"28" квітня 2021 р. Справа № 363/624/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Свєтушкіної Д.А. за участі секретаря Михальчук І.С., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Вишгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Святошинського районного Управління Головного Управління МВС України в місті Києві про зняття арешту з майна,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вишгородського районного суду Київської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Святошинського районного Управління Головного Управління МВС України в місті Києві про зняття арешту з майна.

В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Герасимов П.О. не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, від представника позивача до суду надійшла заява, в якій він просить проводити підготовче судове засідання без його участі, позов підтримує, інші клопотання відсутні.

В підготовче судове засідання представник відповідача Святошинського районного Управління Головного Управління МВС України в місті Києві не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотань та заяв до суду не надходило.

Вивчивши матеріали позовної заяви, а також матеріали кримінальної справи № 58-1266 від 22.06.2006 року, яка надійшла до суду на виконання ухвали суду від 23 березня 2021 року про забезпечення доказів, суд приходить до наступного.

В своїй позовній заяві позивач просить зняти арешт з земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер :05:120:0107, розташованої в селі Синяк Вишгородського району Київської області, яка належить їй на праві приватної власності на підставі договору купівлі продажу від 12.09.2012 року.

Відповідно до постанови старшого слідчого СВ Святошинського РУ ГУМВС України в м. Києві від 20 лютого 2012 року в рамках кримінальної справи № 58-1266, розпочатої в період дії КПК 1960 року, було заборонено відчуження та проведення інших дій (реєстрація,перереєстрація, укладання будь-яких цивільно-правових угод) із зазначеною земельною ділянкою.

Відповідно до прикінцевих положень КПК України, в редакції 2012 року, кодекс набув чинності 20 листопада 2012 року.

Таким чином, арешт на майно позивача був накладений під час досудового слідства у кримінальній справі на підставі КПК України1960 року в редакції, яка була чинною на час вчинення відповідної процесуальної дії.

За змістом правового висновку Великої Палати Верховного Суду України, викладеного у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №461/233/17, якщо арешт накладений на майно особи, яка не є учасником кримінального провадження, розпочатого в період дії КПК України 1960 року і такого, що триває, а кримінальне провадження не передане до суду на час набрання чинності КПК України 2012 року, то вирішення питання щодо зняття такого арешту й оскарження відповідних дій або бездіяльності слідчого в кримінальному провадженні здійснюються за правилами КПК України 2012 року.

У постановах Великої Палати Верховного Суду України від 24 квітня 2018 року у справі №202/5044/17, від 28 листопада 2018 року у справі №636/959/16-ц, від 12 грудня 2018 року у справі №640/17552/16-ц, від 27 березня 2019 року у справі №202/1452/18, від 11 вересня 2019 року у справі №504/1306/15-ц викладений правовий висновок, згідно якого в разі накладення арешту за КПК України 2012 року на майно особи, яка не є учасником кримінального провадження, то вирішення питання щодо зняття такого арешту й оскарження відповідних дій або бездіяльності слідчого в кримінальному провадженні здійснюються за правилами КПК України 2012 року.

З матеріалів кримінальної справи вбачається, що ОСОБА_1 не є учасником даного кримінального провадження. Жодного процесуального рішення щодо результатів досудового розслідування матеріали кримінальної справи не містять, провадження триває та не передано до суду на час набрання чинності КПК України 2012 року. Дана обставина виключає можливість вирішити питання щодо можливості розгляду даної цивільної справи за правилами цивільного судочинства.

Згідно з ч.1 ст.1 КПК України в чинній редакції встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

За змістом ст.173 та ч.1 ст.174 цього Кодексу питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд. Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, у випадках, визначених вказаною статтею, власник або інший володілець майна під час досудового розслідування не позбавлений права звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

Згідно ч.3 та ч.4 ст.174 КПК України регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження. Натомість у спірних правовідносинах кримінальне провадження не закрито.

Таким чином, у разі, якщо арешт на майно накладено в порядку, передбаченому КПК України 1960 року, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право на майно, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, а останнє не закрито, має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту в порядку кримінального судочинства. Такий порядок захисту права на майно є ефективним, оскільки забезпечить відновлення права власника або іншого володільця майна, на яке був накладений арешт слідчим суддею у кримінальному провадженні.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі №727/2878/19 (провадження №14-516цс19).

З огляду на те, що арешт на спірну земельну ділянку був накладений в кримінальному провадженні за правилами КПК України 1960 року, зазначене кримінальне провадження триває, питання про зняття такого арешту слід розглядати за правилами кримінального судочинства.

Суд також зазначає, що додана до матеріалів позову ухвала слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 04 лютого 2021 року не містить повного тексту, що позбавляє суд можливості проаналізувати в скасуванні арешту якого саме майна представнику ОСОБА_1 адвокату Герасимову П.О. було відмовлено та з яких підстав.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин провадження у справі слід закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 255, 258, 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Святошинського районного Управління Головного Управління МВС України в місті Києві про зняття арешту з майна закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.А. Свєтушкіна