Справа № 357/1507/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Кривенко О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду № 5 в м. Біла Церква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

12.02.2021 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом та 19.03.2021 року ухвалою судді відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 23.04.2021 року.

13.04.2021 року відповідач, в строк для подання відзиву, надала суду зустрічний позов до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та просила стягнути з відповідача вартість 1 /2 частини спільного майна подружжя.

Позивач заперечив прийняття зустрічного позову.

При вирішенні питання прийняття зустрічного позову суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2ст. 193 ЦПК Українизустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

У ч. 1 ст. 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суд приходить до висновку, що хоча обидва позови й виникли з одних правовідносин, але їх спільних розгляд є недоцільним, та призведе до збільшення обсягу доказового матеріалу, коло правових норм, які слід проаналізувати, зросте кількість підготовчих дій, що ускладнить вирішення справи.

Крім того, в даному випадку, задоволення зустрічного позову, ніяким чином, не виключить задоволення первісного позову.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання. Проте право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або такою мірою, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження не будуть сумісними з пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо вони не мають легітимної мети та не є пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Згідно п. 19, 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюбу, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя" за N 11 від 21 грудня 2007 року , вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні враховувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу.

Зокрема, у п. 21 цієї постанови роз`яснено, що при вирішенні питання щодо можливості розгляду у процесі про розірвання шлюбу вимоги про поділ спільного майна подружжя судам слід мати на увазі, що у випадках, коли такий поділ зачіпає інтереси третіх осіб, суду належить обговорити питання про виділення цієї вимоги у самостійне провадження в порядку ст. 126 ЦПК. Отже вказане не є безумовною підставою для об`єднання позовів про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

За умовами ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Оскільки спільний розгляд даних позовів є недоцільним, а тому у прийнятті зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом слід відмовити та повернути його заявнику.

Керуючись ст. ст. 193, 194, 258-260, 261, 353 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні клопотання відповідача про прийняття зустрічного позову .

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 про поділ майна подружжя повернути заявнику.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня проголошення.

СуддяО. Я. Ярмола