Р І Ш Е Н Н Я№ 127/2192/21

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2021 р. м.Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Медяної Ю.В.,

за участю секретаря Подоляк М.В.,

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ямпільського Ю.В.,

представника третьої особи Служби у справах дітей Вінницької міської ради Бойко М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , що діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа Служба у справах дітей Вінницької міської ради про усунення перешкод в користуванні власністю,

в с т а н о в и в:

До Вінницького міського суду Вінницької області з позовом звернулась ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , що діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , третя особа: Служба у справах дітей Вінницької міської ради про усунення перешкод користування власністю.

В позові зазначено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 . У данній квартирі зареєстрований її колишній власник ОСОБА_4 та його неповнолітній син ОСОБА_3 , який проживає з матір`ю ОСОБА_2 , у зв`язку з чим вона не має можливості належним чином користуватись своєю власністю.

З підстав зазначених вище позивач звернулась до суду з позовом та просила усунути перешкоди у користуванні належною їй на праві власності квартирою, шляхом визнання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 таким що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 05.02.2021 відкрито провадження у даній справі, розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження.

09.03.2021 ухвалою суду зобов`язано Службу у справах дітей Вінницької міської ради надати висновок щодо доцільності визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

В підготовчому засіданні ОСОБА_2 , що діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3 суду повідомила, що ні у неї, ні у сина іншого житла у власності немає. Син разом з батьком ОСОБА_4 зареєстровані у квартири його матері (бабусі ОСОБА_3 ), яка за життя обіцяла, що данну квартиру подарує онукові. І про те, що дана квартира продана дізналась, отримавши позовну заяву, оскільки з відповідачем ОСОБА_4 вони розірвали шлюб у 2019 році. Проти задоволення позову заперечувала.

В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав, просив їх задовольнити, надав пояснення аналогічні викладеним у позові, додатково пояснив, що відповідачі у спірній квартирі не проживають. Судові витрати просив залишити за позивачем.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Вінницької міської ради, підтримала висновок органу опіки та піклування Вінницької міської ради від 19.03.2021 № 01.00.011.16391 про недоцільність визнання дитини ОСОБА_3 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 , заперечувала щодо задоволення позову у цій частині, суду пояснила, що орган опіки та піклування, не надавав попередній дозвіл, який передбачений Законом, на укладення договору купівлі-продажу від 30.09.2020 зазначеної вище квартири ОСОБА_4 від імені якого на підставі довіреності діяв ОСОБА_5 з однієї сторони та ОСОБА_1 з іншої. Дитина ОСОБА_3 іншого житла не має і задоволення судом ціїє вимоги буде порушувати права та інтереси дитини, а тому просила відмовити у задоволенні позову у частині визнання дитини ОСОБА_3 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 , щодо вимоги до відповідача ОСОБА_4 , покладалась на розсуд суду.

Відповідачі до судового засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Представники позивача та третьої особи не заперечували, щодо розгляду справи у відсутність відповідачів.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи Служби у справах дітей Вінницької міської ради, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 30.09.2020 ОСОБА_4 від імені якого на підставі довіреності діяв ОСОБА_5 (продавець) з однієї сторони та ОСОБА_1 (покупець) уклали договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , зареєстрований в реєстрі за № 6774.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 241956385 від 27.01.2021, право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1 .

Відповідно до копії особового рахунку № НОМЕР_1 , виданого 17.08.2020 ТОВ ЖЕО -1, вих. № 3030, довідки про місце реєстрації, виданої департаментом адміністративних послуг Вінницької міської ради 04.02.2021 ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з висновком органу опіки та піклування Вінницької міської ради від 19.03.2021 № 01.00.011.16391, орган опіки та піклування вважає недоцільним визнання дитини ОСОБА_3 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статті 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник має право користуватися, розпоряджатися та володіти своїм майном.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Виходячи з наведеного вище, суд вважає вимогу позову про визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 , доведеною, обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про усунунення перешкоди у користуванні квартирою, шляхом визнання ОСОБА_3 таким що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 , суд дійшов обгрунтованого висновку, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян та безпритульних дітей» передбачено, що держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону.

За змістом цієї норми закону, а також статей 17, 18 Закону України «Про охорону дитинства», статті 177 СК України дбати про збереження та використання майна дитини в її інтересах обов`язок батьків. З метою гарантування декларованого державою пріоритету інтересів дитини закон передбачає додаткові засоби контролю з боку держави за належним виконанням батьками своїх обов`язків, установлюючи заборону для батьків дитини вчиняти певні правочини щодо її майнових прав без попереднього дозволу органу опіки та піклування.

Як вбачається з матеріалів данної цивільної справи, вони не містять дозволу Виконавчого комітету Вінницької міської ради, як органу опіки та піклування, на продаж квартири АДРЕСА_1 .

Виходячи з наведеного вище, беручи до уваги висновок органу опіки та піклування Вінницької міської ради від 19.03.2021 № 01.00.011.16391 про недоцільність визнання дитини ОСОБА_3 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 та те, що задоволення вищевказаної позовної вимоги буде порушувати право дитини на корисування житлом, така вимога не підлягає задоволенню.

Згідно заяви позивача судові витрати залишити за ним.

Виходячи з наведеного вище та керуючись ст.ст. 2-13, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст. ст. 12, 17, 18 Закону України «Про охорону дитинства»,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , що діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа Служба у справах дітей Вінницької міської ради про усунення перешкод в користуванні власністю, задовольнити частково.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні належною їй квартирою АДРЕСА_1 , шляхом визнання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

В решті позовних вимог відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду або через Вінницький міський суд Вінницької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно вимог п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повне рішення складено 12.05.2021.

Суддя: