забезпечення судових витрат задовольнити частково.

Забезпечити можливе відшкодування майбутніх витрат відповідача ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу та інших витрат, які має понести відповідач у зв`язку із розглядом справи (забезпечення витрат на професійну правничу допомогу), зобов`язавши ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ( АДРЕСА_3 ), адреса для листування в Україні: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) внести на депозитний рахунок Київського районного суду м. Одеси (банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код отримувача за , МФО 820172, рахунок НОМЕР_4 ) в строк до 28 жовтня 2021 року грошову суму у розмірі 61030 (шістдесят одна тисяча тридцять гривень) гривень, 00 копійок.

Зобов`язати ОСОБА_3 до 28 жовтня 2021 року надати суду докази, що підтверджують забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат відповідача ОСОБА_1 розмірі та спосіб, встановлений судом.

Попередити позивача, що у разі невнесення у визначений судом строк коштів для забезпечення витрат на професійну правничу допомогу суд за клопотанням відповідача має право залишити позов без розгляду. У випадку задоволення позову суд ухвалює рішення про повернення внесеної суми позивачу, а у випадку відмови у позові, закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду - про відшкодування за її рахунок витрат відповідача повністю або частково, в порядку, передбаченому статтями 141, 142 ЦПК України. Невикористана частина внесеної позивачем суми повертається позивачу не пізніше п`яти днів з дня вирішення питань, зазначених у цій частині, про що суд постановляє ухвалу.

Закрити підготовче провадження по справі за первісним позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення судових витрат по цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів.

Призначити справу до розгляду по суті на 22.11.2021 року о 10 год. 00 год.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її винесення.

Суддя Куриленко О. М.