22-ц/804/2265/21

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
„05 жовтня 2021 року місто Маріуполь Донецької області
Номер провадження 22-ц/804/2265/21
Донецький апеляційний суд у складі:
головуючого: Зайцевої С.А.
суддів: Лопатіної М.Ю., Пономарьової О.М.
за участю секретаря: Целовальник К.А.
учасники справи :
відповідачі ПрАТ «Страхова Група «ТАС», ОСОБА_2
третя особа ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» на рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 09 липня 2021 року головуючого судді Ікорської Є.С. зі складанням повного тексту судового рішення 09 липня 2021 року по цивільній справі про відшкодування матеріальної шкоди,неустойки (пені) та моральної шкоди, завданої пошкодженням майна,-
У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» (далі- ПрАТ «СГ «ТАС»), ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої пошкодженням майна.
Позов мотивований тим, що 07 березня 2019 року о 07 год. 55 хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «ЗАЗ-Daewoo», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Куїнджі, в районі перехрестя з вулицею Карасівською у Центральному районі міста Маріуполя Донецької області, не впорався з керуванням, виїхав на зустрічну смугу руху, в результаті чого скоїв зіткнення із зустрічним автомобілем марки «Renault», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , та автомобілем марки «ЗИЛ-131», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 . Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, а їх власники матеріальні збитки.
Постановою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 травня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення № 263/6326/19 ОСОБА_2 визнаний винним за ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення.
На час дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Renault», державний номерний знак НОМЕР_2 , згідно зі свідоцтвом про право власності НОМЕР_4 , належав ОСОБА_5 , який на підставі довіреності від 05 травня 2017 року уповноважив ОСОБА_1 керувати та розпоряджатися автомобілем, отримувати відшкодування шкоди у разі його пошкодження.
З моменту дорожньо-транспортної пригоди і до теперішнього часу шкода, завдана їй, у повному обсязі не відшкодована. Вказує, що їй в результаті дорожньо-транспортної пригоди завдана матеріальна та моральна шкода. Автомобіль марки «ЗАЗ-Daewoo», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 , належав ПрАТ «Маріуполь-Авто», у якому він працював на посаді головного інженера, тому шкода, заподіяна ОСОБА_2 під час виконання ним трудових обов`язків, підлягає стягненню з ПрАТ «Маріуполь-Авто».
Згідно з полісом AM 7790803 від 02 листопада 2018 року на момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «ЗАЗ-Daewoo», державний номерний знак НОМЕР_1 , перед третіми особами була застрахована у ПрАТ «СГ «ТАС». Ліміт відповідальності за матеріальну шкоду складав 100 000 грн, франшиза за полісом дорівнювала 950 грн.
Пунктом 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до п. 30.2. ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик також зобов`язаний відшкодувати позивачу витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП, які відносяться до майнової шкоди. Таким чином, ПрАТ «СГ «ТАС» зобов`язане відшкодувати їй всю матеріальну шкоду за вирахуванням суми франшизи.
Полісом та законом не передбачено відшкодування страховиком моральної шкоди, завданої потерпілому внаслідок ДТП, проте ПрАТ «СГ «ТАС» не позбавлений обов`язку відшкодувати моральну шкоду, завдану його неправомірними діями. Що стосується моральної шкоди, завданої їй внаслідок ДТП, а також франшизи, то вони підлягають відшкодуванню за рахунок роботодавця ПрАТ «Маріуполь-Авто», який одночасно є власником автомобіля «ЗАЗ-Daewoo», державний номерний знак НОМЕР_1 .
Зазначає, що після її звернення до ПрАТ «СГ «ТАС» із заявою про страхове відшкодування, останній перерахував на її рахунок 42 458,37 грн. з розрахунку: 58 164 грн (ринкова вартість автомобіля на момент ДТП) - 950 грн (франшиза) - 15 655,63 грн (вартість автомобіля у пошкодженому стані) + 900 грн (вартість послуг евакуатора) = 42 458,37 грн.
З вказаним розрахунком матеріальної шкоди та розміром страхового відшкодування вона незгодна та вважає його необґрунтованим, виходячи із наступного.
Після того, як представники ПрАТ «СГ «ТАС» оголосили їй розмір страхового відшкодування, вона замовила незалежну оцінку вартості матеріальних збитків та оплатила виконання звіту автотоварознавчого дослідження № 120 від 18 липня 2019 року у ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза».
Згідно із звітом, ринкова вартість автомобіля до ДТП дорівнювала 81 952,43 грн. Автомобіль реалізовано у пошкодженому стані у серпні 2019 року за 13 000 грн. Оформлення договору купівлі-продажу проводилось співробітниками у СЦ МВС № 1441 у м. Маріуполі і саме вказана сума є ринковою вартістю автомобіля після ДТП, оскільки це була максимальна сума, яку реально пропонували покупці, а не віртуальна. Співробітники СЦ 1441 відмовили її представнику у видачі копії договору купівлі-продажу автомобіля у СЦ 1441.
ПрАТ «СГ «ТАС» не має обов`язку по сплаті суми франшизи у розмірі 950 грн і саме на цю суму за Законом № 1961-IV зменшується страхове відшкодування. Відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням. Таким чином, оскільки ПрАТ «Маріуполь-Авто» зобов`язаний відшкодувати шкоду, завдану з вини ОСОБА_2 , то розмір франшизи у сумі 950 грн підлягає стягненню саме з ПрАТ «Маріуполь-Авто».
Згідно зі ст. 992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.
Відповідно до вимог п. 36.2. ст. 36 Закону № 1961-ІУ відповідач зобов`язаний був здійснити виплату страхового відшкодування не пізніше 90 днів з моменту отримання заяви про страхове відшкодування.
ЇЇ заяву про страхове відшкодування відповідач отримав 20 серпня 2019 року, а тому зобов`язаний був здійснити страхове відшкодування у строк до 18 листопада 2019 року.
Отже, з 19 листопада 2019 року почався термін прострочки зобов`язання, за який за законом нараховується неустойка (пеня).
Розмір неустойки визначений пунктом 36.5. ст. 36 Закону № 1961-ІУ, згідно з яким за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Розмір пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання відповідача складає 4801,13 грн. У зв`язку із чим, за несплату страхового відшкодування у передбачені законом строки з ПрАТ «Маріуполь-Авто» підлягає стягненню неустойка у вигляді 4801,13 грн пені.
Вказує, що вона зазнала великої моральної шкоди від дій ОСОБА_2 , який під час ДТП фактично знищів її улюблений автомобіль, що був єдиним транспортним засобом у її родині і щоденно використовувався для потреб родини. З фотознімків вбачається, що від автомобіля майже нічого не залишилось, вона дивом не загинула, адже удар був дуже сильним. Автомобіль знищено, він відновленню не підлягає, оскільки відповідно до звіту, вартість його відновлювального ремонту у декілька разів перевищує його ринкову вартість до ДТП, тобто ремонтувати автомобіль економічно недоцільно. Знищенням автомобіля їй та її родині завдано великої матеріальної і моральної шкоди, а також великі незручності, оскільки вони вимушені були змінити свій звичний спосіб життя, пристосовуватись до нового способу пересування по місту. На сплачену ПрАТ «СГ «ТАС» частину страхового відшкодування в сукупності із коштами, отриманими від реалізації автомобіля, вона змогла віднайти та придбати інше подібне авто. Була вимушена тривалий час користуватись послугами громадського транспорту, пристосовуватись до графіку автобусів, терпіти незручності, пов`язані із карантинними заходами і обмеженнями кількості пасажирів, тривалий час стояти у чергах на зупинках та ризикувати своїм здоров`ям, кожного дня наражаючись на небезпеку інфікуватись коронавірусом в автобусі. Потерпаючи від цих незручностей, вона постійно згадує, що до ДТП у неї був хоч і не новий, але зручний автомобіль, який дозволяв їй вільно пересуватися містом у своїх справах і економити свій час. А тепер його немає, коштів на новий не вистачає. Ці обставини негативним чином вплинули на її емоційний стан, на обстановку у родині, вона стала дратівливою, втратила спокій і сон. Таким чином, знищенням її майна водієм ОСОБА_2 спричинило їй велику моральну шкоду у розмірі 15 000 грн, яка згідно з вимогами ст. ст. 1168, 1172 ЦК України підлягає стягненню з ПрАТ «Маріуполь-Авто».
Окремо зазначає, що неправомірними діями ПрАТ «СГ «ТАС» їй завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, а також у приниженні її честі та гідності. Душевні страждання вона відчувала від того, що у передбачений законом термін ПрАТ «СГ «ТАС» не було сплачено їй у повному розмірі страхове відшкодування. Виплаченої ним суми страхового відшкодування не вистачило на відновлення її прав.
З урахуванням уточнення позовних вимог просила : стягнути з ПрАТ «СГ «ТАС» на її користь шкоду завдану майну (страхове відшкодування) у розмірі 26 444,06 грн, суму неустойки 4801,13 грн та моральну шкоду у розмірі 15 000 грн; стягнути з ОСОБА_2 на її користь франшизу у розмірі 950 грн та моральну шкоду у розмірі 15 000 грн; стягнути солідарно з ПрАТ «СГ «ТАС», ОСОБА_2 на її користь судові витрати у розмірі 11 681,60 грн.
Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 09 липня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «СГ «ТАС» на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди 26 444,06 грн, неустойку (пеню) у розмірі 4801,13 грн, моральну шкоду у розмірі 5 000 грн, витрати на правничу допомогу у розмірі 3919 грн та судовий збір у розмірі 659,02 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 шкоду, заподіяну майну (франшизу) у розмірі 950 грн, моральну шкоду у розмірі 5000 грн, витрати на правничу допомогу у розмірі 1865 грн та судовий збір у розмірі 313,62 грн. В іншій частині вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПрАТ «Страхова Група «ТАС», від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_6 , просить скасувати рішення суду у повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів скарги , зокрема , зазначено, що АТ «СГ «ТАС» діяло виключно в межах норм спеціального Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» сплативши ОСОБА_1 страхове відшкодування по дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася 07 березня 2019 року у повному обсязі у розмірі 42 458,37 грн, про що позивач не заперечує у своїй позовній заяві, а отже, в повному обсязі виконало своє зобов`язання за договором АМ 7790803 від 02 листопада 2018 року. Суд безпідставно не прийняв до уваги доводи та докази подані АТ «СГ «ТАС» та норми спеціального закону, зокрема суд не взяв до уваги, не надав жодної оцінки та не спростував висновок експертного автотоварознавчого дослідження M56-D/53/3 від 15 квітня 2019 року виконаний ФОП ОСОБА_7 та висновок експертного автотоварознавчого дослідження M67-R/53/5 від 15 квітня 2019 року виконаний ФОП ОСОБА_7 на замовлення AT «СГ «ТАС» позивачем не надано, а судом не встановлено жодних доказів, які б спростовували б або ставили під сумнів вищезазначені висновки виконані судовим експертом.

Суд стягуючи 26 444,06 грн у відшкодування матеріальних збитків керувався звітом № 120 від 18 липня 2019 року виконаного ОСОБА_8 на замовлення ОСОБА_1 не взяв до уваги заперечень AT «СГ «ТАС» до вказаного звіту, а саме, що оцінювач ОСОБА_8 в порушення п. 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів не запрошував на огляд представників AT «СГ «ТАС» для визначення вартості матеріального збитку, так як, AT «СГ «ТАС» є зацікавленою особою, окрім того, звернуто увагу, що огляд Renaulн.з. НОМЕР_2 , проводився експертом Хартиновим Б.Б. 05 червня 2019 року, тобто через 3 місяці після ДТП, що ставить під сумнів об`єктивність даного висновку.

Також, судом безпідставно та всупереч ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено вартість залишків згідно непідтверджених жодним документом слів позивача, що вартість залишків автомобіля складає 13 000 грн.

Крім того, у відповідності до норм спеціального Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відшкодовує 5 % страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. ОСОБА_1 не надала жодних доказів, які б засвідчили, що вона витратила на лікування 100 000 грн; не подавала до AT «СГ «ТАС» та до суду жодних документів, які б підтверджували понесені нею витрати на лікування, які б підтверджували розмір моральної шкоди, а саме 5% від витрат зроблених на лікування.

Відзив на апеляційну скаргу не надано. Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судове засідання апеляційного суду представник ПрАТ «Страхова Група «ТАС» не з*явився ,належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання шляхом отримання судової повістки, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.250 ).

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з*явилася,належним чином була повідомлена про дату, час і місце судового засідання шляхом отримання судової повістки, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.248 ).

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не з`явилися належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання,в тому числі ОСОБА_3 повідомлений шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті «Судової влади України» Донецького апеляційного суду (м. Маріуполь) та з моменту розміщення оголошення вважається повідомленим про дату, час і місце судового засідання (а.с 244).

Суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення учасників справи про день та час розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і захистити свої права. Між тим, з урахуванням належного повідомлення всіх учасників справи про дату, час і місце розгляду справи, суд апеляційної інстанції не вбачає перешкод для розгляду справи. Учасники розгляду справи з клопотаннями про можливість взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції , зокрема, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, враховуючи приписи ст. 212 ЦПК України, не зверталися.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

У зв*язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи ,фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось (ч.2 ст.247 ЦПК України).

Заслухавши суддю-доповідача,дослідивши матеріали цивільної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки рішення суду в частині позовних вимог до ОСОБА_2 фактично страховиком не оскаржується, тому на підставі ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається.

Відповідно до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з*ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте,зазначеним вимогам закону рішення суду в оскаржуваній частині не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що 07 березня 2019 року о 07 год. 55 хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «ЗАЗ-Daewoo», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Куїнджі, в районі перехрестя з вулицею Карасівською у Центральному районі міста Маріуполя Донецької області, не впорався з керуванням, виїхав на зустрічну смугу руху, в результаті чого скоїв зіткнення із зустрічним автомобілем марки «Renault», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , та автомобілем марки «ЗИЛ-131», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 . Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, а їх власники зазнали матеріальних збитків.

Постановою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 травня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення № 263/6326/19 ОСОБА_2 визнаний винним за ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення.

На час дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Renault», державний номерний знак НОМЕР_2 , згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належав ОСОБА_3 , відповідно ОСОБА_5 , який на підставі довіреності від 05 травня 2017 року від імені власника ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_1 керувати і розпоряджатися автомобілем та отримувати відшкодування шкоди у разі його пошкодження.

Згідно з полісом AM 7790803 від 02 листопада 2018 року на момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «ЗАЗ-Daewoo», державний номерний знак НОМЕР_1 , перед третіми особами була застрахована у ПрАТ «СГ «ТАС». Ліміт відповідальності за матеріальну шкоду складав 100 000 грн, франшиза за полісом дорівнювала 950 грн.

Після звернення ОСОБА_1 до ПрАТ «СГ «ТАС» із заявою про страхове відшкодування, останній перерахував на її рахунок 42 458,37 грн з розрахунку: 58 164 грн (ринкова вартість автомобіля на момент ДТП) - 950 грн (франшиза) - 15 655,63 грн (вартість автомобіля у пошкодженому стані) + 900 грн (вартість послуг евакуатора) = 42 458,37 грн.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про часткове задоволення, заявлених позивачем вимог про стягнення з ПрАТ «СГ`ТАС» на користь позивача відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 26 444,06 грн,суми неустойки (пені) у розмірі 4 801,13 грн , суми моральної шкоди у розмірі 5 000 грн, виходив з того, що оскільки вартість майнового збитку, завданого ОСОБА_1 пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини ОСОБА_2 , не перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то із ПрАТ «СГ «ТАС» на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням.

Згідно із ремонтною калькуляцією № 53563 від 20 березня 2019 року, яку виконав експерт ОСОБА_7 ,судом встановлено,що вартість відновлювального ремонту склала 135 700,49 грн. Страховиком на користь ОСОБА_1 виплачено 42 458,37 грн. (58 164, 00 грн. (ринкова вартість автомобіля на момент ДТП) - 950 грн. (франшиза) - 15 655,63 грн. (вартість автомобіля у пошкодженому стані) + 900 грн. (вартість послуг евакуатора) = 42 458,37 грн.

У той же час суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_8 складено звіт про оцінку № 120 від 18 липня 2019 року, згідно з яким оцінщик визначив вартість матеріальної шкоди, яка становить 81 952,43 грн, без ПДВ, указаний звіт про оцінку не спростований відповідачами у встановленому законом порядку,а тому посилаючись на ст. ст. 22, 29, 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд дійшов висновку про те, що підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача ПрАТ «СГ «ТАС» суми недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 68 902,43 грн. із розрахунку 81 952,43 грн. - 950 грн. 13000 грн. + 900 грн. за вирахуванням вже сплаченого страхового відшкодування 42 458,37 грн, тобто різниця, яка підлягає стягненню з відповідача становить 26 444,06 грн.

Враховуючи протиправні дії страховика ,позивачу було недоплачено матеріальний збиток грошових коштів у розмірі 26 444,06 грн ,а також пеня за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування за період з 19 листопада 2020 року по 27 листопада 2020 року у розмірі 4801,13 грн,чим завдана матеріальна шкода,тому ПрАТ «СГ «ТАС» повинна нести відповідальність,передбачену законом,та пред*явлені позивачем вимоги про стягнення із страхової компанії суми недоплаченого страхового відшкодування та пені ,суд вважав обґрунтованими,та такими ,що підлягають задоволенню.

Щодо відшкодування моральної шкоди,суд першої інстанції виходив з того,що неправомірними діями ПрАТ «СГ «ТАС» позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, а також у приниженні її честі та гідності. Душевні страждання позивач відчувала від того, що у передбачений законом термін ПрАТ «СГ «ТАС» не було сплачено їй повного розміру страхового відшкодування. Виплаченої суми страхового відшкодування не вистачило на відновлення її прав. Саме тому, через недобросовісну поведінку ПрАТ «СГ «ТАС» позивач другий рік не має можливості придбати подібний автомобіль та повернутися до звичного для неї способу життя. Для відновлення своїх прав вона повинна була шукати та оплачувати послуги адвоката, шукати товарознавця, організовувати огляд її автомобіля, оплачувати послуги з оцінки, оплачувати послуги «Укрпошти».Як окремо так і в сукупності всі ці обставини викликали і досі викликають у позивача сильні душевні хвилювання та роздратованість, які негативним чином впливають на спілкування з близькими їй людьми, колегами по роботі, провокують порушення сну та душевного спокою. Приниження честі та гідності позивач відчувала протягом усього періоду спілкування з представниками ПрАТ «СГ «ТАС». Враховуючи обґрунтування позивача, вимоги законодавства, з урахуванням вимог розумності і справедливості, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення моральної шкоди підлягає задоволенню частково, та з ПрАТ «СГ «ТАС» слід стягнути 5 000 грн моральної шкоди, яка була завдана позивачу.

Апеляційний суд ,вивчивши матеріали справи,дослідивши доводи відповідача ПрАТ «СГ «ТАС» викладені у скарзі,перевіривши позовні вимоги ОСОБА_1 ,не може погодитись з вказаними висновками суду першої інстанції , з огляду на наступне.

Так, спірні правовідносини врегульовані нормами ЦК України та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується у повному обсязі на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закон № 1961-ІV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані із відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (стаття 29 Закону № 1961-ІV).

Пунктом 35.1 статті 35 Закону № 1961-ІV визначено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів із дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Пунктами 36.1, 36.2, 36.4 статті 36 Закону № 1961-ІV встановлено,що страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування із особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплатити) та виплатити його.

Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатити страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється шляхом безготівкового розрахунку.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Аварійні комісари - особи, які займаються визначенням причин настання страхового випадку та розміру збитків, кваліфікаційні вимоги до яких встановлюються актами чинного законодавства України.

Згідно з п. 30.1. та п. 30.2. ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Апеляційним судом встановлено,що 07 березня 2019 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля RenaultVMegane державний номерний знак НОМЕР_2 та автомобіля ЗАЗ-Daewoo Т13110 державний номерний знак НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_2 .

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована AT «СГ «ТАС» (приватне) згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ 7790803 від 02 листопада 2018 року . Франшиза, згідно поліса, становить 950 грн.

Згідно постанови Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 травня 2019 року зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України, що стало причиною пошкодження автомобіля RenaultVMegane державний номерний знак НОМЕР_2 .

Зі змісту повідомлення голові правління АТ «СГ «ТАС» від 11 березня 2019 року,відповідно до ст.33 Закону України « Про обов*язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів «,вбачається ,що позивач ОСОБА_1 ,керуючись ст.11 Закону України « Про оцінку майна,майнових прав та професійну оціночну діяльність «, ст.ст.29,33.3,34,36.2 Закону,у випадку недосягнення згоди щодо розміру та способу здійснення страхового відшкодування , доручила страховику провести оцінку пошкодженого майна з метою визначення розміру страхового відшкодування (а.с.14).

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження ,ФОП ОСОБА_7 ,від 15 квітня 2019 року № 56-D/53/3,виконаного на підставі заявки 04668/38/2019/53 від 11 квітня 2019 року ,яка надійшла від АТ «СГ «ТАС» щодо виконання автотоварознавчого дослідження RENAULT MEGANE,реєстраційний номер НОМЕР_6 ,1996 року випуску, вирішення питання вартості матеріального збитку завданого майну ,внаслідок ДТП,проводилось на основі результату огляду вищевказаного майна 20 березня 2019 року у присутності ОСОБА_9 ,та експерт дійшов висновку ,що вартість матеріального збитку завдано власнику майна RENAULT MEGANE,реєстраційний номер НОМЕР_6 ,1996 року випуску,внаслідок ДТП складає 58 164 грн (а.с.71-84).

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження ,ФОП ОСОБА_7 ,від 15 квітня 2019 року № 67-R/53/3,виконаного на підставі заявки 4668/38/2019/53 від 15 квітня 2019 року ,яка надійшла від АТ «СГ «ТАС» щодо виконання автотоварознавчого дослідження RENAULT MEGANE,реєстраційний номер НОМЕР_6 ,1996 року випуску, ринкова вартість автомобіля RENAULT MEGANE,реєстраційний номер НОМЕР_6 ,1996 року випуску,в пошкодженому стані складає 15 655,63 грн (а.с.86-92).

Згідно звіту № 120 про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу від 18 липня 2019 року,проведеного оцінювачем директором ТОВ « Експертна компанія Укравтоекспертиза» Хартиновим Б.Б., на замовлення ОСОБА_1 ,вартість матеріального збитку завданого ,з технічної точки зору,власнику колісного транспортного засобу-легкового автомобіля RENAULT MEGANE,реєстраційний номер НОМЕР_6 ,1996 року, становить 81 952,43 грн,без ПДВ . З вихідних даних звіту вбачається,що 05 червня 2019 року у світлий час доби (о 10-00 год.) за адресою : АДРЕСА_1 ,проводився візуальний огляд пошкодженого транспортного засобу, про що було складено відповідний акт технічного огляду ТЗ № 120,у якому зазначені відомості про стан КТЗ на дату огляду,про виявлені пошкодження/дефекти,їх характер,місце розташування та розмір.Під час проведення огляду КТЗ проводилась його фотозйомка цифровим апаратом «NICON CooIPix S3700« з роздільною здатністю 20,1 млн.пікселів,що дає можливість здійснювати перегляд зображення при фрагментарному збільшенні.При огляді КТЗ були присутні : ОСОБА_1 -довірена особа власника автомобіля; ОСОБА_2 -інший учасник ДТП,залучення до участі у огляді КТЗ будь-яких інших зацікавлених осіб замовником оцінки не обумовлено (а.с.18-22).

З наданої копії договору купівлі-продажу № 1441/2019/1634685 від 27 серпня 2019 року транспортного засобу RENAULT MEGANE,реєстраційний номер НОМЕР_6 , вбачається ,що за домовленістю сторін ціна транспортного засобу складає 12 500 грн (а.с.148-149).

Відповідно заяви ОСОБА_1 на адресу ПрАТ « СГ «ТАС» від 15 серпня 2019 року позивач, відповідно до ст.35 та п.41.1. ст.41 Закону України « Про обов*язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», просила здійснити відшкодування оціненої шкоди,заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди (ДТП) ,що сталося 07 березня 2019 року та просила належне відшкодування здійснити шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 ,який вказаний у довідці АТ КБ «ПриватБанк» ,долучений до цієї заяви (а.с.15 ).

При цьому у вказаній заяві позивач не назначала суми майнової вимоги відшкодування.

Зі страхового акту № 00353/38/919,затвердженого директором врегулювання страхових випадків АТ «СГ`ТАС» 11 вересня 2019 року ,з додатком 1 до страхового акту, вбачається розрахунок суми страхового відшкодування ,де страхова сума за договором (грн) : 100 000 грн; дійсна вартість майна на дату події (підстава :експертиза) висновок експертного авто товарознавчого дослідження (вих. № 56-D/53/3 від 15 квітня 2019 року )ФОП ОСОБА_7 та товарного чека від 07 березня 2019 року ФОП ОСОБА_10 : 58 164 . Витрати,що підлягають відшкодуванню,грн : 900 (евакуація). Вартість майна в пошкодженому стані згідно : висновка експертного автотоварознавчого дослідження (вих. № 67-R/53/3 від 15 квітня 2019 року ) ФОП ОСОБА_7 15 655,63 грн,кількість винних осіб в ДТП : 1,франшиза :950 ,розмір страхового відшкодування,що підлягає виплаті (грн) : 42 458,37 (а.с.68-69).

Відповідно до листа вих.№ 14400/6479 від 12 вересня 2019 року відповідач повідомив про розрахунок суми страхового відшкодування :58 164 грн-950 грн-15 655,63 грн+900 грн= 42 458,37 грн, яка буде перерахована на реквізити,вказані у заяві на виплату страхового відшкодування (а.с.44,70).

З виписки карткового рахунку ОСОБА_1 , наданого АТ КБ « ПриватБанк», 12 вересня 2019 року сума 42 458,37 грн зарахована на рахунок позивача (а.с.199).

Як вбачається з досліджених матеріалів справи ,на дату подачі ОСОБА_1 15 серпня 2019 року заяви про страхове відшкодування (а.с.15),заподіяний позивачу матеріальний збиток ще не був визначений страховим актом ,а звіт № 120 від 18 липня 2019 року виконаний ОСОБА_8 на замовлення ОСОБА_1 нею відповідно додатків до заяви не надавався.

За наявності двох суперечливих висновків щодо оцінки вартості матеріального збитку,суд першої інстанції не перевірив заперечення відповідача страхової компанії , на порушення ч.ч.3,4 ст.12 ЦПК України ,не роз*яснив сторонам право заявити клопотання про призначення експертизи та справу розглянув без участі сторін у судовому засіданні.

Крім того, відповідно до ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом з іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Апеляційний суд відхиляє звіт № 120 від 18 липня 2019 року,виконаний оцінювачем ОСОБА_8 на замовлення ОСОБА_1 ,відповідно якого вартість матеріального збитку ,нанесенного власникові автомобіля RENAULT MEGANE,реєстраційний номер НОМЕР_6 ,1996 року,складає 81 952,43 грн ,без ПДВ , оскільки висновок звіту може бути доказом у справі лише в тому разі, коли експертиза була проведена на підставі ухвали суду відповідними судово-експертними установами. Як експерт може залучатися особа, яка відповідає вимогам, установленим Законом України «Про судову експертизу» (4038-12), і внесена до Державного реєстру атестованих судових експертів.

Такий висновок відповідає роз`ясненням пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» та висновку Верховного Суду у постанові по справі № 520/8867/15-ц від 13 листопада 2019 року.

Проте, позивач не зверталась до суду з клопотанням про призначення судової автотоварознавчої експертизи на предмет визначення розміру матеріального збитку, завданого їй внаслідок пошкодження в ДТП транспортного засобу.

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги в тій частині, що оцінювач ОСОБА_8 в порушення п. 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів не запрошував на огляд представників ПрAT «СГ «ТАС» для визначення вартості матеріального збитку, як заінтересовану особу, та крім того, огляд автомобіля проводився оцінювачем 05 червня 2019 року, тобто через три місяці після ДТП.

Доказів рецензування звітів ,позивач суду також не надала.

Договір купівлі-продажу автомобіля, на який посилається позивач, як на доказ визначення ціни автомобіля в пошкодженому стані 13 000 грн, не є належним доказом оцінки цього майна, оскільки така оцінка повинна проводитися у порядку Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», а ціна за договором від 27 серпня 2019 року (у данному випадку 12 500 грн а.с. 148-149) визначена сторонами на власний розсуд.

Згідно з пунктом 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи, якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

У справі, яка переглядається, у своїй заяві до ПрАТ « СГ « ТАС» про виплату страхового відшкодування від 15 серпня 2019 року, ОСОБА_1 підтвердила свою згоду із способом та розміром збитку, розрахованим страховиком, та просила здійснити відшкодування оціненої шкоди, що засвідчила своїм особистим підписом, та вказала шлях перерахування страхового відшкодування.

Відповідно до положень пункту 36.7 статті 36 цього Закону рішення страховика про здійснення страхового відшкодування в судовому порядку позивач не оскаржила.

Таким чином, всупереч вимогам ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, позивач не довела належними та допустимими доказами, що ПрАТ « СГ « ТАС» не виконало в повному обсязі своє зобов`язання з виплати страхового відшкодування.

За відсутності підстав для стягнення заявленої суми недоплаченного страхового відшкодування, не підлягає задоволенню і вимога про стягнення з ПрАТ « СГ «ТАС» на користь ОСОБА_1 пені за прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 4801,13 грн обчисленої за період з 19 листопада 2019 року по 27 листопада 2020 року .

Згідно норм чинного законодавства України, зокрема, у відповідності до норм Закону України «Про обов*язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відшкодовує 5 % страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров*ю. Позивач ОСОБА_1 не надала відповідних доказів, а тому вимоги в частині відшкодування моральної шкоди є недоведеними .

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Дійшовши помилкового висновку про часткове задоволення позову до ПрАТ «СГ «ТАС», суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, обставини, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, не доведені, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, порушені норми процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права.

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині підлягає скасуванню на підставі п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до страховика.

На підставі ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СГ «ТАС» підлягає стягненню судовий збір за апеляційний перегляд справи в розмірі 1261,20 грн.

Керуючись ст.ст. 374,376,381,382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 09 липня 2021 року в частині стягнення з приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди у розмірі 26 444, 06 грн, неустойки (пені) у розмірі 4801,13 грн, моральної шкоди у розмірі 5000 грн, витрат на правничу допомогу у розмірі 3919 грн та судового збору у розмірі 659,02 грн , скасувати та ухвалити нове рішення у відповідній частині .

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» про відшкодування матеріальної шкоди,неустойки (пені) та моральної шкоди, завданої пошкодженням майна відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС», ідентифікаційний код - 30115243, яке знаходиться за адресою: 03062, м. Київ, пр-т. Перемоги, буд. 65 судові витрати понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 1261 (одна тисяча двісті шістдесят одна) грн 20 коп.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст. 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний постанови складений 13 жовтня 2021 року.

Судді :