Справа № 500/3090/18
Провадження № 2-ві/946/40/21
УХВАЛА

22 жовтня 2021 року

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Жигулін С.М., розглянувши матеріали справи № 946/3090/18 за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю "Злагода"

до

ОСОБА_1 ,

селянського фермерського господарства "Чебан Петро Григорійович"

про

визнання договору оренди недійсним

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12 жовтня 2021 року ОСОБА_2 заяву представника позивача ОСОБА_3 про відвід головуючому судді визнані небгрунтованими вимоги та направлено для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

За результатами дослідження визнається доведеним наступне.

Підставою для відводу головуючому відповідач ОСОБА_3 визначила наступне:

?Відсутність будь-яких ознак незалежності у судді ОСОБА_2.

?Відсутність неупередженості у судці ОСОБА_2.

?Наявність упередженості у судці ОСОБА_2. проти ОСОБА_3.

?Наявність упередженості у судці ОСОБА_2. проти ТОВ «Злагода».

?Використання суддею ОСОБА_2. своїх повноважень для здійснення неетичного впливу на заявницю у судових засіданнях.

?Дискримінаційне поводження із заявницею з боку судді ОСОБА_2. за ознаками віку заявниці.

?Дискримінаційне поводження із заявницею з боку судці ОСОБА_2 за ознаками

стану здоров`я заявниці.

?Перебування судці ОСОБА_2 під корупційним контролем злочинної організації

ОСОБА_4 і ОСОБА_5

?Виконання судці ОСОБА_2 злочинних наказів та вказівок злочинної організації ОСОБА_4 і ОСОБА_5

?Сприяння у використанні адвокатом Арнаутом А.Г. підроблених документів у

судовому засіданні на користь злочинної організації ОСОБА_4 і ОСОБА_5

?Декларування вже під час судового розгляду справи у суді першої інстанції про те, що суддя ОСОБА_2 наперед вже постановила судове рішення у цій справі проти ТОВ «Злагода».

Відповідно до вимог ст. 40 ч.3 ЦПК України якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Однак при цьому частиною четвертою статті 36 ЦПК України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не можуть бути підставами для відводу.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду».

Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

У випадку ж самовідводу сам суддя повинен бути переконаним, що є достатньо фактів, які свідчать про його безсторонність.

Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими» (рішення ЄСПЛ від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), заява № 33949/02).

Одночасно висновки або позиції суддів, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя і у протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому.

Неможливість для учасника справи заявити відвід з підстав незгоди з рішенням або окремою думкою судді в інших справах чи висловленою публічно думкою судді щодо того чи іншого юридичного питання обґрунтовується необхідністю дотримання одного з найважливіших принципів судочинства - nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, відома правова позиція яких позивача не влаштовує.

Заявник не надав належних доказів, що є підставою для самовідводу, або відводу головуючому у справі.

Керуючись ст. 210 ЦПК України

У Х В А Л И В:

Заяву про відвід головуючому у справі залишити без задоволення.

Суддя: С.М.Жигулін