Справа № 490/3238/21
н/п 2/490/3252/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2021 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Шолох Л.М., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Інгульський відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання у судовому порядку договору переуступки боргу недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

30.04.2021 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшов позов ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Інгульський ВДВС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання у судовому порядку договору переуступки боргу недійсним, в якому вона просить: визнати таким, що не відповідає чинному законодавству України та підлягає виконанню договір переуступки про стягнення з неї на користь відповідача боргових зобов`язань за рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 19.03.2008 року по справі №ц2-4268/08 за позовом ВАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 про стягнення суми 42 554,63 грн боргу за кредитним договором та судових витрат 455,55 грн за виконавчим провадженням Інгульського ДВС №57450749 від 18.10.2018 року; зобов`язати приватного виконавця зупинити вчинення дій про арешт грошових коштів та майна за виконавчим провадженням до винесення рішення суду по суті позову.

Разом з позовом до суду представник позивача подав заяву про забезпечення позову шляхом: зобов`язання зупинити виконавче провадження ВП № 57450749 відкритого державним виконавцем Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області 18.10.2018 року; зобов`язання зупинити арешт грошових коштів та рухомого і нерухомого майна; зобов`язання Інгульський ВДВС м. Миколаєва ПМУМЮ (м. Одеса).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.05.2021 року визначено головуючого по справі суддю Шолох Л.М.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 05 травня 2021 року позов прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у підготовче судове засідання на 15.06.2021 року о 15-00 год.

Вирішуючи питання про обґрунтованість заяви позивача про забезпечення позову суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, умовою застосування забезпечення позову, як сукупності процесуальних дій, є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Згідно з частиною першою статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу (частина сьома статті 153 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Як вказано у частині третій статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У свою чергу співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Під час розгляду питання про забезпечення позову, суд повинен брати до уваги як права позивача, на захист яких вжито заходів забезпечення позову, так і права інших учасників процесу, права яких можуть бути порушені застосовуваними заходами.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

З аналізу наведених норм слідує, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду у цій справі у разі задоволення позовних вимог у справі.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості забезпечення позову з урахуванням співмірності із заявленими вимогами, відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу.

Предметом спору у даній справі є договір переуступки вимоги за кредитним договором № 03/1/483/06-AKLAN від 12.12.2006 року, укладеним між позивачкою ОСОБА_1 та ВАТ «Кредитпромбанк». Право вимоги за цим договором перейшло до ПАТ «Дельта Банк», яке є стороною виконавчого провадження з виконання судового рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 на користь відповідача.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову представник позивача вказує на те, що на виконанні у Інгульському відділі державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження № 57450749 з примусового виконання рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 02.07.2008 року у справі № 2-2-4068/08. Під час здійснення цього виконавчого провадження здійснено арешт коштів та майна боржника.

Посилаючись на те, що стягнення боргу, накладення арешту на кошти та майно відбувається по виконавчому документу виданого на підставі рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 14.07.2008 року, невжиття судом заходів, на думку представника позивача, може зробити неможливим відновлення її порушених прав та інтересів та відповідно зробить неможливим виконання рішення суду у даній справі.

Щодо обґрунтованості заявленого позивачкою клопотання суд зазначає таке.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Представник позивача просить суд зобов`язати державного виконавця зупинити виконавче провадження № 57450749. За своїм змістом таке клопотання є клопотанням про зупинення виконання судового рішення у справі № 2-2-4068/08, за результатами розгляду якої Центральним районним судом м. Миколаєва від 02.07.2008 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 42 554 грн 63 коп.

Відповідно до приписів пункту 9 стаття 129 Конституції України обов`язковість судового рішення є однією з засад судочинства.

Частина друга статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» вказує на те, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Як зазначено у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що зупинення виконання судового рішення (на підставі якого відкрито виконавче провадження № 57450749), та яке набрало законної сили, матиме своїм наслідком порушення прав відповідача у цій справі як стягувача у виконавчому провадженні.

Відтак, обраний позивачем спосіб забезпечення позову не відповідає його меті та завданням цивільного судочинства.

Визначений статтею 150 ЦПК України перелік заходів забезпечення позову не є вичерпним, та у разі наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види. Проте, на думку суду недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили та є обов`язковими для виконання на всій території України.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви позивача про забезпечення позову, тому в її задоволенні слід відмовити.

Слід зазначити, що порядок вирішення питань щодо правильності змісту виконавчого документа, на підставі якого відкрито виконавче провадження № 57450749, визначено у розділі VI Цивільного процесуального кодексу України та не є підставою для задоволення заяви позивачки про забезпечення позову у цій справі.

Керуючись статтей 149-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви представника позивача адвоката Зозулі О.М. про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів.

Копії ухвали надіслати сторонам у справі.

Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://court.gov.ua/fair/sud1423/.

Суддя Л.М. Шолох