Справа № 455/581/21
Провадження № 2/455/538/2021
УХВАЛА

про забезпечення позову

28 квітня 2021 року м. Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Пошивака Ю.П.,

секретар судового засідання Сенета Г.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без повідомлення сторін, заяву представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Богдан Зоряни Сергіївни про забезпечення позову у цивільній справі №455/581/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Старосамбірський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

27.04.2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

До позовної заяви долучено заяву про забезпечення позову в якій вона посилається на те, що позивачем подано позовну заяву, з позовними вимогами: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №260, виданий 02.03.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про звернення стягнення на нерухоме майно нежитлову будівлю АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: Львівська область, м. Турка, місце роботи - фізична особа-підприсмець. За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, задовольнити вимоги Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приват Банк» шляхом перерахування коштів на рахунок № НОМЕР_2 в АТ КБ «ПриватБанк», МФО 305299, в розмірі: заборгованість за кредитом - 94733,20 доларів США; заборгованість за відсотками - 108783,73 доларів США; пеня - 225302,21 доларів США, що всього становить 428819,14 доларів США , що за курсом НБУ на 24.12.2020 року (один долар США дорівнює 28,4551000 гривень) становить 12202091,51 гривень; витрати пов`язані із вчиненням виконавчого напису - 3500,00 гривень. Всього, з урахуванням витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису, становить 12205591,51 гривень. Строк, за який проводиться стягнення, - тринадцять років три місяці, шість днів, а саме: з 18.09.2007 року по 24.12.2020 року.

Заява також мотивована тим, що 17.04.2021 року на її поштову адресу від Старосамбірського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) надійшов лист з постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 65112731 від 13.04.2021 року та викликом державного виконавця № 5206 від 13.04.2021 року.

Як вбачається із постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 65112731, 13.04.2021 року Старосамбірським РВ ДВС ЗМУ МЮ (м. Львів) відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № НМН 092532, виданого 02.03.2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., яким визначено звернути стягнення на нерухоме майно - нежитлову будівлю АДРЕСА_1 , що належить їй на праві власності.

При цьому, Позивача викликано до державного виконавця Старосамбірського РВ ДВС ЗМУ МЮ (м. Львів) на 20.04.2021 року о 10.30 годині.

20.04.2021 року, з`явившись на виклик до державного виконавця Старосамбірського РВ ДВС ЗМУ МЮ (м. Львів), ОСОБА_1 мала змогу ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження ВП № 65112731 та з відповідним виконавчим написом нотаріуса.

Ознайомившись з такими документами, ОСОБА_1 вважає наявними підстави для визнання відповідного виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпровського МНО Бондар І.М. № 260 від 02.03.2021 року таким, що не підлягає виконанню. Виконавчий напис вчинений нотаріусом з порушенням порядку вчинення такої нотаріальної дії, оскільки у порушення вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус не отримував первинні документи щодо видачі кредиту, у зв`язку з чим у нього були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості, визначений банком, є безспірним. Зазначена банком сума заборгованості у заяві про вчинення виконавчого напису є виключно відображенням одноособових арифметичних розрахунків банку та сама по собі не може свідчити про таку безспірність. Нотаріус не переконався у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, оскільки між сторонами існує спір щодо розміру заборгованості ОСОБА_1 , який розглядається Турківським районним судом Львівської області. Окрім цього, виконавчий напис вчинено з грубим порушенням порядку вчинення нотаріальних дій, зокрема, з пропуском строку звернення із заявою про вчинення оскаржуваного напису, тобто після спливу 3-річного строку з дня виникнення права вимоги.

Вважає, що зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, який оскаржується, не матиме негативних наслідків для стягувача - АТ КБ «Приватбанк», а невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист саме тих прав Позивача, про захист яких вона звернулася до суду, оскільки в процесі виконавчого провадження її майно може бути реалізоване ще до набрання законної сили рішенням суду у справі за її позовом.

Просить зупинити стягнення на підставі виконавчого напису № 260, вчиненого 02.03.2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, яким визначено звернути стягнення на нерухоме майно - нежитлову будівлю АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: Львівська область, м. Турка, місце роботи - фізична особа-підприємець. За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, задовольнити вимоги Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приват Банк» шляхом перерахування коштів на рахунок № НОМЕР_2 в АТ КБ «Приват Банк», МФО 305299, в розмірі: заборгованість за кредитом - 94733,20 доларів США; заборгованість за відсотками - 108783,73 доларів США; пеня - 225302,21 доларів США, що всього становить 428819,14 доларів США, що за курсом НБУ на 24.12.2020 року (один долар США дорівнює 28,4551000 гривень) становить 12202091,51 гривень; витрати пов`язані із вчиненням виконавчого напису - 3500,00 гривень. Всього, з урахуванням витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису, становить 12205591,51 гривень. Строк, за який проводиться стягнення, - тринадцять років три місяці, шість днів, а саме з 18.09.2007 року по 24.12.2020 року.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд прийшов до наступного.

Згідно зі ст.1, 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України та цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

У відповідності до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Як роз`яснено в п.п. 4, 7, 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Разом з тим, статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення статті 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 п. 2, п. 6 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії та зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Судова палата у цивільних справах ВСУ в Постанові від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (справа №6-605цс16), зазначила, що забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідачів або пов`язаних із ними інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

Відповідно до правового висновку, сформульованого у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №183/5864/17-ц Верховний Суд, зазначив, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу ( ч.7 ст.153 ЦПК України).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову на підставі наданих позивачем доказів на підтвердження її вимоги суд встановив, що між сторонами дійсно виник спір, що вбачається з позовної заяви ОСОБА_1 , яка містить відповідне обгрунтування заявлених позовних вимог.

Предметом спору є виконавчий напис №260, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. 02.03.2021 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» звернути стягнення на нерухоме майно - нежитлову будівлю АДРЕСА_1 , який позивач вважає таким, що не підлягає виконанню через те, що з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років.

Виходячи з встановлених обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав вважати, що незастосування заходу забезпечення позову, про який просить ОСОБА_1 , може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позову.

При цьому суд вважає, що обраний позивачем вид забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, не призведе до надмірного обмеження майнових прав відповідача та є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Відтак, для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення, суд вважає за необхідне задоволити заяву про забезпечення позову.

Водночас відповідно до ст. 154 ЦПК України судом не встановлено підстав для застосування зустрічного забезпечення позову.

Керуючись ст. 149, 150, 152-154, 157 Цивільного процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Богдан Зоряни Сергіївни про забезпечення позову про забезпечення позову, - задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису №260, вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною 02.03.2021 року, яким визначено звернути стягнення на нерухоме майно - нежитлову будівлю АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: Львівська область, м. Турка, місце роботи - фізична особа-підприємець. За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, задовольнити вимоги Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приват Банк» шляхом перерахування коштів на рахунок № НОМЕР_2 в АТ КБ «ПриватБанк», МФО 305299, в розмірі: заборгованість за кредитом - 94733,20 доларів США; заборгованість за відсотками - 108783,73 доларів США; пеня - 225302,21 доларів США, що всього становить 428819,14 доларів США , що за курсом НБУ на 24.12.2020 року (один долар США дорівнює 28,4551000 гривень) становить 12202091,51 гривень; витрати пов`язані із вчиненням виконавчого напису - 3500,00 гривень. Всього, з урахуванням витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису, становить 12205591,51 гривень. Строк, за який проводиться стягнення, - тринадцять років три місяці, шість днів, а саме: з 18.09.2007 року по 24.12.2020 року.

Заборонити Старосамбірському районному відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) вчиняти будь які виконавчі дії в межах виконавчого провадження ВП №65112731.

Копію ухвали про забезпечення позову одночасно з направленням заявнику направити для негайного виконання Старосамбірському районному відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) (місцезнаходження м.Старий Самбір, вул. Галицького, №114, Самбірського (колишнього Старосамбірського) району Львівської області, поштовий індекс 82000, , а також для відома відповідачу Акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» (місцезнаходження: 01033, м. Київ, вул. Грушевського, будинок №1Д, поштовий індекс 01001, ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Ю.П.Пошивак